# Den Europæiske Unions L 234/2023

| | ISSN 1977-0634 |
| --- | --- |
| Den Europæiske Unions
  Tidende | L 234 |
| | |
| Dansk udgave | Retsforskrifter | 66. årgang22. september 2023 |

ISSN 1977-0634

Den Europæiske Unions

Tidende

L 234

Dansk udgave

Retsforskrifter

66. årgang22. september 2023

---

| Indhold | | I   Lovgivningsmæssige retsakter | Side |
| --- | --- | --- | --- |
| | | FORORDNINGER |
| | * | Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2023/1804 af 13. september 2023 om etablering af infrastruktur for alternative drivmidler og om ophævelse af direktiv 2014/94/EU (
  1
  ) | 1 |
| | * | Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2023/1805 af 13. september 2023 om anvendelsen af vedvarende og kulstoffattige brændstoffer i søtransport og om ændring af direktiv 2009/16/EF (
  1
  ) | 48 |

Indhold

I   Lovgivningsmæssige retsakter

Side

FORORDNINGER

*

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2023/1804 af 13. september 2023 om etablering af infrastruktur for alternative drivmidler og om ophævelse af direktiv 2014/94/EU (
  1
  )

1

1

*

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2023/1805 af 13. september 2023 om anvendelsen af vedvarende og kulstoffattige brændstoffer i søtransport og om ændring af direktiv 2009/16/EF (
  1
  )

1

48

| | | II   Ikke-lovgivningsmæssige retsakter |
| --- | --- | --- |
| | | FORORDNINGER |
| | * | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2023/1806 af 20. september 2023 om ændring af gennemførelsesforordning (EU) 2019/73 om indførelse af en endelig antidumpingtold og endelig opkrævning af den midlertidige told på importen af elektriske cykler med oprindelse i Folkerepublikken Kina | 101 |
| | * | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2023/1807 af 21. september 2023 om ændring af gennemførelsesforordning (EU) 2019/72 om indførelse af en endelig udligningstold på importen af elektriske cykler med oprindelse i Folkerepublikken Kina | 103 |
| | * | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2023/1808 af 21. september 2023 om den formular, der skal anvendes, når der gives oplysninger om forebyggelses-, beredskabs- og indsatsplanlægning vedrørende alvorlige grænseoverskridende sundhedstrusler i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2022/2371 | 105 |
| | | AFGØRELSER |
| | * | Kommissionens afgørelse (EU) 2023/1809 af 14. september 2023 om fastsættelse af EU-miljømærkekriterier for absorberende hygiejneprodukter og for genanvendelige menstruationskopper
  (meddelt under nummer C(2023) 6024)

   (
  1
  ) | 142 |
| | * | Kommissionens afgørelse (EU) 2023/1810 af 19. september 2023 om en anmodning om udvidet kumulation mellem Cambodja og Vietnam, jf. artikel 56, stk. 1, i delegeret forordning (EU) 2015/2446, for så vidt angår de oprindelsesregler, der anvendes med henblik på arrangement med generelle toldpræferencer i henhold til delegeret forordning (EU) 2015/2446 for visse materialer eller dele, der anvendes i produktionen af cykler | 190 |
| | * | Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2023/1811 af 20. september 2023 om ændring af Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2020/1550 om fastlæggelse af det flerårige program for kontrol for 2024 i medlemsstaterne for at verificere anvendelsen af EU-lovgivningen om agrofødevarekæden | 196 |
| | | FORRETNINGSORDENER OG PROCESREGLEMENTER |
| | * | Revisionsrettens afgørelse nr. 37-2023 om aktindsigt i Revisionsrettens dokumenter | 200 |

II   Ikke-lovgivningsmæssige retsakter

FORORDNINGER

*

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2023/1806 af 20. september 2023 om ændring af gennemførelsesforordning (EU) 2019/73 om indførelse af en endelig antidumpingtold og endelig opkrævning af den midlertidige told på importen af elektriske cykler med oprindelse i Folkerepublikken Kina

101

*

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2023/1807 af 21. september 2023 om ændring af gennemførelsesforordning (EU) 2019/72 om indførelse af en endelig udligningstold på importen af elektriske cykler med oprindelse i Folkerepublikken Kina

103

*

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2023/1808 af 21. september 2023 om den formular, der skal anvendes, når der gives oplysninger om forebyggelses-, beredskabs- og indsatsplanlægning vedrørende alvorlige grænseoverskridende sundhedstrusler i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2022/2371

105

AFGØRELSER

*

Kommissionens afgørelse (EU) 2023/1809 af 14. september 2023 om fastsættelse af EU-miljømærkekriterier for absorberende hygiejneprodukter og for genanvendelige menstruationskopper
  (meddelt under nummer C(2023) 6024)

   (
  1
  )

(meddelt under nummer C(2023) 6024)

1

142

*

Kommissionens afgørelse (EU) 2023/1810 af 19. september 2023 om en anmodning om udvidet kumulation mellem Cambodja og Vietnam, jf. artikel 56, stk. 1, i delegeret forordning (EU) 2015/2446, for så vidt angår de oprindelsesregler, der anvendes med henblik på arrangement med generelle toldpræferencer i henhold til delegeret forordning (EU) 2015/2446 for visse materialer eller dele, der anvendes i produktionen af cykler

190

*

Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2023/1811 af 20. september 2023 om ændring af Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2020/1550 om fastlæggelse af det flerårige program for kontrol for 2024 i medlemsstaterne for at verificere anvendelsen af EU-lovgivningen om agrofødevarekæden

196

FORRETNINGSORDENER OG PROCESREGLEMENTER

*

Revisionsrettens afgørelse nr. 37-2023 om aktindsigt i Revisionsrettens dokumenter

200

| | | Berigtigelser |
| --- | --- | --- |
| | * | Berigtigelse til Rådets afgørelse (FUSP) 2023/432 af 25. februar 2023 om ændring af afgørelse 2014/145/FUSP om restriktive foranstaltninger over for tiltag, der underminerer eller truer Ukraines territoriale integritet, suverænitet og uafhængighed ( EUT L 100 af 13.4.2023 ) | 206 |
| | * | Berigtigelse til Rådets gennemførelsesforordning (EU) 2023/429 af 25. februar 2023 om gennemførelse af forordning (EU) nr. 269/2014 om restriktive foranstaltninger over for tiltag, der underminerer eller truer Ukraines territoriale integritet, suverænitet og uafhængighed ( EUT L 100 af 13.4.2023 ) | 207 |

Berigtigelser

*

Berigtigelse til Rådets afgørelse (FUSP) 2023/432 af 25. februar 2023 om ændring af afgørelse 2014/145/FUSP om restriktive foranstaltninger over for tiltag, der underminerer eller truer Ukraines territoriale integritet, suverænitet og uafhængighed ( EUT L 100 af 13.4.2023 )

( EUT L 100 af 13.4.2023 )

206

*

Berigtigelse til Rådets gennemførelsesforordning (EU) 2023/429 af 25. februar 2023 om gennemførelse af forordning (EU) nr. 269/2014 om restriktive foranstaltninger over for tiltag, der underminerer eller truer Ukraines territoriale integritet, suverænitet og uafhængighed ( EUT L 100 af 13.4.2023 )

( EUT L 100 af 13.4.2023 )

207

| | |
| --- | --- |
| | (1)   EØS-relevant tekst. |

---

(1)   EØS-relevant tekst.

1

| DA | De akter, hvis titel er trykt med magre typer, er løbende retsakter inden for rammerne af landbrugspolitikken og har normalt en begrænset gyldighedsperiode.
  Titlen på alle øvrige akter er trykt med fede typer efter en asterisk. |
| --- | --- |

DA

De akter, hvis titel er trykt med magre typer, er løbende retsakter inden for rammerne af landbrugspolitikken og har normalt en begrænset gyldighedsperiode.

Titlen på alle øvrige akter er trykt med fede typer efter en asterisk.

---

I Lovgivningsmæssige retsakter

FORORDNINGER

| 22.9.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 234/1 |
| --- | --- | --- | --- |

22.9.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 234/1

---

EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EU) 2023/1804

af 13. september 2023

om etablering af infrastruktur for alternative drivmidler og om ophævelse af direktiv 2014/94/EU

(EØS-relevant tekst)

EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 91,

under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,

efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,

under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),

under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget (2),

efter den almindelige lovgivningsprocedure (3), og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/94/EU (4) fastlagde en ramme for etablering af infrastruktur for alternative drivmidler. Kommissionens meddelelse af 9. december 2020 med titlen »Strategi for bæredygtig og intelligent mobilitet – en europæisk transportsektor, der er klar til fremtiden« (»strategi for bæredygtig og intelligent mobilitet«) peger på den ujævne udvikling af opladnings- og optankningsinfrastruktur på tværs af Unionen og den manglende interoperabilitet og brugervenlighed. Den noterer sig, at manglen på en klar fælles metode til fastsættelse af mål og vedtagelse af foranstaltninger inden for de nationale politikrammer, der kræves i direktiv 2014/94/EU, har ført til en situation, hvor ambitionsniveauet for fastsættelse af mål og støtte til politikker varierer meget fra medlemsstat til medlemsstat. De pågældende forskelle har hindret etableringen af et omfattende og fuldstændigt netværk af infrastruktur for alternative drivmidler i hele Unionen. |
| --- | --- |

(1)

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/94/EU (4) fastlagde en ramme for etablering af infrastruktur for alternative drivmidler. Kommissionens meddelelse af 9. december 2020 med titlen »Strategi for bæredygtig og intelligent mobilitet – en europæisk transportsektor, der er klar til fremtiden« (»strategi for bæredygtig og intelligent mobilitet«) peger på den ujævne udvikling af opladnings- og optankningsinfrastruktur på tværs af Unionen og den manglende interoperabilitet og brugervenlighed. Den noterer sig, at manglen på en klar fælles metode til fastsættelse af mål og vedtagelse af foranstaltninger inden for de nationale politikrammer, der kræves i direktiv 2014/94/EU, har ført til en situation, hvor ambitionsniveauet for fastsættelse af mål og støtte til politikker varierer meget fra medlemsstat til medlemsstat. De pågældende forskelle har hindret etableringen af et omfattende og fuldstændigt netværk af infrastruktur for alternative drivmidler i hele Unionen.

| (2) | Der er allerede fastsat mål for vedvarende drivmidler i EU-retten. I Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2018/2001 (5) sættes f.eks. det mål, at markedsandelen for vedvarende energikilder skal udgøre 14 % af transportdrivmidlerne. |
| --- | --- |

(2)

Der er allerede fastsat mål for vedvarende drivmidler i EU-retten. I Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2018/2001 (5) sættes f.eks. det mål, at markedsandelen for vedvarende energikilder skal udgøre 14 % af transportdrivmidlerne.

| (3) | Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2019/631 (6) og (EU) 2019/1242 (7) fastsætter allerede præstationsnormer for nye personbilers og nye lette erhvervskøretøjers CO2-emissioner samt for visse nye tunge køretøjer. Disse forordninger bør fremskynde udbredelsen af navnlig nulemissionskøretøjer og dermed skabe efterspørgsel efter opladnings- og optankningsinfrastruktur. Det er vigtigt, at forordning (EU) 2019/631 og (EU) 2019/1242 og nærværende forordning sikrer en sammenhængende ramme for anvendelse og udbredelse af alternative drivmidler inden for vejtransport. |
| --- | --- |

(3)

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2019/631 (6) og (EU) 2019/1242 (7) fastsætter allerede præstationsnormer for nye personbilers og nye lette erhvervskøretøjers CO2-emissioner samt for visse nye tunge køretøjer. Disse forordninger bør fremskynde udbredelsen af navnlig nulemissionskøretøjer og dermed skabe efterspørgsel efter opladnings- og optankningsinfrastruktur. Det er vigtigt, at forordning (EU) 2019/631 og (EU) 2019/1242 og nærværende forordning sikrer en sammenhængende ramme for anvendelse og udbredelse af alternative drivmidler inden for vejtransport.

| (4) | Europa-Parlamentets og Rådets forordning om sikring af lige konkurrencevilkår for bæredygtig lufttransport og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2023/1805 (8) bør fremme produktionen og udbredelsen af bæredygtige alternative drivmidler inden for luftfart og søtransport. Selv om brændstofkravene til bæredygtige flybrændstoffer i vid udstrækning kan bygge på den eksisterende optankningsinfrastruktur, er der behov for investeringer i leveringen af elektricitet til stationære fly. Forordning (EU) 2023/1805 fastsætter navnlig krav til anvendelse af strømforsyning fra land, som kun kan opfyldes, hvis der anvendes et passende niveau for strømforsyning fra land i havnene i det transeuropæiske transportnet (TEN-T). Disse forordninger indeholder imidlertid ingen krav vedrørende brændstofinfrastruktur, selv om sådanne krav er en forudsætning for at nå målene. |
| --- | --- |

(4)

Europa-Parlamentets og Rådets forordning om sikring af lige konkurrencevilkår for bæredygtig lufttransport og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2023/1805 (8) bør fremme produktionen og udbredelsen af bæredygtige alternative drivmidler inden for luftfart og søtransport. Selv om brændstofkravene til bæredygtige flybrændstoffer i vid udstrækning kan bygge på den eksisterende optankningsinfrastruktur, er der behov for investeringer i leveringen af elektricitet til stationære fly. Forordning (EU) 2023/1805 fastsætter navnlig krav til anvendelse af strømforsyning fra land, som kun kan opfyldes, hvis der anvendes et passende niveau for strømforsyning fra land i havnene i det transeuropæiske transportnet (TEN-T). Disse forordninger indeholder imidlertid ingen krav vedrørende brændstofinfrastruktur, selv om sådanne krav er en forudsætning for at nå målene.

| (5) | Derfor bør alle transportformer behandles i en enkelt retsakt, som bør tage hensyn til en række alternative drivmidler. Anvendelsen af nulemissionsteknologier for drivaggregater befinder sig på forskellige udviklingstrin inden for de forskellige transportformer og i de forskellige medlemsstater. Navnlig i vejsektoren sker der en hurtig udbredelse af batteridrevne elektriske køretøjer og pluginhybridkøretøjer. Brintdrevne køretøjer er også tilgængelige på markedet. Desuden anvendes mindre brintdrevne fartøjer og batteridrevne elektriske fartøjer og brintdrevne tog i øjeblikket i forskellige projekter og i indledende kommerciel drift, og der forventes fuld kommerciel udbredelse i de kommende år. I modsætning hertil er luftfartssektoren og søtransportsektoren fortsat afhængige af flydende og gasformige brændstoffer, da løsninger med nul- og lavemissionsenergitog først forventes at komme ind på markedet omkring 2030 eller endnu senere, navnlig for luftfartssektoren, idet fuld markedsføring vil tage lang tid. Anvendelsen af fossile gasformige eller flydende brændstoffer er kun mulig, hvis anvendelsen er et tydeligt integreret skridt på vej mod dekarbonisering, der er i overensstemmelse med det langsigtede mål om klimaneutralitet i Unionen, og som kræver øget blanding eller erstatning med vedvarende brændstoffer såsom biometan, avancerede biobrændstoffer eller vedvarende og kulstoffattige syntetiske, paraffinske, gasformige og flydende brændstoffer. |
| --- | --- |

(5)

Derfor bør alle transportformer behandles i en enkelt retsakt, som bør tage hensyn til en række alternative drivmidler. Anvendelsen af nulemissionsteknologier for drivaggregater befinder sig på forskellige udviklingstrin inden for de forskellige transportformer og i de forskellige medlemsstater. Navnlig i vejsektoren sker der en hurtig udbredelse af batteridrevne elektriske køretøjer og pluginhybridkøretøjer. Brintdrevne køretøjer er også tilgængelige på markedet. Desuden anvendes mindre brintdrevne fartøjer og batteridrevne elektriske fartøjer og brintdrevne tog i øjeblikket i forskellige projekter og i indledende kommerciel drift, og der forventes fuld kommerciel udbredelse i de kommende år. I modsætning hertil er luftfartssektoren og søtransportsektoren fortsat afhængige af flydende og gasformige brændstoffer, da løsninger med nul- og lavemissionsenergitog først forventes at komme ind på markedet omkring 2030 eller endnu senere, navnlig for luftfartssektoren, idet fuld markedsføring vil tage lang tid. Anvendelsen af fossile gasformige eller flydende brændstoffer er kun mulig, hvis anvendelsen er et tydeligt integreret skridt på vej mod dekarbonisering, der er i overensstemmelse med det langsigtede mål om klimaneutralitet i Unionen, og som kræver øget blanding eller erstatning med vedvarende brændstoffer såsom biometan, avancerede biobrændstoffer eller vedvarende og kulstoffattige syntetiske, paraffinske, gasformige og flydende brændstoffer.

| (6) | Sådanne biobrændstoffer, syntetiske og paraffinske brændstoffer, der erstatter diesel, benzin og jetbrændstoffer, kan fremstilles af forskellige råmaterialer og kan blandes i fossile brændstoffer med meget høje blandingsforhold. De pågældende brændstoffer er særlig vigtige for at kunne nedbringe drivhusgasudledningen inden for luftfarts- og søtransportsektorerne, hvor elektrificering forventes at ville tage længere tid. De pågældende brændstoffer er teknisk kompatible med den nuværende køretøjsteknologi, med mindre tilpasninger. Desuden kan metanol fra vedvarende energikilder blandt andet bruges til sejlads ad indre vandveje og nærskibsfart. Syntetiske og paraffinske brændstoffer har potentiale til at mindske anvendelsen af fossile brændstoffer i transportsektoren. Alle disse brændstoffer kan distribueres, opbevares og anvendes sammen med den eksisterende infrastruktur eller om nødvendigt med infrastruktur af samme art. |
| --- | --- |

(6)

Sådanne biobrændstoffer, syntetiske og paraffinske brændstoffer, der erstatter diesel, benzin og jetbrændstoffer, kan fremstilles af forskellige råmaterialer og kan blandes i fossile brændstoffer med meget høje blandingsforhold. De pågældende brændstoffer er særlig vigtige for at kunne nedbringe drivhusgasudledningen inden for luftfarts- og søtransportsektorerne, hvor elektrificering forventes at ville tage længere tid. De pågældende brændstoffer er teknisk kompatible med den nuværende køretøjsteknologi, med mindre tilpasninger. Desuden kan metanol fra vedvarende energikilder blandt andet bruges til sejlads ad indre vandveje og nærskibsfart. Syntetiske og paraffinske brændstoffer har potentiale til at mindske anvendelsen af fossile brændstoffer i transportsektoren. Alle disse brændstoffer kan distribueres, opbevares og anvendes sammen med den eksisterende infrastruktur eller om nødvendigt med infrastruktur af samme art.

| (7) | Flydende metan vil sandsynligvis fortsat spille en rolle inden for søtransport, hvor der i øjeblikket ikke findes nogen økonomisk levedygtig nulemissionsteknologi for drivaggregater. Flydende metan fra fossile kilder bør imidlertid udfases inden for søtransport så hurtigt som muligt og erstattes af mere bæredygtige alternativer. Strategien for bæredygtig og intelligent mobilitet peger på, at søgående skibe med nulemission bliver klar til markedet i 2030, og projekter for sådanne skibe er allerede påbegyndt. Ombygning af flåden forventes at ske gradvist på grund af søgående skibes lange levetid. I modsætning til situationen inden for søtransport er nulemissionsteknologier for drivaggregater for transport ad indre vandveje, hvor fartøjerne normalt er mindre og afstandene kortere, såsom for brint og elektricitet, ved at blive modne teknologier og forventes derfor komme hurtigere ind på markederne. Disse nulemissionsteknologier for drivaggregater kan imidlertid spille en vigtig rolle for søtransport i forbindelse med at øge omfanget af nulemissionsfremdriftsløsninger. Flydende metan forventes ikke længere at spille en væsentlig rolle i denne sektor. Transportbrændstoffer som flydende metan skal i stigende grad dekarboniseres ved at blande eller erstatte med f.eks. flydende biometan eller vedvarende og kulstoffattige syntetiske gasformige e-brændstoffer (e-gas). Den samme infrastruktur kan anvendes til disse dekarboniserede brændstoffer som til fossile gasformige brændstoffer, hvilket giver mulighed for en gradvis overgang til dekarboniserede brændstoffer. |
| --- | --- |

(7)

Flydende metan vil sandsynligvis fortsat spille en rolle inden for søtransport, hvor der i øjeblikket ikke findes nogen økonomisk levedygtig nulemissionsteknologi for drivaggregater. Flydende metan fra fossile kilder bør imidlertid udfases inden for søtransport så hurtigt som muligt og erstattes af mere bæredygtige alternativer. Strategien for bæredygtig og intelligent mobilitet peger på, at søgående skibe med nulemission bliver klar til markedet i 2030, og projekter for sådanne skibe er allerede påbegyndt. Ombygning af flåden forventes at ske gradvist på grund af søgående skibes lange levetid. I modsætning til situationen inden for søtransport er nulemissionsteknologier for drivaggregater for transport ad indre vandveje, hvor fartøjerne normalt er mindre og afstandene kortere, såsom for brint og elektricitet, ved at blive modne teknologier og forventes derfor komme hurtigere ind på markederne. Disse nulemissionsteknologier for drivaggregater kan imidlertid spille en vigtig rolle for søtransport i forbindelse med at øge omfanget af nulemissionsfremdriftsløsninger. Flydende metan forventes ikke længere at spille en væsentlig rolle i denne sektor. Transportbrændstoffer som flydende metan skal i stigende grad dekarboniseres ved at blande eller erstatte med f.eks. flydende biometan eller vedvarende og kulstoffattige syntetiske gasformige e-brændstoffer (e-gas). Den samme infrastruktur kan anvendes til disse dekarboniserede brændstoffer som til fossile gasformige brændstoffer, hvilket giver mulighed for en gradvis overgang til dekarboniserede brændstoffer.

| (8) | I sektoren for tung vejtransport er teknologierne til lastvogne, der kører på flydende metan, fuldt modne. De fælles scenarier, der ligger til grund for strategien for bæredygtig og intelligent mobilitet, og Kommissionens meddelelse af 17. september 2020 med titlen »Styrkelse af Europas klimaambitioner for 2030 – Investering i en klimaneutral fremtid til gavn for borgerne« (»klimaplanen«) samt de reviderede modelscenarier i »Fit for 55«-pakken tyder på, at gasformige brændstoffer, der i stigende grad vil blive dekarboniseret inden for tung vejtransport og navnlig i langdistancesegmentet, spiller en begrænset rolle. Desuden forventes køretøjer drevet af flydende gas (LPG) og komprimeret naturgas (CNG), for hvilke der allerede findes et tilstrækkeligt infrastrukturnet på tværs af Unionen, gradvist at blive erstattet af nulemissionsdrivaggregater, og derfor anses det kun for nødvendigt med en begrænset målrettet politik for etablering af infrastruktur for flydende metan, som ligeledes kan levere dekarboniserede brændstoffer, for at lukke de resterende huller på hovednettene. |
| --- | --- |

(8)

I sektoren for tung vejtransport er teknologierne til lastvogne, der kører på flydende metan, fuldt modne. De fælles scenarier, der ligger til grund for strategien for bæredygtig og intelligent mobilitet, og Kommissionens meddelelse af 17. september 2020 med titlen »Styrkelse af Europas klimaambitioner for 2030 – Investering i en klimaneutral fremtid til gavn for borgerne« (»klimaplanen«) samt de reviderede modelscenarier i »Fit for 55«-pakken tyder på, at gasformige brændstoffer, der i stigende grad vil blive dekarboniseret inden for tung vejtransport og navnlig i langdistancesegmentet, spiller en begrænset rolle. Desuden forventes køretøjer drevet af flydende gas (LPG) og komprimeret naturgas (CNG), for hvilke der allerede findes et tilstrækkeligt infrastrukturnet på tværs af Unionen, gradvist at blive erstattet af nulemissionsdrivaggregater, og derfor anses det kun for nødvendigt med en begrænset målrettet politik for etablering af infrastruktur for flydende metan, som ligeledes kan levere dekarboniserede brændstoffer, for at lukke de resterende huller på hovednettene.

| (9) | Denne forordning bør fastsætte obligatoriske minimumsmål for etablering af offentligt tilgængelig opladnings- og optankningsinfrastruktur til vejkøretøjer. |
| --- | --- |

(9)

Denne forordning bør fastsætte obligatoriske minimumsmål for etablering af offentligt tilgængelig opladnings- og optankningsinfrastruktur til vejkøretøjer.

| (10) | En ladestation er et fysisk anlæg til opladning af elektriske køretøjer. Hver ladestation har en teoretisk maksimal effekt udtrykt i kW og har mindst ét ladepunkt, som kun kan betjene ét køretøj ad gangen. Antallet af ladepunkter på en ladestation er afgørende for, hvor mange køretøjer der til enhver tid kan oplades på stationen. Når mere end ét køretøj oplades på en ladestation på et givet tidspunkt, fordeles den maksimale effekt til de forskellige ladepunkter på en sådan måde, at den effekt, der leveres ved hvert enkelt ladepunkt, er lavere end den pågældende ladestations effekt. En ladepark består af en eller flere ladestationer på et bestemt sted, herunder i givet fald de særlige parkeringspladser, der støder op til dem. For så vidt angår de mål der er fastsat i denne forordning for ladeparker, kan den minimumseffekt, der kræves til ladeparker, leveres af en eller flere ladestationer. |
| --- | --- |

(10)

En ladestation er et fysisk anlæg til opladning af elektriske køretøjer. Hver ladestation har en teoretisk maksimal effekt udtrykt i kW og har mindst ét ladepunkt, som kun kan betjene ét køretøj ad gangen. Antallet af ladepunkter på en ladestation er afgørende for, hvor mange køretøjer der til enhver tid kan oplades på stationen. Når mere end ét køretøj oplades på en ladestation på et givet tidspunkt, fordeles den maksimale effekt til de forskellige ladepunkter på en sådan måde, at den effekt, der leveres ved hvert enkelt ladepunkt, er lavere end den pågældende ladestations effekt. En ladepark består af en eller flere ladestationer på et bestemt sted, herunder i givet fald de særlige parkeringspladser, der støder op til dem. For så vidt angår de mål der er fastsat i denne forordning for ladeparker, kan den minimumseffekt, der kræves til ladeparker, leveres af en eller flere ladestationer.

| (11) | Offentligt tilgængelige ladepunkter eller tankstandere omfatter f.eks. privatejede, offentligt tilgængelige ladepunkter eller tankstandere, der er placeret på offentlige eller private ejendomme, såsom offentlige parkeringsanlæg eller supermarkeders parkeringsanlæg. Et ladepunkt eller en tankstander på privat ejendom, der er tilgængelig for offentligheden, bør også betragtes som offentligt tilgængelig i tilfælde, hvor adgangen er begrænset til en bestemt generel gruppe af brugere, f.eks. kunder. Ladepunkter eller tankstandere til delebilordninger bør kun betragtes som offentligt tilgængelige, hvis de udtrykkeligt giver tredjepartsbrugere adgang. Ladepunkter eller tankstandere på privat ejendom, hvortil adgangen er begrænset til en afgrænset og bestemt gruppe af personer, såsom parkeringspladser ved en kontorbygning, som kun ansatte eller autoriserede personer har adgang til, bør ikke betragtes som offentligt tilgængelige ladepunkter eller tankstandere. |
| --- | --- |

(11)

Offentligt tilgængelige ladepunkter eller tankstandere omfatter f.eks. privatejede, offentligt tilgængelige ladepunkter eller tankstandere, der er placeret på offentlige eller private ejendomme, såsom offentlige parkeringsanlæg eller supermarkeders parkeringsanlæg. Et ladepunkt eller en tankstander på privat ejendom, der er tilgængelig for offentligheden, bør også betragtes som offentligt tilgængelig i tilfælde, hvor adgangen er begrænset til en bestemt generel gruppe af brugere, f.eks. kunder. Ladepunkter eller tankstandere til delebilordninger bør kun betragtes som offentligt tilgængelige, hvis de udtrykkeligt giver tredjepartsbrugere adgang. Ladepunkter eller tankstandere på privat ejendom, hvortil adgangen er begrænset til en afgrænset og bestemt gruppe af personer, såsom parkeringspladser ved en kontorbygning, som kun ansatte eller autoriserede personer har adgang til, bør ikke betragtes som offentligt tilgængelige ladepunkter eller tankstandere.

| (12) | Med henblik på at øge forbrugernes bekvemmelighed er det vigtigt, at operatører af offentligt tilgængelige ladepunkter eller tankstandere sikrer, at sådanne punkters og standeres åbningstider og oppetiden på deres tjenester fuldt ud svarer til slutbrugernes behov. |
| --- | --- |

(12)

Med henblik på at øge forbrugernes bekvemmelighed er det vigtigt, at operatører af offentligt tilgængelige ladepunkter eller tankstandere sikrer, at sådanne punkters og standeres åbningstider og oppetiden på deres tjenester fuldt ud svarer til slutbrugernes behov.

| (13) | Etableringen af en offentligt tilgængelig opladningsinfrastruktur for lette elektriske køretøjer har været ujævn i Unionen. En fortsat ujævn fordeling af offentligt tilgængelig opladningsinfrastruktur vil bringe udbredelsen af lette elektriske køretøjer i fare og dermed begrænse konnektiviteten i hele Unionen. Vedvarende forskelle i politiske ambitioner og tilgange på nationalt plan hindrer den stærkt tiltrængte bæredygtige omstilling af transportsektoren og bidrager ikke til at skabe den langsigtede sikkerhed, der er nødvendig for væsentlige markedsinvesteringer. Obligatoriske minimumsmål for medlemsstaterne på nationalt plan bør derfor udstikke politiske retningslinjer og supplere de nationale politikrammer. Denne tilgang bør kombinere nationale flådebaserede mål med afstandsbaserede mål for TEN-T. Nationale flådebaserede mål bør sikre, at udbredelsen af lette elektriske køretøjer i hver medlemsstat modsvares af etableringen af tilstrækkelig offentligt tilgængelig opladningsinfrastruktur. Afstandsbaserede mål for TEN-T-nettet bør sikre fuld dækning af ladepunkter langs Unionens vigtigste vejnet og dermed sikre nemme og gnidningsløse rejser i hele Unionen. |
| --- | --- |

(13)

Etableringen af en offentligt tilgængelig opladningsinfrastruktur for lette elektriske køretøjer har været ujævn i Unionen. En fortsat ujævn fordeling af offentligt tilgængelig opladningsinfrastruktur vil bringe udbredelsen af lette elektriske køretøjer i fare og dermed begrænse konnektiviteten i hele Unionen. Vedvarende forskelle i politiske ambitioner og tilgange på nationalt plan hindrer den stærkt tiltrængte bæredygtige omstilling af transportsektoren og bidrager ikke til at skabe den langsigtede sikkerhed, der er nødvendig for væsentlige markedsinvesteringer. Obligatoriske minimumsmål for medlemsstaterne på nationalt plan bør derfor udstikke politiske retningslinjer og supplere de nationale politikrammer. Denne tilgang bør kombinere nationale flådebaserede mål med afstandsbaserede mål for TEN-T. Nationale flådebaserede mål bør sikre, at udbredelsen af lette elektriske køretøjer i hver medlemsstat modsvares af etableringen af tilstrækkelig offentligt tilgængelig opladningsinfrastruktur. Afstandsbaserede mål for TEN-T-nettet bør sikre fuld dækning af ladepunkter langs Unionens vigtigste vejnet og dermed sikre nemme og gnidningsløse rejser i hele Unionen.

| (14) | Nationale flådebaserede mål bør fastsættes på grundlag af det samlede antal registrerede elektriske køretøjer i den pågældende medlemsstat. De pågældende mål bør fastsættes efter en fælles metode, der tager højde for den teknologiske udvikling, såsom den øgede rækkevidde af elektriske køretøjer eller en stigning i antallet af hurtige ladepunkter, hvor der kan oplades et større antal elektriske køretøjer end ved et normalt ladepunkt i en given periode. Den pågældende fælles metode bør også tage hensyn til de forskellige opladningsmønstre for batteridrevne elektriske køretøjer og pluginhybridkøretøjer. En metode, som fastsætter nationale flådebaserede mål efter den offentligt tilgængelige opladningsinfrastrukturs samlede maksimale effekt, vil give fleksibilitet med hensyn til gennemførelsen af forskellige opladningsteknologier i medlemsstaterne. |
| --- | --- |

(14)

Nationale flådebaserede mål bør fastsættes på grundlag af det samlede antal registrerede elektriske køretøjer i den pågældende medlemsstat. De pågældende mål bør fastsættes efter en fælles metode, der tager højde for den teknologiske udvikling, såsom den øgede rækkevidde af elektriske køretøjer eller en stigning i antallet af hurtige ladepunkter, hvor der kan oplades et større antal elektriske køretøjer end ved et normalt ladepunkt i en given periode. Den pågældende fælles metode bør også tage hensyn til de forskellige opladningsmønstre for batteridrevne elektriske køretøjer og pluginhybridkøretøjer. En metode, som fastsætter nationale flådebaserede mål efter den offentligt tilgængelige opladningsinfrastrukturs samlede maksimale effekt, vil give fleksibilitet med hensyn til gennemførelsen af forskellige opladningsteknologier i medlemsstaterne.

| (15) | Medlemsstaternes gennemførelse af nationale flådebaserede mål bør sikre, at der installeres et tilstrækkeligt antal offentligt tilgængelige ladepunkter på en måde, der også sikrer adgang til ladepunkter på hele deres område, navnlig på offentlige transportstationer, såsom havnepassagerterminaler, lufthavne og jernbanestationer. Etableringen af de pågældende offentligt tilgængelige ladepunkter er særlig vigtig i boligområder, hvor der ikke er mange andre parkeringspladser end dem på gaden, og i områder, hvor køretøjer typisk holder parkeret i længere perioder. Der bør også etableres et tilstrækkeligt antal offentligt tilgængelige hurtige ladepunkter til lette elektriske køretøjer for at øge forbrugernes bekvemmelighed, navnlig på tværs af TEN-T-nettet, for at sikre fuld grænseoverskridende konnektivitet og gøre det muligt for elektriske køretøjer at køre i hele Unionen. Det er vigtigt, at etableringen af offentligt tilgængelig opladningsinfrastruktur primært er resultatet af investeringer på det private marked. Medlemsstaterne bør dog, inden for rammerne af EU-statsstøtteregler, kunne støtte etableringen af den nødvendige offentligt tilgængelige opladningsinfrastruktur i tilfælde, hvor det på grund af markedsvilkårene er nødvendigt med offentlig støtte, indtil der er opnået et fuldt konkurrencedygtigt marked. |
| --- | --- |

(15)

Medlemsstaternes gennemførelse af nationale flådebaserede mål bør sikre, at der installeres et tilstrækkeligt antal offentligt tilgængelige ladepunkter på en måde, der også sikrer adgang til ladepunkter på hele deres område, navnlig på offentlige transportstationer, såsom havnepassagerterminaler, lufthavne og jernbanestationer. Etableringen af de pågældende offentligt tilgængelige ladepunkter er særlig vigtig i boligområder, hvor der ikke er mange andre parkeringspladser end dem på gaden, og i områder, hvor køretøjer typisk holder parkeret i længere perioder. Der bør også etableres et tilstrækkeligt antal offentligt tilgængelige hurtige ladepunkter til lette elektriske køretøjer for at øge forbrugernes bekvemmelighed, navnlig på tværs af TEN-T-nettet, for at sikre fuld grænseoverskridende konnektivitet og gøre det muligt for elektriske køretøjer at køre i hele Unionen. Det er vigtigt, at etableringen af offentligt tilgængelig opladningsinfrastruktur primært er resultatet af investeringer på det private marked. Medlemsstaterne bør dog, inden for rammerne af EU-statsstøtteregler, kunne støtte etableringen af den nødvendige offentligt tilgængelige opladningsinfrastruktur i tilfælde, hvor det på grund af markedsvilkårene er nødvendigt med offentlig støtte, indtil der er opnået et fuldt konkurrencedygtigt marked.

| (16) | Afhængigt af de særlige omstændigheder i en medlemsstat vil kravene med hensyn til niveauet for den fastsatte samlede effekt, der skal leveres gennem offentligt tilgængelige ladestationer for hvert let batteridrevet elektrisk køretøj, der er registreret i den pågældende medlemsstat, muligvis ikke længere være berettigede, hvor de pågældende krav kan have negative virkninger, idet det modvirker private investeringer eller navnlig fører til overforsyning på mellemlang sigt. Risikoen for sådanne negative virkninger kan opstå som følge af, at der bliver installeret et stort antal private ladepunkter. Brugernes behov eller udnyttelsesraten for offentligt tilgængelige ladestationer kan være lavere sammenlignet med de oprindelige antagelser, således at den samlede effekt, der er disponibel gennem offentligt tilgængelige ladestationer, når et uforholdsmæssigt højt niveau i forhold til den faktiske brug af sådanne anlæg. I sådanne tilfælde bør den pågældende medlemsstat kunne anmode om tilladelse til at anvende lavere krav end dem, der er fastsat i denne forordning, for så vidt angår den samlede effekt, eller til at ophøre med at anvende de pågældende krav. For at medlemsstaten kan fremsætte en sådan anmodning, bør andelen af lette batteridrevne elektriske køretøjer i forhold til den samlede flåde af lette køretøjer, der er registreret i medlemsstaten, være nået op på mindst 15 %, og medlemsstaten bør behørigt begrunde sin anmodning. |
| --- | --- |

(16)

Afhængigt af de særlige omstændigheder i en medlemsstat vil kravene med hensyn til niveauet for den fastsatte samlede effekt, der skal leveres gennem offentligt tilgængelige ladestationer for hvert let batteridrevet elektrisk køretøj, der er registreret i den pågældende medlemsstat, muligvis ikke længere være berettigede, hvor de pågældende krav kan have negative virkninger, idet det modvirker private investeringer eller navnlig fører til overforsyning på mellemlang sigt. Risikoen for sådanne negative virkninger kan opstå som følge af, at der bliver installeret et stort antal private ladepunkter. Brugernes behov eller udnyttelsesraten for offentligt tilgængelige ladestationer kan være lavere sammenlignet med de oprindelige antagelser, således at den samlede effekt, der er disponibel gennem offentligt tilgængelige ladestationer, når et uforholdsmæssigt højt niveau i forhold til den faktiske brug af sådanne anlæg. I sådanne tilfælde bør den pågældende medlemsstat kunne anmode om tilladelse til at anvende lavere krav end dem, der er fastsat i denne forordning, for så vidt angår den samlede effekt, eller til at ophøre med at anvende de pågældende krav. For at medlemsstaten kan fremsætte en sådan anmodning, bør andelen af lette batteridrevne elektriske køretøjer i forhold til den samlede flåde af lette køretøjer, der er registreret i medlemsstaten, være nået op på mindst 15 %, og medlemsstaten bør behørigt begrunde sin anmodning.

| (17) | Det er vigtigt, at Kommissionen som led i revisionen af denne forordning vurderer behovet for at medtage krav om opladningsinfrastruktur til betjening af cykler med elektrisk hjælpemotor og køretøjer i klasse L såsom elcykler og elknallerter og navnlig muligheden for at udstyre opladningsinfrastrukturen med et strømudtag, der giver mulighed for nem opladning af sådanne køretøjer, da de udgør en transportform, der kan bidrage til yderligere at reducere CO2-udledningen og luftforureningen. |
| --- | --- |

(17)

Det er vigtigt, at Kommissionen som led i revisionen af denne forordning vurderer behovet for at medtage krav om opladningsinfrastruktur til betjening af cykler med elektrisk hjælpemotor og køretøjer i klasse L såsom elcykler og elknallerter og navnlig muligheden for at udstyre opladningsinfrastrukturen med et strømudtag, der giver mulighed for nem opladning af sådanne køretøjer, da de udgør en transportform, der kan bidrage til yderligere at reducere CO2-udledningen og luftforureningen.

| (18) | Tunge elektriske køretøjer har brug for en helt anderledes opladningsinfrastruktur end lette el elektriske køretøjer. Der er dog i øjeblikket næsten ingen offentligt tilgængelig infrastruktur for tunge elektriske køretøjer i Unionen, og etableringen af en sådan infrastruktur skal fremskyndes. En kombineret tilgang med afstandsbaserede mål langs TEN-T-nettet med passende sondring mellem TEN-T-hovednettet og det samlede TEN-T-net, mål for infrastruktur til opladning natten over og mål ved byknudepunkter bør sikre, at der etableres en tilstrækkelig offentligt tilgængelig opladningsinfrastrukturdækning for tunge elektriske køretøjer i hele Unionen til støtte for den forventede stigende markedsandel af tunge batteridrevne elektriske køretøjer. |
| --- | --- |

(18)

Tunge elektriske køretøjer har brug for en helt anderledes opladningsinfrastruktur end lette el elektriske køretøjer. Der er dog i øjeblikket næsten ingen offentligt tilgængelig infrastruktur for tunge elektriske køretøjer i Unionen, og etableringen af en sådan infrastruktur skal fremskyndes. En kombineret tilgang med afstandsbaserede mål langs TEN-T-nettet med passende sondring mellem TEN-T-hovednettet og det samlede TEN-T-net, mål for infrastruktur til opladning natten over og mål ved byknudepunkter bør sikre, at der etableres en tilstrækkelig offentligt tilgængelig opladningsinfrastrukturdækning for tunge elektriske køretøjer i hele Unionen til støtte for den forventede stigende markedsandel af tunge batteridrevne elektriske køretøjer.

| (19) | Der bør etableres et tilstrækkeligt antal offentligt tilgængelige hurtige ladepunkter til tunge køretøjer langs TEN-T-nettet for at sikre fuld konnektivitet i hele Unionen. Denne infrastruktur bør have en tilstrækkelig effekt til, at køretøjet kan oplades inden for førerens lovpligtige pause. For at tage hensyn til den tid, der er nødvendig til planlægning, udformning og udrulning af opladningsinfrastrukturen, hvilket kan omfatte at udvide eller opgradere elnettet i visse områder, erhvervelse af jord, miljøtilladelser og om nødvendigt tildeling af offentlige kontrakter, og for at tilpasse sig den gradvise udbredelse af tunge elektriske køretøjer bør den offentligt tilgængelige opladningsinfrastruktur for sådanne køretøjer etableres gradvist fra 2025 med henblik på at dække hele TEN-T-nettet senest i 2030. |
| --- | --- |

(19)

Der bør etableres et tilstrækkeligt antal offentligt tilgængelige hurtige ladepunkter til tunge køretøjer langs TEN-T-nettet for at sikre fuld konnektivitet i hele Unionen. Denne infrastruktur bør have en tilstrækkelig effekt til, at køretøjet kan oplades inden for førerens lovpligtige pause. For at tage hensyn til den tid, der er nødvendig til planlægning, udformning og udrulning af opladningsinfrastrukturen, hvilket kan omfatte at udvide eller opgradere elnettet i visse områder, erhvervelse af jord, miljøtilladelser og om nødvendigt tildeling af offentlige kontrakter, og for at tilpasse sig den gradvise udbredelse af tunge elektriske køretøjer bør den offentligt tilgængelige opladningsinfrastruktur for sådanne køretøjer etableres gradvist fra 2025 med henblik på at dække hele TEN-T-nettet senest i 2030.

| (20) | Med henblik på etablering af opladningsinfrastruktur langs TEN-T-vejnettet bør alle ladestationer, der skal etableres langs TEN-T-vejnettet, placeres på TEN-T-vejnettet eller inden for en kørselsafstand på 3 km fra en TEN-T-vejs nærmeste frakørsel. |
| --- | --- |

(20)

Med henblik på etablering af opladningsinfrastruktur langs TEN-T-vejnettet bør alle ladestationer, der skal etableres langs TEN-T-vejnettet, placeres på TEN-T-vejnettet eller inden for en kørselsafstand på 3 km fra en TEN-T-vejs nærmeste frakørsel.

| (21) | Nogle medlemsstater er i færd med at opgradere strækninger af TEN-T-nettet for at opfylde kravene i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1315/2013 (9). I den forbindelse bør medlemsstaterne bestræbe sig på at sikre, at de krav til etablering af opladnings- og optankningsinfrastruktur langs TEN-T-nettet, der er fastsat i denne forordning, gennemføres på omfattende vis for at undgå strandede aktiver og på en måde, der sikrer koordineret gennemførelse af forordning (EU) nr. 1315/2013 og nærværende forordning. |
| --- | --- |

(21)

Nogle medlemsstater er i færd med at opgradere strækninger af TEN-T-nettet for at opfylde kravene i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1315/2013 (9). I den forbindelse bør medlemsstaterne bestræbe sig på at sikre, at de krav til etablering af opladnings- og optankningsinfrastruktur langs TEN-T-nettet, der er fastsat i denne forordning, gennemføres på omfattende vis for at undgå strandede aktiver og på en måde, der sikrer koordineret gennemførelse af forordning (EU) nr. 1315/2013 og nærværende forordning.

| (22) | Der er i øjeblikket ved at blive udviklet nye standarder for opladningsinfrastruktur til tunge elektriske køretøjer. Kommissionen bør derfor overveje at øge den individuelle effekt for ladestationer i ladeparker, når de nye fælles tekniske specifikationer foreligger. |
| --- | --- |

(22)

Der er i øjeblikket ved at blive udviklet nye standarder for opladningsinfrastruktur til tunge elektriske køretøjer. Kommissionen bør derfor overveje at øge den individuelle effekt for ladestationer i ladeparker, når de nye fælles tekniske specifikationer foreligger.

| (23) | Opladningsinfrastruktur langs TEN-T-nettet bør suppleres med offentligt tilgængelig hurtig opladningsinfrastruktur i byknudepunkter. Denne infrastruktur er navnlig nødvendig for at skabe opladningsmuligheder for varevogne og destinationsopladning til langdistancekøretøjer. Ladepunkter til lette elektriske køretøjer i byområder bør dog henhøre under det nationale flådebaserede mål. Ud over hurtige ladepunkter langs TEN-T-nettet og i byknudepunkter bør tunge elektriske køretøjer også kunne anvende offentligt tilgængelig opladningsinfrastruktur til opladning natten over langs hovedtransportnettet for specifikt at støtte elektrificeringen af fjerntransportsektoren. |
| --- | --- |

(23)

Opladningsinfrastruktur langs TEN-T-nettet bør suppleres med offentligt tilgængelig hurtig opladningsinfrastruktur i byknudepunkter. Denne infrastruktur er navnlig nødvendig for at skabe opladningsmuligheder for varevogne og destinationsopladning til langdistancekøretøjer. Ladepunkter til lette elektriske køretøjer i byområder bør dog henhøre under det nationale flådebaserede mål. Ud over hurtige ladepunkter langs TEN-T-nettet og i byknudepunkter bør tunge elektriske køretøjer også kunne anvende offentligt tilgængelig opladningsinfrastruktur til opladning natten over langs hovedtransportnettet for specifikt at støtte elektrificeringen af fjerntransportsektoren.

| (24) | For at undgå investeringer, der ville være uforholdsmæssige i forhold til trafikintensiteten på visse veje på TEN-T-nettet i tilfælde, hvor etableringen af opladningsinfrastrukturen ikke kan begrundes ud fra socioøkonomiske cost-benefit-hensyn, bør medlemsstaterne kunne fastsætte, at en offentligt tilgængelig ladepark betjener begge køreretninger, forudsat at de øvrige gældende krav er opfyldt, med hensyn til den maksimale afstand mellem ladeparker, ladeparkens samlede effekt og antallet af ladepunkter ved ladeparkerne, der gælder for en enkelt køreretning. Alternativt bør medlemsstaterne kunne reducere den samlede ladeeffekt for ladeparker til lette elektriske køretøjer eller tunge elektriske køretøjer placeret langs TEN-T-vejnettet med lav trafikintensitet af henholdsvis lette elektriske køretøjer eller tunge elektriske køretøjer. Af samme grund bør medlemsstaterne også kunne tillade en større maksimal afstand mellem offentligt tilgængelige ladeparker til lette elektriske køretøjer eller tunge elektriske køretøjer langs veje på TEN-T-hovednettet med meget lav trafikintensitet. |
| --- | --- |

(24)

For at undgå investeringer, der ville være uforholdsmæssige i forhold til trafikintensiteten på visse veje på TEN-T-nettet i tilfælde, hvor etableringen af opladningsinfrastrukturen ikke kan begrundes ud fra socioøkonomiske cost-benefit-hensyn, bør medlemsstaterne kunne fastsætte, at en offentligt tilgængelig ladepark betjener begge køreretninger, forudsat at de øvrige gældende krav er opfyldt, med hensyn til den maksimale afstand mellem ladeparker, ladeparkens samlede effekt og antallet af ladepunkter ved ladeparkerne, der gælder for en enkelt køreretning. Alternativt bør medlemsstaterne kunne reducere den samlede ladeeffekt for ladeparker til lette elektriske køretøjer eller tunge elektriske køretøjer placeret langs TEN-T-vejnettet med lav trafikintensitet af henholdsvis lette elektriske køretøjer eller tunge elektriske køretøjer. Af samme grund bør medlemsstaterne også kunne tillade en større maksimal afstand mellem offentligt tilgængelige ladeparker til lette elektriske køretøjer eller tunge elektriske køretøjer langs veje på TEN-T-hovednettet med meget lav trafikintensitet.

| (25) | I betragtning af Cyperns økarakter, den manglende landforbindelse med andre medlemsstater og fastlandet og det begrænsede omfang af dets TEN-T-vejnet er den tunge langdistancetrafik, der kører i denne medlemsstat, begrænset. I betragtning af det begrænsede daglige kilometertal for tunge elektriske køretøjer i Cypern vil deres opladningsbehov desuden for det meste blive dækket af kapacitet til opladning natten over på private adresser som f.eks. depoter. Cypern ville derfor være underlagt en uforholdsmæssig og unødvendig forpligtelse, hvis det skulle opfylde kravene fastsat i denne forordning om en minimumsdækning af offentligt tilgængelige ladeparker til tunge køretøjer på dets område med hensyn til den samlede effekt for sådanne ladeparker, som er placeret langs TEN-T-nettet, og den maksimale afstand mellem disse ladeparker. Cypern bør derfor kunne forelægge Kommissionen en begrundet anmodning om tilladelse til at anvende lavere krav i denne henseende, forudsat at sådanne lavere krav ikke vil hindre, at tunge elektriske køretøjer kan køre i den pågældende medlemsstat. |
| --- | --- |

(25)

I betragtning af Cyperns økarakter, den manglende landforbindelse med andre medlemsstater og fastlandet og det begrænsede omfang af dets TEN-T-vejnet er den tunge langdistancetrafik, der kører i denne medlemsstat, begrænset. I betragtning af det begrænsede daglige kilometertal for tunge elektriske køretøjer i Cypern vil deres opladningsbehov desuden for det meste blive dækket af kapacitet til opladning natten over på private adresser som f.eks. depoter. Cypern ville derfor være underlagt en uforholdsmæssig og unødvendig forpligtelse, hvis det skulle opfylde kravene fastsat i denne forordning om en minimumsdækning af offentligt tilgængelige ladeparker til tunge køretøjer på dets område med hensyn til den samlede effekt for sådanne ladeparker, som er placeret langs TEN-T-nettet, og den maksimale afstand mellem disse ladeparker. Cypern bør derfor kunne forelægge Kommissionen en begrundet anmodning om tilladelse til at anvende lavere krav i denne henseende, forudsat at sådanne lavere krav ikke vil hindre, at tunge elektriske køretøjer kan køre i den pågældende medlemsstat.

| (26) | Ejere af elektriske køretøjer forventes i vid udstrækning at benytte ladepunkter på deres egen adresse eller på kollektive parkeringspladser ved beboelsesejendomme og erhvervsbygninger. Selv om udbredelsen af kabelføringsinfrastruktur og ladepunkter i sådanne bygninger er reguleret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2010/31/EU (10), er det vigtigt, at medlemsstaterne tager hensyn til tilgængeligheden af en sådan privat infrastruktur, når de planlægger etableringen af offentligt tilgængelige ladepunkter. |
| --- | --- |

(26)

Ejere af elektriske køretøjer forventes i vid udstrækning at benytte ladepunkter på deres egen adresse eller på kollektive parkeringspladser ved beboelsesejendomme og erhvervsbygninger. Selv om udbredelsen af kabelføringsinfrastruktur og ladepunkter i sådanne bygninger er reguleret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2010/31/EU (10), er det vigtigt, at medlemsstaterne tager hensyn til tilgængeligheden af en sådan privat infrastruktur, når de planlægger etableringen af offentligt tilgængelige ladepunkter.

| (27) | Etableringen af opladningsinfrastruktur for tunge elektriske køretøjer er lige så vigtig på private adresser, der ikke er tilgængelige for offentligheden, f.eks. i private depoter og i logistikcentre, for at sikre opladning natten over og på destinationen. De offentlige myndigheder bør overveje at træffe foranstaltninger i forbindelse med udarbejdelsen af deres reviderede nationale politikrammer for at sikre, at der stilles passende infrastruktur til rådighed for opladning natten over og på destinationen for tunge elektriske køretøjer. |
| --- | --- |

(27)

Etableringen af opladningsinfrastruktur for tunge elektriske køretøjer er lige så vigtig på private adresser, der ikke er tilgængelige for offentligheden, f.eks. i private depoter og i logistikcentre, for at sikre opladning natten over og på destinationen. De offentlige myndigheder bør overveje at træffe foranstaltninger i forbindelse med udarbejdelsen af deres reviderede nationale politikrammer for at sikre, at der stilles passende infrastruktur til rådighed for opladning natten over og på destinationen for tunge elektriske køretøjer.

| (28) | I overensstemmelse med principperne i Kommissionens meddelelse af 23. marts 2017 med titlen »Den europæiske interoperabilitetsramme – strategi for gennemførelse« afhænger muligheden for at udvikle avancerede digitale tjenester, herunder kontraktbaserede betalingsløsninger, og sikre gennemsigtig brugerinformation ved hjælp af digitale midler af udbredelsen af digitalt forbundne og intelligente ladepunkter, der understøtter oprettelsen af en digitalt forbundet og interoperabel infrastruktur. Disse intelligente ladepunkter bør omfatte en række fysiske egenskaber og tekniske specifikationer (hardware og software), som er nødvendige for at sende og modtage data i realtid og gøre det muligt at udveksle oplysninger mellem markedsaktører, der er afhængige af de pågældende data, for fuldt ud at udvikle opladningsoplevelsen, herunder opladningsoperatører, udbydere af mobilitetstjenester, e-roamingplatforme, distributionssystemoperatører og i sidste ende slutbrugere. |
| --- | --- |

(28)

I overensstemmelse med principperne i Kommissionens meddelelse af 23. marts 2017 med titlen »Den europæiske interoperabilitetsramme – strategi for gennemførelse« afhænger muligheden for at udvikle avancerede digitale tjenester, herunder kontraktbaserede betalingsløsninger, og sikre gennemsigtig brugerinformation ved hjælp af digitale midler af udbredelsen af digitalt forbundne og intelligente ladepunkter, der understøtter oprettelsen af en digitalt forbundet og interoperabel infrastruktur. Disse intelligente ladepunkter bør omfatte en række fysiske egenskaber og tekniske specifikationer (hardware og software), som er nødvendige for at sende og modtage data i realtid og gøre det muligt at udveksle oplysninger mellem markedsaktører, der er afhængige af de pågældende data, for fuldt ud at udvikle opladningsoplevelsen, herunder opladningsoperatører, udbydere af mobilitetstjenester, e-roamingplatforme, distributionssystemoperatører og i sidste ende slutbrugere.

| (29) | Intelligente målersystemer som defineret i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2019/944 (11) åbner mulighed for, at der kan genereres de realtidsdata, der er behov for til at sikre stabiliteten i elnettet og til at tilskynde til rationel anvendelse af opladningstjenester. Ved at levere energimåling i realtid og nøjagtige og gennemsigtige oplysninger om omkostninger tilskynder de intelligente målersystemer til, i kombination med intelligente ladepunkter, opladning i perioder med lav generel efterspørgsel efter elektricitet og lave energipriser. Anvendelsen af intelligente målersystemer i kombination med intelligente ladepunkter kan optimere opladning, hvilket er til gavn for elnettet og for slutbrugeren. Medlemsstaterne bør tilskynde til anvendelse af intelligente målersystemer til opladning af elektriske køretøjer på offentligt tilgængelige ladestationer, hvor det er teknisk muligt og økonomisk fornuftigt, og bør sikre, at de pågældende systemer opfylder kravene i artikel 20 i direktiv (EU) 2019/944. |
| --- | --- |

(29)

Intelligente målersystemer som defineret i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2019/944 (11) åbner mulighed for, at der kan genereres de realtidsdata, der er behov for til at sikre stabiliteten i elnettet og til at tilskynde til rationel anvendelse af opladningstjenester. Ved at levere energimåling i realtid og nøjagtige og gennemsigtige oplysninger om omkostninger tilskynder de intelligente målersystemer til, i kombination med intelligente ladepunkter, opladning i perioder med lav generel efterspørgsel efter elektricitet og lave energipriser. Anvendelsen af intelligente målersystemer i kombination med intelligente ladepunkter kan optimere opladning, hvilket er til gavn for elnettet og for slutbrugeren. Medlemsstaterne bør tilskynde til anvendelse af intelligente målersystemer til opladning af elektriske køretøjer på offentligt tilgængelige ladestationer, hvor det er teknisk muligt og økonomisk fornuftigt, og bør sikre, at de pågældende systemer opfylder kravene i artikel 20 i direktiv (EU) 2019/944.

| (30) | Det stigende antal elektriske transportmidler inden for vej-, jernbane- og søtransport samt andre transportformer vil kræve, at opladningsaktiviteterne optimeres og forvaltes på en måde, der ikke forårsager overbelastning, og som fuldt ud udnytter tilgængeligheden af elektricitet fra vedvarende energikilder og lave elpriser i systemet. Navnlig intelligent opladning kan lette integrationen af elektriske køretøjer i elnettet yderligere, da det muliggør en efterspørgselseffekt gennem aggregering. Systemintegration kan fremmes yderligere gennem tovejsopladning (køretøj til elnet), mens intelligent- og tovejsopladning også kan reducere opladningsomkostningerne for forbrugeren. Alle normale ladepunkter, der bygges eller renoveres efter den 13. april 2024, bør derfor understøtte intelligent opladning. Der bør desuden vedtages kommunikationsstandarder, der understøtter intelligent tovejsopladning, for at sikre interoperabilitet. |
| --- | --- |

(30)

Det stigende antal elektriske transportmidler inden for vej-, jernbane- og søtransport samt andre transportformer vil kræve, at opladningsaktiviteterne optimeres og forvaltes på en måde, der ikke forårsager overbelastning, og som fuldt ud udnytter tilgængeligheden af elektricitet fra vedvarende energikilder og lave elpriser i systemet. Navnlig intelligent opladning kan lette integrationen af elektriske køretøjer i elnettet yderligere, da det muliggør en efterspørgselseffekt gennem aggregering. Systemintegration kan fremmes yderligere gennem tovejsopladning (køretøj til elnet), mens intelligent- og tovejsopladning også kan reducere opladningsomkostningerne for forbrugeren. Alle normale ladepunkter, der bygges eller renoveres efter den 13. april 2024, bør derfor understøtte intelligent opladning. Der bør desuden vedtages kommunikationsstandarder, der understøtter intelligent tovejsopladning, for at sikre interoperabilitet.

| (31) | Udviklingen af infrastruktur til elektriske køretøjer med og uden tilslutning til elnettet, samspillet mellem denne infrastruktur og elnettet og de rettigheder og forpligtelser, der tildeles de forskellige aktører på markedet for elektrisk mobilitet, skal være i overensstemmelse med principperne i direktiv (EU) 2019/944. I den henseende bør distributionssystemoperatørerne samarbejde på et ikkediskriminerende grundlag med enhver person, der etablerer eller driver offentligt tilgængelige ladepunkter. EU-elektricitetsleverandørers adgang til ladepunkter bør ikke berøre undtagelserne i artikel 66 i direktiv (EU) 2019/944. |
| --- | --- |

(31)

Udviklingen af infrastruktur til elektriske køretøjer med og uden tilslutning til elnettet, samspillet mellem denne infrastruktur og elnettet og de rettigheder og forpligtelser, der tildeles de forskellige aktører på markedet for elektrisk mobilitet, skal være i overensstemmelse med principperne i direktiv (EU) 2019/944. I den henseende bør distributionssystemoperatørerne samarbejde på et ikkediskriminerende grundlag med enhver person, der etablerer eller driver offentligt tilgængelige ladepunkter. EU-elektricitetsleverandørers adgang til ladepunkter bør ikke berøre undtagelserne i artikel 66 i direktiv (EU) 2019/944.

| (32) | Etablering og drift af ladepunkter til elektriske køretøjer bør foregå på et konkurrencebaseret marked med åben adgang for alle parter, der er interesseret i at etablere eller drive opladningsinfrastruktur. I betragtning af de begrænsede alternative placeringer for ladepunkter til elektriske køretøjer på motorveje giver de eksisterende vejkoncessioner som f.eks. konventionelle tankstationer eller rastepladser anledning til særlig bekymring, da de kan løbe over meget lange perioder eller undertiden slet ikke har en bestemt slutdato. Medlemsstaterne bør så vidt muligt og i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/23/EU (12) søge at tildele nye koncessioner specifikt til ladestationer på eller i nærheden af eksisterende motorvejsrastepladser med henblik på at forebygge indgreb i grønne områder og for at begrænse etableringsomkostningerne og give mulighed for nye markedsdeltagere. |
| --- | --- |

(32)

Etablering og drift af ladepunkter til elektriske køretøjer bør foregå på et konkurrencebaseret marked med åben adgang for alle parter, der er interesseret i at etablere eller drive opladningsinfrastruktur. I betragtning af de begrænsede alternative placeringer for ladepunkter til elektriske køretøjer på motorveje giver de eksisterende vejkoncessioner som f.eks. konventionelle tankstationer eller rastepladser anledning til særlig bekymring, da de kan løbe over meget lange perioder eller undertiden slet ikke har en bestemt slutdato. Medlemsstaterne bør så vidt muligt og i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/23/EU (12) søge at tildele nye koncessioner specifikt til ladestationer på eller i nærheden af eksisterende motorvejsrastepladser med henblik på at forebygge indgreb i grønne områder og for at begrænse etableringsomkostningerne og give mulighed for nye markedsdeltagere.

| (33) | Prisgennemsigtighed er afgørende for at sikre problemfri og nem opladning og optankning. Brugere af køretøjer, der anvender alternative drivmidler, bør have nøjagtige prisoplysninger, inden opladningen eller optankningen påbegyndes. Prisen bør meddeles på en klart struktureret måde, så slutbrugerne kan identificere de forskellige priskomponenter, som operatøren opkræver ved beregningen af prisen på en opladnings- eller optankningssession, og forudse de samlede omkostninger. Ladestationsoperatørerne bør også kunne opkræve yderligere gebyrer, bl.a. med henblik på at undgå, at ladepunktet blokeres af andre brugere, så længe de pågældende gebyrer bliver klart angivet og meddelt inden påbegyndelsen af opladningssessionen. Hvis prisen for opladning på ad hoc-basis bliver angivet på en særlig webside, bør den angives klart på samme webside som den, der anvendes til betaling for sessionen. Fastsættelse af krav til operatører og udbydere af mobilitetstjenester vil give forbrugerne garantier og forudsigelighed og dermed bidrage til at sikre tillid i de indledende faser af udbredelsen af elektrisk mobilitet. Det vil også tilskynde til en hurtig udbredelse af batteridrevne elektriske køretøjer og brintdrevne køretøjer, hvilket er afgørende for at nå Unionens øgede klimaambitioner og de prioriteter, der er fastsat i Kommissionens meddelelse af 11. december 2019 med titlen »Den europæiske grønne pagt«. Priserne bør være rimelige og bør ikke overstige omkostningerne plus en rimelig fortjenstmargen. De pågældende priskrav berører ikke medlemsstaternes ret til at fastsætte den gældende enhedspris for den elektricitet, der oplades fra en ladestation, jf. Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/6/EF (13). |
| --- | --- |

(33)

Prisgennemsigtighed er afgørende for at sikre problemfri og nem opladning og optankning. Brugere af køretøjer, der anvender alternative drivmidler, bør have nøjagtige prisoplysninger, inden opladningen eller optankningen påbegyndes. Prisen bør meddeles på en klart struktureret måde, så slutbrugerne kan identificere de forskellige priskomponenter, som operatøren opkræver ved beregningen af prisen på en opladnings- eller optankningssession, og forudse de samlede omkostninger. Ladestationsoperatørerne bør også kunne opkræve yderligere gebyrer, bl.a. med henblik på at undgå, at ladepunktet blokeres af andre brugere, så længe de pågældende gebyrer bliver klart angivet og meddelt inden påbegyndelsen af opladningssessionen. Hvis prisen for opladning på ad hoc-basis bliver angivet på en særlig webside, bør den angives klart på samme webside som den, der anvendes til betaling for sessionen. Fastsættelse af krav til operatører og udbydere af mobilitetstjenester vil give forbrugerne garantier og forudsigelighed og dermed bidrage til at sikre tillid i de indledende faser af udbredelsen af elektrisk mobilitet. Det vil også tilskynde til en hurtig udbredelse af batteridrevne elektriske køretøjer og brintdrevne køretøjer, hvilket er afgørende for at nå Unionens øgede klimaambitioner og de prioriteter, der er fastsat i Kommissionens meddelelse af 11. december 2019 med titlen »Den europæiske grønne pagt«. Priserne bør være rimelige og bør ikke overstige omkostningerne plus en rimelig fortjenstmargen. De pågældende priskrav berører ikke medlemsstaternes ret til at fastsætte den gældende enhedspris for den elektricitet, der oplades fra en ladestation, jf. Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/6/EF (13).

| (34) | Der dukker nye tjenester op med tiden til støtte for brugen af elektriske køretøjer. Incitamenter fra medlemsstaterne samt bindende foranstaltninger, som de vedtager, såsom obligatorisk roamingkapacitet på udpegede ladepunkter, har spillet en væsentlig rolle i udviklingen af sådanne nye tjenester. Enheder, der tilbyder disse nye tjenester, såsom udbydere af mobilitetstjenester, bør kunne operere på rimelige markedsvilkår. Navnlig bør operatører af ladepunkter ikke give nogle mobilitetstjenesteudbydere urimelig fortrinsbehandling, f.eks. gennem uberettiget prisdifferentiering, der kan hæmme konkurrencen og i sidste ende føre til højere priser for forbrugerne. For at sikre overgangen til nye tjenester og sikre, at brugerne af sådanne køretøjer nemt og uden hindringer kan anvende opladningsinfrastruktur overalt i Unionen, bør medlemsstaterne overvåge udviklingen af markedet for opladning. Når Kommissionen reviderer forordningen, bør den træffe foranstaltninger, hvis markedsudviklingen kræver det, såsom begrænsninger af tjenester for slutbrugere, tjenester, der vildleder forbrugerne og hæmmer prisgennemsigtigheden, eller forretningspraksis, der kan begrænse konkurrencen. |
| --- | --- |

(34)

Der dukker nye tjenester op med tiden til støtte for brugen af elektriske køretøjer. Incitamenter fra medlemsstaterne samt bindende foranstaltninger, som de vedtager, såsom obligatorisk roamingkapacitet på udpegede ladepunkter, har spillet en væsentlig rolle i udviklingen af sådanne nye tjenester. Enheder, der tilbyder disse nye tjenester, såsom udbydere af mobilitetstjenester, bør kunne operere på rimelige markedsvilkår. Navnlig bør operatører af ladepunkter ikke give nogle mobilitetstjenesteudbydere urimelig fortrinsbehandling, f.eks. gennem uberettiget prisdifferentiering, der kan hæmme konkurrencen og i sidste ende føre til højere priser for forbrugerne. For at sikre overgangen til nye tjenester og sikre, at brugerne af sådanne køretøjer nemt og uden hindringer kan anvende opladningsinfrastruktur overalt i Unionen, bør medlemsstaterne overvåge udviklingen af markedet for opladning. Når Kommissionen reviderer forordningen, bør den træffe foranstaltninger, hvis markedsudviklingen kræver det, såsom begrænsninger af tjenester for slutbrugere, tjenester, der vildleder forbrugerne og hæmmer prisgennemsigtigheden, eller forretningspraksis, der kan begrænse konkurrencen.

| (35) | Brintdrevne køretøjer har i øjeblikket en meget lav markedsindtrængningsgrad. Det er imidlertid afgørende, at der etableres en tilstrækkelig brintoptankningsinfrastruktur for at gøre det muligt at bruge brintdrevne køretøjer i stor skala som planlagt i Kommissionens meddelelse af 8. juli 2020 med titlen »En strategi for brint med henblik på et klimaneutralt Europa«. I øjeblikket er der kun etableret brinttankstandere i nogle få medlemsstater, og de er stort set uegnede til tunge køretøjer. Det er derfor ikke muligt for brintdrevne køretøjer at køre i hele Unionen. Obligatoriske mål for udbredelsen af offentligt tilgængelige brinttankstandere bør sikre et tilstrækkeligt tæt net af brinttankstandere på TEN-T-hovednettet for at muliggøre gnidningsfrie rejser for brintdrevne lette og tunge køretøjer på tværs af Unionen. Med henblik på etableringen af brintoptankningsinfrastruktur langs TEN-T-nettet bør alle brinttankstationer, der skal etableres langs TEN-T-vejnettet, placeres på TEN-T-vejnettet eller inden for 10 km kørselsafstand fra en TEN-T-vejs nærmeste frakørsel. |
| --- | --- |

(35)

Brintdrevne køretøjer har i øjeblikket en meget lav markedsindtrængningsgrad. Det er imidlertid afgørende, at der etableres en tilstrækkelig brintoptankningsinfrastruktur for at gøre det muligt at bruge brintdrevne køretøjer i stor skala som planlagt i Kommissionens meddelelse af 8. juli 2020 med titlen »En strategi for brint med henblik på et klimaneutralt Europa«. I øjeblikket er der kun etableret brinttankstandere i nogle få medlemsstater, og de er stort set uegnede til tunge køretøjer. Det er derfor ikke muligt for brintdrevne køretøjer at køre i hele Unionen. Obligatoriske mål for udbredelsen af offentligt tilgængelige brinttankstandere bør sikre et tilstrækkeligt tæt net af brinttankstandere på TEN-T-hovednettet for at muliggøre gnidningsfrie rejser for brintdrevne lette og tunge køretøjer på tværs af Unionen. Med henblik på etableringen af brintoptankningsinfrastruktur langs TEN-T-nettet bør alle brinttankstationer, der skal etableres langs TEN-T-vejnettet, placeres på TEN-T-vejnettet eller inden for 10 km kørselsafstand fra en TEN-T-vejs nærmeste frakørsel.

| (36) | Brugere af køretøjer, der anvender alternative drivmidler, bør kunne oplade eller tanke på ad hoc-basis og let og bekvemt kunne betale ved alle offentligt tilgængelige ladepunkter og tankstandere, uden at det er nødvendigt at indgå en kontrakt med operatøren af ladepunktet eller tankstanderen eller en udbyder af mobilitetstjenester. Derfor bør alle offentligt tilgængelige ladepunkter og tankstandere til opladning eller optankning på ad hoc-basis acceptere betalingsinstrumenter, der i vid udstrækning anvendes i Unionen, og navnlig elektroniske betalinger via terminaler og anordninger, der anvendes til betalingstjenester. Hvad angår infrastruktur, der er etableret inden denne forordnings anvendelsesdato, bør anvendelsen af de pågældende krav udskydes. Denne ad hoc-betalingsmetode bør altid være tilgængelig for forbrugerne, selv når der tilbydes kontraktbaserede betalinger ved ladepunktet eller tankstanderen. |
| --- | --- |

(36)

Brugere af køretøjer, der anvender alternative drivmidler, bør kunne oplade eller tanke på ad hoc-basis og let og bekvemt kunne betale ved alle offentligt tilgængelige ladepunkter og tankstandere, uden at det er nødvendigt at indgå en kontrakt med operatøren af ladepunktet eller tankstanderen eller en udbyder af mobilitetstjenester. Derfor bør alle offentligt tilgængelige ladepunkter og tankstandere til opladning eller optankning på ad hoc-basis acceptere betalingsinstrumenter, der i vid udstrækning anvendes i Unionen, og navnlig elektroniske betalinger via terminaler og anordninger, der anvendes til betalingstjenester. Hvad angår infrastruktur, der er etableret inden denne forordnings anvendelsesdato, bør anvendelsen af de pågældende krav udskydes. Denne ad hoc-betalingsmetode bør altid være tilgængelig for forbrugerne, selv når der tilbydes kontraktbaserede betalinger ved ladepunktet eller tankstanderen.

| (37) | Slutbrugerne bør uanset deres køretøjs mærke kunne få adgang til og anvende offentligt tilgængelige ladestationer på en brugervenlig og ikkediskriminerende måde. |
| --- | --- |

(37)

Slutbrugerne bør uanset deres køretøjs mærke kunne få adgang til og anvende offentligt tilgængelige ladestationer på en brugervenlig og ikkediskriminerende måde.

| (38) | Transportinfrastrukturen bør muliggøre gnidningsløs mobilitet og tilgængelighed for alle brugere, herunder ældre, bevægelseshæmmede og personer med handicap. I princippet bør placeringen af alle ladepunkter og tankstationer samt selve ladepunkterne og tankstationerne udformes på en sådan måde, at de er tilgængelige og brugervenlige for så mange mennesker som muligt, navnlig ældre, bevægelseshæmmede og handicappede. Dette bør f.eks. omfatte tilvejebringelse af tilstrækkelig plads omkring parkeringspladsen, sikring af, at ladestationen ikke er installeret på en ujævn overflade, sikring af, at ladepunktets knapper eller skærm er i en passende højde, og at opladnings- og optankningskablerne ikke er tungere, end at personer med begrænset styrke let kan håndtere dem. Desuden bør de tilhørende ladestationers brugergrænseflade være tilgængelig. I denne henseende bør tilgængelighedskravene i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2019/882 (14) finde anvendelse på opladnings- og optankningsinfrastruktur. |
| --- | --- |

(38)

Transportinfrastrukturen bør muliggøre gnidningsløs mobilitet og tilgængelighed for alle brugere, herunder ældre, bevægelseshæmmede og personer med handicap. I princippet bør placeringen af alle ladepunkter og tankstationer samt selve ladepunkterne og tankstationerne udformes på en sådan måde, at de er tilgængelige og brugervenlige for så mange mennesker som muligt, navnlig ældre, bevægelseshæmmede og handicappede. Dette bør f.eks. omfatte tilvejebringelse af tilstrækkelig plads omkring parkeringspladsen, sikring af, at ladestationen ikke er installeret på en ujævn overflade, sikring af, at ladepunktets knapper eller skærm er i en passende højde, og at opladnings- og optankningskablerne ikke er tungere, end at personer med begrænset styrke let kan håndtere dem. Desuden bør de tilhørende ladestationers brugergrænseflade være tilgængelig. I denne henseende bør tilgængelighedskravene i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2019/882 (14) finde anvendelse på opladnings- og optankningsinfrastruktur.

| (39) | Brugernes sikkerhed, navnlig på ubemandede ladestationer, kan adresseres ved at udstyre ladestationerne med nødknapper, vise kontaktoplysninger til nødtjenester, sikre tilstrækkelig belysning eller ved hjælp af andre passende foranstaltninger. |
| --- | --- |

(39)

Brugernes sikkerhed, navnlig på ubemandede ladestationer, kan adresseres ved at udstyre ladestationerne med nødknapper, vise kontaktoplysninger til nødtjenester, sikre tilstrækkelig belysning eller ved hjælp af andre passende foranstaltninger.

| (40) | Brintdrevne køretøjer bør kunne tanke op på eller tæt på destinationen, som normalt befinder sig i et byområde. For at sikre, at det er muligt at tanke op ved offentligt tilgængelige destinationer, i det mindste i de vigtigste byområder, bør der etableres sådanne brinttankstationer i alle byknudepunkter som defineret i forordning (EU) nr. 1315/2013. Inden for byknudepunkterne bør de offentlige myndigheder overveje at etablere brinttankstationer i multimodale knudepunkter, da sådanne knudepunkter er den typiske destination for tunge køretøjer, og fordi de også kan levere brint til andre transportformer såsom jernbanetransport og indlandsskibsfart. Det bør være muligt at tage hensyn til én offentligt tilgængelig brinttankstation i et byknudepunkt med henblik på at opfylde TEN-T-kravet, forudsat at kapacitetsmålet er nået. |
| --- | --- |

(40)

Brintdrevne køretøjer bør kunne tanke op på eller tæt på destinationen, som normalt befinder sig i et byområde. For at sikre, at det er muligt at tanke op ved offentligt tilgængelige destinationer, i det mindste i de vigtigste byområder, bør der etableres sådanne brinttankstationer i alle byknudepunkter som defineret i forordning (EU) nr. 1315/2013. Inden for byknudepunkterne bør de offentlige myndigheder overveje at etablere brinttankstationer i multimodale knudepunkter, da sådanne knudepunkter er den typiske destination for tunge køretøjer, og fordi de også kan levere brint til andre transportformer såsom jernbanetransport og indlandsskibsfart. Det bør være muligt at tage hensyn til én offentligt tilgængelig brinttankstation i et byknudepunkt med henblik på at opfylde TEN-T-kravet, forudsat at kapacitetsmålet er nået.

| (41) | På dette tidlige stadium af markedsudbredelsen er der stadig en vis usikkerhed med hensyn til, hvilken type køretøjer der vil komme på markedet, og hvilken type teknologier der vil blive anvendt i vid udstrækning. I strategien for brint med henblik på et klimaneutralt Europa blev markedssegmentet for tunge køretøjer udpeget som det mest sandsynlige segment for hurtig udbredelse af brintdrevne køretøjer. Derfor bør brintoptankningsinfrastrukturen først fokusere på dette segment og samtidig give lette køretøjer mulighed for at tanke på offentligt tilgængelige brinttankstationer. For at sikre interoperabilitet bør alle offentligt tilgængelige brintstationer som minimum påfylde gasformig brint ved 700 bar. Udrulningen af infrastrukturen bør også tage højde for fremkomsten af nye teknologier såsom teknologien med flydende brint, som giver mulighed for et større udvalg for tunge køretøjer og forventes at blive nogle køretøjsfabrikanters foretrukne teknologiske valg. |
| --- | --- |

(41)

På dette tidlige stadium af markedsudbredelsen er der stadig en vis usikkerhed med hensyn til, hvilken type køretøjer der vil komme på markedet, og hvilken type teknologier der vil blive anvendt i vid udstrækning. I strategien for brint med henblik på et klimaneutralt Europa blev markedssegmentet for tunge køretøjer udpeget som det mest sandsynlige segment for hurtig udbredelse af brintdrevne køretøjer. Derfor bør brintoptankningsinfrastrukturen først fokusere på dette segment og samtidig give lette køretøjer mulighed for at tanke på offentligt tilgængelige brinttankstationer. For at sikre interoperabilitet bør alle offentligt tilgængelige brintstationer som minimum påfylde gasformig brint ved 700 bar. Udrulningen af infrastrukturen bør også tage højde for fremkomsten af nye teknologier såsom teknologien med flydende brint, som giver mulighed for et større udvalg for tunge køretøjer og forventes at blive nogle køretøjsfabrikanters foretrukne teknologiske valg.

| (42) | Udviklingen af nye teknologier vil kræve koordinering mellem alle interessenter. F.eks. fællesforetagendet for ren brint, der er oprettet ved Rådets forordning (EU) 2021/2085 (15), bør også anvendes til at lette og fremskaffe privat finansiering, så man kan indfri de relevante mål, der fastlægges i denne forordning. |
| --- | --- |

(42)

Udviklingen af nye teknologier vil kræve koordinering mellem alle interessenter. F.eks. fællesforetagendet for ren brint, der er oprettet ved Rådets forordning (EU) 2021/2085 (15), bør også anvendes til at lette og fremskaffe privat finansiering, så man kan indfri de relevante mål, der fastlægges i denne forordning.

| (43) | Der er etableret en række tankstandere til flydende metan i Unionen, som allerede udgør rygraden i udbredelsen af tunge køretøjer, der kører på flydende metan. TEN-T-hovednettet bør fortsat være grundlaget for etableringen af infrastruktur for flydende metan, da det dækker de vigtigste trafikstrømme og muliggør grænseoverskridende konnektivitet i hele Unionen. I direktiv 2014/94/EU blev det anbefalet, at der installeres sådanne tankstandere for hver 400 km langs TEN-T-hovednettet. Et begrænset antal huller langs nettet har imidlertid forhindret, at dette mål blev nået. Medlemsstaterne bør nå dette mål og udfylde de resterende huller senest i 2025, hvorefter målet bør ophøre med at finde anvendelse. |
| --- | --- |

(43)

Der er etableret en række tankstandere til flydende metan i Unionen, som allerede udgør rygraden i udbredelsen af tunge køretøjer, der kører på flydende metan. TEN-T-hovednettet bør fortsat være grundlaget for etableringen af infrastruktur for flydende metan, da det dækker de vigtigste trafikstrømme og muliggør grænseoverskridende konnektivitet i hele Unionen. I direktiv 2014/94/EU blev det anbefalet, at der installeres sådanne tankstandere for hver 400 km langs TEN-T-hovednettet. Et begrænset antal huller langs nettet har imidlertid forhindret, at dette mål blev nået. Medlemsstaterne bør nå dette mål og udfylde de resterende huller senest i 2025, hvorefter målet bør ophøre med at finde anvendelse.

| (44) | I denne forordning bør udtrykket »flydende metan« forstås som »LNG, flydende biogas eller syntetisk flydende metan, herunder blandinger af disse brændstoffer«. Anvendelsen af det definerede udtryk »flydende metan« ændrer ikke definitionen eller sammensætningen af de separate brændstoffer (LNG, flydende biogas eller syntetisk flydende metan) som defineret i andre EU-retsakter. |
| --- | --- |

(44)

I denne forordning bør udtrykket »flydende metan« forstås som »LNG, flydende biogas eller syntetisk flydende metan, herunder blandinger af disse brændstoffer«. Anvendelsen af det definerede udtryk »flydende metan« ændrer ikke definitionen eller sammensætningen af de separate brændstoffer (LNG, flydende biogas eller syntetisk flydende metan) som defineret i andre EU-retsakter.

| (45) | Anlæg til strømforsyning fra land, enten faste eller mobile, kan hjælpe søtransport og sejlads ad indre vandveje ved at levere ren energiforsyning og kan bidrage til at mindske miljø-, klima- og sundhedspåvirkningen fra søgående skibe og fartøjer til transport ad indre vandveje, navnlig med hensyn til luftkvaliteten i byområder nær havneanlæg. I henhold til forordning (EU) 2023/1805 skal skibsoperatører af søgående containerskibe og søgående passagerskibe reducere mængden af emissioner fra deres skibe, når de ligger fortøjet ved kajen. Obligatoriske mål for ibrugtagning bør sikre, at sektoren finder tilstrækkelig strømforsyning fra land til skibe, der ligger fortøjet ved kajen, i søhavne på TEN-T-hovednettet og søhavne på det samlede TEN-T-net til at opfylde disse krav. Det er derfor vigtigt at fastsætte klare mål for etablering af strømforsyningsinfrastruktur fra land i TEN-T-havne. I betragtning af at medlemsstaterne har forskellige forvaltningsmodeller for havne, bør medlemsstaterne for at nå disse mål kunne beslutte, hvordan de bedst kan etablere infrastruktur i deres havne og i de forskellige terminaler i overensstemmelse med deres behov. Det er vigtigt, at infrastruktur i havne og, hvor det er relevant, mellem terminaler etableres der, hvor det maksimale investeringsafkast og den maksimale belægningsgrad giver de største miljøfordele i form af reduktion af drivhusgasemissioner og reduktion af luftforurening. |
| --- | --- |

(45)

Anlæg til strømforsyning fra land, enten faste eller mobile, kan hjælpe søtransport og sejlads ad indre vandveje ved at levere ren energiforsyning og kan bidrage til at mindske miljø-, klima- og sundhedspåvirkningen fra søgående skibe og fartøjer til transport ad indre vandveje, navnlig med hensyn til luftkvaliteten i byområder nær havneanlæg. I henhold til forordning (EU) 2023/1805 skal skibsoperatører af søgående containerskibe og søgående passagerskibe reducere mængden af emissioner fra deres skibe, når de ligger fortøjet ved kajen. Obligatoriske mål for ibrugtagning bør sikre, at sektoren finder tilstrækkelig strømforsyning fra land til skibe, der ligger fortøjet ved kajen, i søhavne på TEN-T-hovednettet og søhavne på det samlede TEN-T-net til at opfylde disse krav. Det er derfor vigtigt at fastsætte klare mål for etablering af strømforsyningsinfrastruktur fra land i TEN-T-havne. I betragtning af at medlemsstaterne har forskellige forvaltningsmodeller for havne, bør medlemsstaterne for at nå disse mål kunne beslutte, hvordan de bedst kan etablere infrastruktur i deres havne og i de forskellige terminaler i overensstemmelse med deres behov. Det er vigtigt, at infrastruktur i havne og, hvor det er relevant, mellem terminaler etableres der, hvor det maksimale investeringsafkast og den maksimale belægningsgrad giver de største miljøfordele i form af reduktion af drivhusgasemissioner og reduktion af luftforurening.

| (46) | Planlægning, udvikling og etablering af strømforsyning fra land til søgående skibe kræver en koordineret tilgang for at skabe overensstemmelse mellem udbud og efterspørgsel. Derfor bør alle offentlige og private interessenter på både skibssiden og havnesiden samt alle andre relevante markedsaktører koordinere for at muliggøre gnidningsløs drift på daglig basis. |
| --- | --- |

(46)

Planlægning, udvikling og etablering af strømforsyning fra land til søgående skibe kræver en koordineret tilgang for at skabe overensstemmelse mellem udbud og efterspørgsel. Derfor bør alle offentlige og private interessenter på både skibssiden og havnesiden samt alle andre relevante markedsaktører koordinere for at muliggøre gnidningsløs drift på daglig basis.

| (47) | Det er vigtigt at undgå strandede aktiver og at sørge for, at de offentlige og private investeringer, der foretages i dag, er fremtidssikrede og bidrager til omstillingen til klimaneutralitet som anført i den europæiske grønne pagt. Etableringen af strømforsyning fra land i søhavne skal ses i sammenhæng med den aktuelle og fremtidige etablering af tilsvarende alternative nuldrivhusgasemissionsteknologier og nulforureningsteknologier, navnlig de teknologier, der vil medføre reduktion af emissioner og forurening både ved kaj og under sejlads. |
| --- | --- |

(47)

Det er vigtigt at undgå strandede aktiver og at sørge for, at de offentlige og private investeringer, der foretages i dag, er fremtidssikrede og bidrager til omstillingen til klimaneutralitet som anført i den europæiske grønne pagt. Etableringen af strømforsyning fra land i søhavne skal ses i sammenhæng med den aktuelle og fremtidige etablering af tilsvarende alternative nuldrivhusgasemissionsteknologier og nulforureningsteknologier, navnlig de teknologier, der vil medføre reduktion af emissioner og forurening både ved kaj og under sejlads.

| (48) | Som en prioritet, bør søgående containerskibe og søgående passagerskibe, som er de skibskategorier, der frembringer den største mængde emissioner pr. skib, når et skib ligger fortøjet ved kajen, have strømforsyning fra land. For at tage hensyn til typerne af effektforbrug, for forskellige søgående passagerskibe, der ligger fortøjet ved kajen, samt havnenes operationelle karakteristika, er det nødvendigt at skelne mellem kravene til ro-ro-passagerskibe og højhastighedspassagerfartøjer på den ene side og kravene til andre søgående passagerskibe på den anden side. |
| --- | --- |

(48)

Som en prioritet, bør søgående containerskibe og søgående passagerskibe, som er de skibskategorier, der frembringer den største mængde emissioner pr. skib, når et skib ligger fortøjet ved kajen, have strømforsyning fra land. For at tage hensyn til typerne af effektforbrug, for forskellige søgående passagerskibe, der ligger fortøjet ved kajen, samt havnenes operationelle karakteristika, er det nødvendigt at skelne mellem kravene til ro-ro-passagerskibe og højhastighedspassagerfartøjer på den ene side og kravene til andre søgående passagerskibe på den anden side.

| (49) | De obligatoriske mål for etableringen bør tage hensyn til de typer fartøjer, der betjenes, og trafikintensiteten i søhavne. For at undgå installationen af kapacitet, der vil blive underudnyttet, bør søhavne med lav trafikintensitet for visse skibskategorier baseret på det gennemsnitlige årlige antal havneanløb ikke være underlagt de obligatoriske etableringsmål for de tilsvarende skibskategorier. Tilsvarende bør de obligatoriske mål ikke sigte mod den maksimale efterspørgsel, men en tilstrækkelig stor mængde for at undgå underudnyttet kapacitet og tage hensyn til havnenes operationelle karakteristika. |
| --- | --- |

(49)

De obligatoriske mål for etableringen bør tage hensyn til de typer fartøjer, der betjenes, og trafikintensiteten i søhavne. For at undgå installationen af kapacitet, der vil blive underudnyttet, bør søhavne med lav trafikintensitet for visse skibskategorier baseret på det gennemsnitlige årlige antal havneanløb ikke være underlagt de obligatoriske etableringsmål for de tilsvarende skibskategorier. Tilsvarende bør de obligatoriske mål ikke sigte mod den maksimale efterspørgsel, men en tilstrækkelig stor mængde for at undgå underudnyttet kapacitet og tage hensyn til havnenes operationelle karakteristika.

| (50) | Ved fastsættelsen af antallet af havneanløb bør der ikke tages hensyn til kortvarige havneanløb, havneanløb af skibe, der anvender nulemissionsteknologier, uplanlagte havneanløb af hensyn til sikkerheden eller for at redde liv til søs, havneanløb under ekstraordinære omstændigheder, der kræver brug af energi produceret om bord, havneanløb i nødsituationer, hvor der er overhængende risiko for liv, skibet, eller miljøet eller havneanløb af andre tilfælde af force majeure. |
| --- | --- |

(50)

Ved fastsættelsen af antallet af havneanløb bør der ikke tages hensyn til kortvarige havneanløb, havneanløb af skibe, der anvender nulemissionsteknologier, uplanlagte havneanløb af hensyn til sikkerheden eller for at redde liv til søs, havneanløb under ekstraordinære omstændigheder, der kræver brug af energi produceret om bord, havneanløb i nødsituationer, hvor der er overhængende risiko for liv, skibet, eller miljøet eller havneanløb af andre tilfælde af force majeure.

| (51) | Søtransport er en vigtig faktor for samhørigheden og den økonomiske udvikling på øerne og i regionerne i den yderste periferi i Unionen samt for Ceuta og Melilla. Elproduktionskapaciteten på de pågældende øer og i de pågældende regioner og territorier er ikke altid tilstrækkelig til at dække den efterspørgsel på elektricitet, der er nødvendig for at kunne levere strømforsyning fra land. I så fald skal de pågældende øer, regioner og territorier undtages fra kravet om at levere strømforsyning fra land, medmindre og indtil en sådan elektrisk forbindelse med fastlandet eller nabolande, alt efter omstændighederne, er fuldført, eller der er tilstrækkelig lokalt produceret kapacitet fra ikkefossile energikilder. |
| --- | --- |

(51)

Søtransport er en vigtig faktor for samhørigheden og den økonomiske udvikling på øerne og i regionerne i den yderste periferi i Unionen samt for Ceuta og Melilla. Elproduktionskapaciteten på de pågældende øer og i de pågældende regioner og territorier er ikke altid tilstrækkelig til at dække den efterspørgsel på elektricitet, der er nødvendig for at kunne levere strømforsyning fra land. I så fald skal de pågældende øer, regioner og territorier undtages fra kravet om at levere strømforsyning fra land, medmindre og indtil en sådan elektrisk forbindelse med fastlandet eller nabolande, alt efter omstændighederne, er fuldført, eller der er tilstrækkelig lokalt produceret kapacitet fra ikkefossile energikilder.

| (52) | Et passende antal tankstandere til flydende metan i søhavne på TEN-T-hovednettet bør være tilgængeligt senest i 2025. Etableringen af den pågældende infrastruktur bør være baseret på efterspørgslen på markedet. Tankstandere til flydende metan omfatter terminaler til flydende metan, tanke, tankvogne til lastbiler, lastbiltankskibe, mobile beholdere, bunkerfartøjer og pramme. |
| --- | --- |

(52)

Et passende antal tankstandere til flydende metan i søhavne på TEN-T-hovednettet bør være tilgængeligt senest i 2025. Etableringen af den pågældende infrastruktur bør være baseret på efterspørgslen på markedet. Tankstandere til flydende metan omfatter terminaler til flydende metan, tanke, tankvogne til lastbiler, lastbiltankskibe, mobile beholdere, bunkerfartøjer og pramme.

| (53) | Der bør også etableres anlæg, der leverer strømforsyning fra land, i indlandshavne på TEN-T-nettet. |
| --- | --- |

(53)

Der bør også etableres anlæg, der leverer strømforsyning fra land, i indlandshavne på TEN-T-nettet.

| (54) | Anvendelse af ekstern elforsyning bør erstatte brug af motorerne, når luftfartøjet er stationært i lufthavne. Dette bør reducere emissionerne af forurenende stoffer og støj, forbedre luftkvaliteten og mindske luftfartøjers indvirkning på klimaændringerne. Derfor bør der for alle erhvervsmæssige transportoperationer leveres ekstern elforsyning, mens luftfartøjer er parkeret ved terminal- eller fjernstandpladser til luftfartøjer på TEN-T-net lufthavne. Den eksterne elforsyning til luftfartøjer kan sikres ved hjælp af faste eller mobile jordbaserede strømforsyningsenheder, både ved terminal- og fjernstandpladser til luftfartøjer. Selv om luftfartøjer bør kunne gøre brug af ekstern elforsyning ved alle terminal- og fjernstandpladser til luftfartøjer, der anvendes til erhvervsmæssige lufttransportoperationer, er det ikke nødvendigt, at hver standplads er udstyret med en fast eller mobil jordbaseret strømforsyningsenhed, eftersom en enkelt strømforsyningsenhed, hvad enten den er fast eller mobil, kan betjene flere standpladser og etableres, for at opfylde operationelle behov. |
| --- | --- |

(54)

Anvendelse af ekstern elforsyning bør erstatte brug af motorerne, når luftfartøjet er stationært i lufthavne. Dette bør reducere emissionerne af forurenende stoffer og støj, forbedre luftkvaliteten og mindske luftfartøjers indvirkning på klimaændringerne. Derfor bør der for alle erhvervsmæssige transportoperationer leveres ekstern elforsyning, mens luftfartøjer er parkeret ved terminal- eller fjernstandpladser til luftfartøjer på TEN-T-net lufthavne. Den eksterne elforsyning til luftfartøjer kan sikres ved hjælp af faste eller mobile jordbaserede strømforsyningsenheder, både ved terminal- og fjernstandpladser til luftfartøjer. Selv om luftfartøjer bør kunne gøre brug af ekstern elforsyning ved alle terminal- og fjernstandpladser til luftfartøjer, der anvendes til erhvervsmæssige lufttransportoperationer, er det ikke nødvendigt, at hver standplads er udstyret med en fast eller mobil jordbaseret strømforsyningsenhed, eftersom en enkelt strømforsyningsenhed, hvad enten den er fast eller mobil, kan betjene flere standpladser og etableres, for at opfylde operationelle behov.

| (55) | Når medlemsstaterne sikrer, at stationære luftfartøjer har adgang til levering af elektricitet i lufthavne, bør de, hvor det er relevant, fremme lufthavnsdriftsorganets samarbejde med leverandører af ground handling-ydelser og, hvor det er relevant, med egen-handling-lufthavnsbrugere. Medlemsstaterne bør navnlig gøre dette gennem det lufthavnsbrugerudvalg, der er nedsat i henhold til Rådets direktiv 96/67/EF (16). |
| --- | --- |

(55)

Når medlemsstaterne sikrer, at stationære luftfartøjer har adgang til levering af elektricitet i lufthavne, bør de, hvor det er relevant, fremme lufthavnsdriftsorganets samarbejde med leverandører af ground handling-ydelser og, hvor det er relevant, med egen-handling-lufthavnsbrugere. Medlemsstaterne bør navnlig gøre dette gennem det lufthavnsbrugerudvalg, der er nedsat i henhold til Rådets direktiv 96/67/EF (16).

| (56) | Medlemsstaterne bør kunne fritage lufthavne på TEN-T-nettet med færre end 10 000 erhvervsmæssige flyvninger om året, beregnet som et gennemsnit over de foregående tre år, fra forpligtelsen til at levere elektricitet til stationære luftfartøjer ved alle fjernstandere. I betragtning af antallet af berørte flyvninger vil investerings- og vedligeholdelsesomkostningerne ved at forsyne fjernstandpladser til luftfartøjer med elektricitet på disse lufthavne på TEN-T-nettet muligvis ikke stå i et rimeligt forhold til miljøfordelene, navnlig sammenlignet med mere effektive investeringer til håndtering af lufthavnes CO2-emissioner. |
| --- | --- |

(56)

Medlemsstaterne bør kunne fritage lufthavne på TEN-T-nettet med færre end 10 000 erhvervsmæssige flyvninger om året, beregnet som et gennemsnit over de foregående tre år, fra forpligtelsen til at levere elektricitet til stationære luftfartøjer ved alle fjernstandere. I betragtning af antallet af berørte flyvninger vil investerings- og vedligeholdelsesomkostningerne ved at forsyne fjernstandpladser til luftfartøjer med elektricitet på disse lufthavne på TEN-T-nettet muligvis ikke stå i et rimeligt forhold til miljøfordelene, navnlig sammenlignet med mere effektive investeringer til håndtering af lufthavnes CO2-emissioner.

| (57) | I overensstemmelse med direktiv 2014/94/EU har medlemsstaterne opstillet nationale politikrammer, der skitserer deres mål og planer for at sikre, at disse mål opfyldes. Både vurderingen af de nationale politikrammer og evalueringen af direktiv 2014/94/EU har understreget behovet for højere ambitioner og en mere koordineret tilgang på tværs af medlemsstaterne i lyset af den forventede acceleration i udbredelsen af køretøjer, der anvender alternative drivmidler, navnlig elektriske køretøjer. Desuden vil der være behov for alternativer til fossile brændstoffer inden for alle transportformer for at opfylde ambitionerne i den europæiske grønne pagt og Unionens klimamål. De eksisterende nationale politikrammer bør revideres for klart at beskrive, hvordan det meget større behov for offentligt tilgængelig opladnings- og optankningsinfrastruktur som udtrykt i de obligatoriske mål vil blive opfyldt af medlemsstaterne. De reviderede nationale politikrammer kan også omfatte transportformer, for hvilke der ikke findes obligatoriske mål for indførelse. Medlemsstaterne bør regelmæssigt aflægge rapport om de fremskridt, der gøres med hensyn til gennemførelsen af disse reviderede nationale politikrammer. |
| --- | --- |

(57)

I overensstemmelse med direktiv 2014/94/EU har medlemsstaterne opstillet nationale politikrammer, der skitserer deres mål og planer for at sikre, at disse mål opfyldes. Både vurderingen af de nationale politikrammer og evalueringen af direktiv 2014/94/EU har understreget behovet for højere ambitioner og en mere koordineret tilgang på tværs af medlemsstaterne i lyset af den forventede acceleration i udbredelsen af køretøjer, der anvender alternative drivmidler, navnlig elektriske køretøjer. Desuden vil der være behov for alternativer til fossile brændstoffer inden for alle transportformer for at opfylde ambitionerne i den europæiske grønne pagt og Unionens klimamål. De eksisterende nationale politikrammer bør revideres for klart at beskrive, hvordan det meget større behov for offentligt tilgængelig opladnings- og optankningsinfrastruktur som udtrykt i de obligatoriske mål vil blive opfyldt af medlemsstaterne. De reviderede nationale politikrammer kan også omfatte transportformer, for hvilke der ikke findes obligatoriske mål for indførelse. Medlemsstaterne bør regelmæssigt aflægge rapport om de fremskridt, der gøres med hensyn til gennemførelsen af disse reviderede nationale politikrammer.

| (58) | Medlemsstaterne bør desuden regelmæssigt vurdere, hvordan etableringen og driften af ladepunkter kan gøre det muligt for elektriske køretøjer yderligere at bidrage til energisystemets fleksibilitet og til yderligere absorption af elektricitet fra vedvarende energikilder. Denne vurdering bør identificere de passende foranstaltninger, der skal gennemføres for at sikre sammenhæng mellem infrastrukturplanlægningen og den respektive netplanlægning med henblik på at opfylde kravene i denne forordning. Uden at det berører Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2019/943 (17) og direktiv (EU) 2019/944, bør medlemsstaterne træffe alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at elnettet kan opfylde efterspørgslen efter el fra den opladningsinfrastruktur, der er fastsat i denne forordning. Med henblik herpå bør medlemsstaterne opgradere og vedligeholde elnettet, så de er i stand til at håndtere den nuværende og fremtidige efterspørgsel efter strøm fra transportsektoren. |
| --- | --- |

(58)

Medlemsstaterne bør desuden regelmæssigt vurdere, hvordan etableringen og driften af ladepunkter kan gøre det muligt for elektriske køretøjer yderligere at bidrage til energisystemets fleksibilitet og til yderligere absorption af elektricitet fra vedvarende energikilder. Denne vurdering bør identificere de passende foranstaltninger, der skal gennemføres for at sikre sammenhæng mellem infrastrukturplanlægningen og den respektive netplanlægning med henblik på at opfylde kravene i denne forordning. Uden at det berører Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2019/943 (17) og direktiv (EU) 2019/944, bør medlemsstaterne træffe alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at elnettet kan opfylde efterspørgslen efter el fra den opladningsinfrastruktur, der er fastsat i denne forordning. Med henblik herpå bør medlemsstaterne opgradere og vedligeholde elnettet, så de er i stand til at håndtere den nuværende og fremtidige efterspørgsel efter strøm fra transportsektoren.

| (59) | De reviderede nationale politikrammer bør omfatte støtteforanstaltninger for udvikling af markedet for så vidt angår alternative drivmidler, herunder etableringen af den nødvendige infrastruktur for alternative drivmidler, i tæt samarbejde med de regionale og lokale myndigheder og med den berørte industri, idet der også tages hensyn til de behov, som små og mellemstore virksomheder har. Desuden bør de reviderede nationale politikrammer beskrive de overordnede nationale rammer for planlægning, godkendelse og indkøb af en sådan infrastruktur, identificere eventuelle hindringer og de foranstaltninger, der vil blive truffet for at fjerne dem, så den tid, der går mellem etableringen og anvendelsen af infrastrukturen, er rimelig, og der kan opnås en hurtigere udbygning af infrastrukturen. I forbindelse med revisionen af de nationale politikrammer er det vigtigt at overholde de generelle principper om teknologineutralitet og energieffektivitet først. Medlemsstaterne bør opstille en liste over alle de foranstaltninger, der er vedtaget eller planlagt. |
| --- | --- |

(59)

De reviderede nationale politikrammer bør omfatte støtteforanstaltninger for udvikling af markedet for så vidt angår alternative drivmidler, herunder etableringen af den nødvendige infrastruktur for alternative drivmidler, i tæt samarbejde med de regionale og lokale myndigheder og med den berørte industri, idet der også tages hensyn til de behov, som små og mellemstore virksomheder har. Desuden bør de reviderede nationale politikrammer beskrive de overordnede nationale rammer for planlægning, godkendelse og indkøb af en sådan infrastruktur, identificere eventuelle hindringer og de foranstaltninger, der vil blive truffet for at fjerne dem, så den tid, der går mellem etableringen og anvendelsen af infrastrukturen, er rimelig, og der kan opnås en hurtigere udbygning af infrastrukturen. I forbindelse med revisionen af de nationale politikrammer er det vigtigt at overholde de generelle principper om teknologineutralitet og energieffektivitet først. Medlemsstaterne bør opstille en liste over alle de foranstaltninger, der er vedtaget eller planlagt.

| (60) | Udviklingen og gennemførelsen af medlemsstaternes reviderede nationale politikrammer bør lettes af Kommissionen gennem udveksling af oplysninger og bedste praksis mellem medlemsstaterne. Hver medlemsstat bør også kunne beslutte at udpege en national koordinator for etablering af infrastruktur for alternative drivmidler, der har til opgave at føre tilsyn med den nationale koordinering og gennemførelse af den nationale politikramme. |
| --- | --- |

(60)

Udviklingen og gennemførelsen af medlemsstaternes reviderede nationale politikrammer bør lettes af Kommissionen gennem udveksling af oplysninger og bedste praksis mellem medlemsstaterne. Hver medlemsstat bør også kunne beslutte at udpege en national koordinator for etablering af infrastruktur for alternative drivmidler, der har til opgave at føre tilsyn med den nationale koordinering og gennemførelse af den nationale politikramme.

| (61) | For at fremme alternative drivmidler og udvikle den relevante infrastruktur bør de nationale politikrammer give et overblik over status, perspektiver og planlagte initiativer til fremme af alternative drivmidler i sektorer, der er vanskelige at dekarbonisere, såsom luftfart, søtransport og indlandssejlads samt jernbanetransport på jernbanestrækninger, der ikke kan elektrificeres. Medlemsstaterne bør navnlig give et overblik over status, perspektiver og planlagte initiativer for dekarbonisering af indlandssejlads langs TEN-T-nettet i tæt samarbejde med de berørte medlemsstater. Der kan også udvikles langsigtede dekarboniseringsstrategier for havne på TEN-T-nettet og lufthavne på TEN-T-nettet, navnlig med fokus på etablering af infrastruktur for lav- og nulemissionsfartøjer og -luftfartøjer samt for jernbanelinjer, der ikke vil blive elektrificeret. På grundlag af disse strategier og under hensyntagen til det nationale marked og data for trafikandele samt markedsprognoser bør Kommissionen revidere denne forordning med henblik på at fastsætte yderligere obligatoriske mål for disse sektorer. |
| --- | --- |

(61)

For at fremme alternative drivmidler og udvikle den relevante infrastruktur bør de nationale politikrammer give et overblik over status, perspektiver og planlagte initiativer til fremme af alternative drivmidler i sektorer, der er vanskelige at dekarbonisere, såsom luftfart, søtransport og indlandssejlads samt jernbanetransport på jernbanestrækninger, der ikke kan elektrificeres. Medlemsstaterne bør navnlig give et overblik over status, perspektiver og planlagte initiativer for dekarbonisering af indlandssejlads langs TEN-T-nettet i tæt samarbejde med de berørte medlemsstater. Der kan også udvikles langsigtede dekarboniseringsstrategier for havne på TEN-T-nettet og lufthavne på TEN-T-nettet, navnlig med fokus på etablering af infrastruktur for lav- og nulemissionsfartøjer og -luftfartøjer samt for jernbanelinjer, der ikke vil blive elektrificeret. På grundlag af disse strategier og under hensyntagen til det nationale marked og data for trafikandele samt markedsprognoser bør Kommissionen revidere denne forordning med henblik på at fastsætte yderligere obligatoriske mål for disse sektorer.

| (62) | Udvikling af alternative drivmiddelteknologier er også vigtigt for jernbaner, hvor direkte elektrificering af en jernbanestrækning måske ikke er muligt, f.eks. på grund af en toglinjes omkostningseffektivitet. Der findes forskellige teknologier tilgængelige, til hvilke jernbanesektoren kan skifte fra dieseltog, herunder direkte elektrificering, batteridrevne tog og anvendelser af brint. Udviklingen af de pågældende teknologier kræver etablering af passende opladnings- og optankningsinfrastruktur i medlemsstaterne. |
| --- | --- |

(62)

Udvikling af alternative drivmiddelteknologier er også vigtigt for jernbaner, hvor direkte elektrificering af en jernbanestrækning måske ikke er muligt, f.eks. på grund af en toglinjes omkostningseffektivitet. Der findes forskellige teknologier tilgængelige, til hvilke jernbanesektoren kan skifte fra dieseltog, herunder direkte elektrificering, batteridrevne tog og anvendelser af brint. Udviklingen af de pågældende teknologier kræver etablering af passende opladnings- og optankningsinfrastruktur i medlemsstaterne.

| (63) | Medlemsstaterne bør gøre brug af en bred vifte af lovgivningsmæssige og ikkelovgivningsmæssige incitamenter og foranstaltninger til at nå de obligatoriske mål og gennemføre deres nationale politikrammer i tæt samarbejde med aktører i den private sektor, som bør spille en central rolle med hensyn til at støtte udviklingen af infrastruktur for alternative drivmidler. |
| --- | --- |

(63)

Medlemsstaterne bør gøre brug af en bred vifte af lovgivningsmæssige og ikkelovgivningsmæssige incitamenter og foranstaltninger til at nå de obligatoriske mål og gennemføre deres nationale politikrammer i tæt samarbejde med aktører i den private sektor, som bør spille en central rolle med hensyn til at støtte udviklingen af infrastruktur for alternative drivmidler.

| (64) | I henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/33/EF (18) er nationale minimumsandele af offentlige udbud forbeholdt rene busser og nulemissionsbusser, hvor en ren bus anvender alternative drivmidler som defineret i denne forordning. I takt med at stadig flere offentlige transportmyndigheder og operatører skifter til rene busser og nulemissionsbusser for at nå de pågældende obligatoriske mål, er det vigtigt, at medlemsstaterne medtager målrettet fremme og udvikling af den nødvendige opladnings- og optankningsinfrastruktur for busser som et centralt element i deres nationale politikrammer. Det er også vigtigt, at medlemsstaterne indfører og opretholder passende instrumenter til fremme af etablering af opladnings- og optankningsinfrastruktur for busser, også for bundne flåder, navnlig for rene busser og nulemissionsbusser på lokalt plan. |
| --- | --- |

(64)

I henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/33/EF (18) er nationale minimumsandele af offentlige udbud forbeholdt rene busser og nulemissionsbusser, hvor en ren bus anvender alternative drivmidler som defineret i denne forordning. I takt med at stadig flere offentlige transportmyndigheder og operatører skifter til rene busser og nulemissionsbusser for at nå de pågældende obligatoriske mål, er det vigtigt, at medlemsstaterne medtager målrettet fremme og udvikling af den nødvendige opladnings- og optankningsinfrastruktur for busser som et centralt element i deres nationale politikrammer. Det er også vigtigt, at medlemsstaterne indfører og opretholder passende instrumenter til fremme af etablering af opladnings- og optankningsinfrastruktur for busser, også for bundne flåder, navnlig for rene busser og nulemissionsbusser på lokalt plan.

| (65) | I betragtning af det stadig større udvalg af brændstoftyper til motorkøretøjer sammenholdt med EU-borgernes voksende vejmobilitet er det nødvendigt at forsyne forbrugerne med klar og letforståelig information om de brændstoffer, der er til rådighed på tankstationer, og om, hvorvidt deres køretøjer kan anvende de forskellige brændstoffer eller ladepunkter på EU-markedet. |
| --- | --- |

(65)

I betragtning af det stadig større udvalg af brændstoftyper til motorkøretøjer sammenholdt med EU-borgernes voksende vejmobilitet er det nødvendigt at forsyne forbrugerne med klar og letforståelig information om de brændstoffer, der er til rådighed på tankstationer, og om, hvorvidt deres køretøjer kan anvende de forskellige brændstoffer eller ladepunkter på EU-markedet.

| (66) | Enkel og let sammenlignelig information om pris på forskellige brændstoffer kan spille en vigtig rolle for forbrugerne, så de har bedre mulighed for at vurdere de relative omkostninger ved bestemte brændstoffer på markedet. Derfor bør en sammenligning af enhedsprisen for visse alternative drivmidler og konventionelle brændstoffer, udtrykt som »brændstofpris pr. 100 km«, vises til orientering på alle relevante tankstationer. Det bør gøres klart for forbrugerne, at sådanne sammenligninger vedrører de gennemsnitlige brændstofpriser i medlemsstaten, som muligvis afviger fra de faktiske priser på den pågældende tankstation. Desuden bør Kommissionen, hvis det er relevant, revidere Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 1999/94/EF (19) for at sikre, at forbrugeroplysninger om brændstoføkonomi og CO2-emissioner i forbindelse med markedsføring af nye personbiler som fastsat i nævnte direktiv tager hensyn til og afspejler udviklingen i forbindelse med omstillingen til alternative drivmidler. |
| --- | --- |

(66)

Enkel og let sammenlignelig information om pris på forskellige brændstoffer kan spille en vigtig rolle for forbrugerne, så de har bedre mulighed for at vurdere de relative omkostninger ved bestemte brændstoffer på markedet. Derfor bør en sammenligning af enhedsprisen for visse alternative drivmidler og konventionelle brændstoffer, udtrykt som »brændstofpris pr. 100 km«, vises til orientering på alle relevante tankstationer. Det bør gøres klart for forbrugerne, at sådanne sammenligninger vedrører de gennemsnitlige brændstofpriser i medlemsstaten, som muligvis afviger fra de faktiske priser på den pågældende tankstation. Desuden bør Kommissionen, hvis det er relevant, revidere Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 1999/94/EF (19) for at sikre, at forbrugeroplysninger om brændstoføkonomi og CO2-emissioner i forbindelse med markedsføring af nye personbiler som fastsat i nævnte direktiv tager hensyn til og afspejler udviklingen i forbindelse med omstillingen til alternative drivmidler.

| (67) | Det er nødvendigt at give forbrugerne tilstrækkelige oplysninger om den geografiske placering af offentligt tilgængelige ladepunkter og tankstandere for alternative drivmidler, der er omfattet af denne forordning, samt deres karakteristika og de tjenester, der tilbydes. Medlemsstaterne bør derfor sikre, at operatører eller ejere af offentligt tilgængelige ladepunkter og tankstandere stiller relevante statiske data og dynamiske data til rådighed. Der bør fastsættes krav til datatyper vedrørende tilgængeligheden af og adgangen til relevante data vedrørende opladning og optankning med udgangspunkt i resultaterne af programstøtteforanstaltningen om »dataindsamling vedrørende ladepunkter/tankstandere til alternative drivmidler og de unikke identifikationskoder for e-mobilitetsaktører« (»IDACS«), der blev afsluttet i 2022. |
| --- | --- |

(67)

Det er nødvendigt at give forbrugerne tilstrækkelige oplysninger om den geografiske placering af offentligt tilgængelige ladepunkter og tankstandere for alternative drivmidler, der er omfattet af denne forordning, samt deres karakteristika og de tjenester, der tilbydes. Medlemsstaterne bør derfor sikre, at operatører eller ejere af offentligt tilgængelige ladepunkter og tankstandere stiller relevante statiske data og dynamiske data til rådighed. Der bør fastsættes krav til datatyper vedrørende tilgængeligheden af og adgangen til relevante data vedrørende opladning og optankning med udgangspunkt i resultaterne af programstøtteforanstaltningen om »dataindsamling vedrørende ladepunkter/tankstandere til alternative drivmidler og de unikke identifikationskoder for e-mobilitetsaktører« (»IDACS«), der blev afsluttet i 2022.

| (68) | Denne forordning vedrører datatyper, der er nødvendige for, at et konkurrencedygtigt og åbent marked kan fungere, og som er afgørende for, at slutbrugerne kan træffe informerede beslutninger om deres opladnings- og optankningssessioner, herunder gennem informationstjenester af høj kvalitet udviklet af relevante markedsaktører. De datatypekrav, der er fastsat i denne forordning, bør kun finde anvendelse på data, der er tilgængelige i et digitalt maskinlæsbart format. |
| --- | --- |

(68)

Denne forordning vedrører datatyper, der er nødvendige for, at et konkurrencedygtigt og åbent marked kan fungere, og som er afgørende for, at slutbrugerne kan træffe informerede beslutninger om deres opladnings- og optankningssessioner, herunder gennem informationstjenester af høj kvalitet udviklet af relevante markedsaktører. De datatypekrav, der er fastsat i denne forordning, bør kun finde anvendelse på data, der er tilgængelige i et digitalt maskinlæsbart format.

| (69) | Data bør spille en afgørende rolle for, at opladnings- og optankningsinfrastrukturen fungerer hensigtsmæssigt. Det format, den hyppighed og den kvalitet, som de pågældende data bør stilles til rådighed og gøres tilgængelige i, er bestemmende for den overordnede kvalitet af en infrastruktur for alternative drivmidler, der opfylder brugernes behov. Desuden bør disse data være tilgængelige på en sammenhængende måde i alle medlemsstater. Medlemsstaterne bør stille data vedrørende infrastruktur for alternative drivmidler til rådighed som åbne data gennem deres nationale adgangspunkt i overensstemmelse med Kommissionens delegerede forordning (EU) 2022/670 (20) og i overensstemmelse med de yderligere specifikationer, der supplerer dem, der er fastsat i nævnte delegerede forordning. Det bør også være muligt at levere sådanne data til et fælles europæisk adgangspunkt, som Kommissionen bør oprette, og som bør fungere som en fælles EU-dataportal for de data, der stilles til rådighed af operatører i de nationale adgangspunkter. Det fælles europæiske adgangspunkt bør så vidt muligt bygge på de eksisterende strukturer og funktioner i det europæiske observatorium for alternative drivmidler (EAFO) sammen med TENtec-informationssystemet eller f.eks. gøres tilgængeligt via en særlig webportal. Det fælles europæiske adgangspunkt bør gøre det muligt for databrugerne let at få adgang til data, sammenligne oplysninger om priser og indhente oplysninger om karakteristikaene ved infrastrukturen for alternative drivmidler, såsom adgangsforhold, tilgængelighed eller ladeeffekt. |
| --- | --- |

(69)

Data bør spille en afgørende rolle for, at opladnings- og optankningsinfrastrukturen fungerer hensigtsmæssigt. Det format, den hyppighed og den kvalitet, som de pågældende data bør stilles til rådighed og gøres tilgængelige i, er bestemmende for den overordnede kvalitet af en infrastruktur for alternative drivmidler, der opfylder brugernes behov. Desuden bør disse data være tilgængelige på en sammenhængende måde i alle medlemsstater. Medlemsstaterne bør stille data vedrørende infrastruktur for alternative drivmidler til rådighed som åbne data gennem deres nationale adgangspunkt i overensstemmelse med Kommissionens delegerede forordning (EU) 2022/670 (20) og i overensstemmelse med de yderligere specifikationer, der supplerer dem, der er fastsat i nævnte delegerede forordning. Det bør også være muligt at levere sådanne data til et fælles europæisk adgangspunkt, som Kommissionen bør oprette, og som bør fungere som en fælles EU-dataportal for de data, der stilles til rådighed af operatører i de nationale adgangspunkter. Det fælles europæiske adgangspunkt bør så vidt muligt bygge på de eksisterende strukturer og funktioner i det europæiske observatorium for alternative drivmidler (EAFO) sammen med TENtec-informationssystemet eller f.eks. gøres tilgængeligt via en særlig webportal. Det fælles europæiske adgangspunkt bør gøre det muligt for databrugerne let at få adgang til data, sammenligne oplysninger om priser og indhente oplysninger om karakteristikaene ved infrastrukturen for alternative drivmidler, såsom adgangsforhold, tilgængelighed eller ladeeffekt.

| (70) | Det er afgørende, at alle aktører i sektoren for elektrisk mobilitet let kan interagere ved hjælp af digitale midler for at levere den bedste servicekvalitet til slutbrugerne. En sådan interaktion kræver unikke identifikatorer for aktørerne i værdikæden. Med henblik herpå bør alle medlemsstaterne oprette en identifikationsregistreringsorganisation til at udstede og forvalte unikke identifikationskoder til som minimum at identificere operatører af ladepunkter og udbydere af mobilitetstjenester. Hver identifikationsregistreringsorganisation bør indsamle oplysninger om identifikationskoder for e-mobilitet, som allerede anvendes i dens medlemsstat, om nødvendigt udstede nye identifikationskoder for e-mobilitet til operatører af ladepunkter og udbydere af mobilitetstjenester i henhold til en fælles EU-dækkende logik, hvor identifikationskoder for e-mobilitet formateres, og gøre det muligt at udveksle de pågældende e-mobilitetskoder og kontrollere deres unikke karakter via et eventuelt fremtidigt fælles identifikationsregister. Kommissionen bør udstede tekniske retningslinjer for oprettelsen af sådanne organisationer på grundlag af resultaterne af IDACS. |
| --- | --- |

(70)

Det er afgørende, at alle aktører i sektoren for elektrisk mobilitet let kan interagere ved hjælp af digitale midler for at levere den bedste servicekvalitet til slutbrugerne. En sådan interaktion kræver unikke identifikatorer for aktørerne i værdikæden. Med henblik herpå bør alle medlemsstaterne oprette en identifikationsregistreringsorganisation til at udstede og forvalte unikke identifikationskoder til som minimum at identificere operatører af ladepunkter og udbydere af mobilitetstjenester. Hver identifikationsregistreringsorganisation bør indsamle oplysninger om identifikationskoder for e-mobilitet, som allerede anvendes i dens medlemsstat, om nødvendigt udstede nye identifikationskoder for e-mobilitet til operatører af ladepunkter og udbydere af mobilitetstjenester i henhold til en fælles EU-dækkende logik, hvor identifikationskoder for e-mobilitet formateres, og gøre det muligt at udveksle de pågældende e-mobilitetskoder og kontrollere deres unikke karakter via et eventuelt fremtidigt fælles identifikationsregister. Kommissionen bør udstede tekniske retningslinjer for oprettelsen af sådanne organisationer på grundlag af resultaterne af IDACS.

| (71) | Der bør fastsættes tekniske specifikationer for ladepunkter og tankstanderes interoperabilitet i europæiske eller internationale standarder. De europæiske standardiseringsorganisationer bør vedtage europæiske standarder i overensstemmelse med artikel 10 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1025/2012 (21). Det er vigtigt, at disse standarder baseres på gældende internationale standarder eller igangværende internationalt standardiseringsarbejde, hvor det er relevant. Med henblik herpå er det vigtigt, at europæiske standardiseringsprocesser for opladnings- og optankningsinfrastruktur fortsætter hurtigt og støtter en hurtig tilslutning til den nødvendige tidsplan for planlægning, iværksættelse af udbud om og opbygning af den infrastruktur, der kræves i henhold til denne forordning. Det er også vigtigt at indlede eller fremskynde standardiseringsprocesserne for en harmoniseret opladningsinfrastruktur for stationær og dynamisk opladning i hele Unionen. |
| --- | --- |

(71)

Der bør fastsættes tekniske specifikationer for ladepunkter og tankstanderes interoperabilitet i europæiske eller internationale standarder. De europæiske standardiseringsorganisationer bør vedtage europæiske standarder i overensstemmelse med artikel 10 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1025/2012 (21). Det er vigtigt, at disse standarder baseres på gældende internationale standarder eller igangværende internationalt standardiseringsarbejde, hvor det er relevant. Med henblik herpå er det vigtigt, at europæiske standardiseringsprocesser for opladnings- og optankningsinfrastruktur fortsætter hurtigt og støtter en hurtig tilslutning til den nødvendige tidsplan for planlægning, iværksættelse af udbud om og opbygning af den infrastruktur, der kræves i henhold til denne forordning. Det er også vigtigt at indlede eller fremskynde standardiseringsprocesserne for en harmoniseret opladningsinfrastruktur for stationær og dynamisk opladning i hele Unionen.

| (72) | Søtransport og sejlads ad indre vandveje kræver nye standarder for at lette og konsolidere adgangen til markedet for alternative drivmidler i forbindelse med elforsyning og brint, metanol og ammoniakbunkring samt standarder for udveksling af oplysninger mellem fartøjer og infrastruktur. |
| --- | --- |

(72)

Søtransport og sejlads ad indre vandveje kræver nye standarder for at lette og konsolidere adgangen til markedet for alternative drivmidler i forbindelse med elforsyning og brint, metanol og ammoniakbunkring samt standarder for udveksling af oplysninger mellem fartøjer og infrastruktur.

| (73) | Den Internationale Søfartsorganisation (IMO) udvikler ensartede og internationalt anerkendte sikkerheds- og miljøstandarder for søtransport. Modstrid med internationale standarder bør i betragtning af søtransportens globale karakter undgås. Unionen bør derfor sikre, at de tekniske specifikationer for søtransport, der vedtages i henhold til denne forordning, er forenelige med de internationale regler, der vedtages af IMO. |
| --- | --- |

(73)

Den Internationale Søfartsorganisation (IMO) udvikler ensartede og internationalt anerkendte sikkerheds- og miljøstandarder for søtransport. Modstrid med internationale standarder bør i betragtning af søtransportens globale karakter undgås. Unionen bør derfor sikre, at de tekniske specifikationer for søtransport, der vedtages i henhold til denne forordning, er forenelige med de internationale regler, der vedtages af IMO.

| (74) | Ved anvendelsen af denne forordning bør Kommissionen høre relevante ekspertgrupper, navnlig forummet for bæredygtig transport og European Sustainable Shipping Forum (»ESSF«). En sådan eksperthøring er af særlig betydning, når Kommissionen agter at vedtage delegerede retsakter eller gennemførelsesretsakter i henhold til denne forordning. |
| --- | --- |

(74)

Ved anvendelsen af denne forordning bør Kommissionen høre relevante ekspertgrupper, navnlig forummet for bæredygtig transport og European Sustainable Shipping Forum (»ESSF«). En sådan eksperthøring er af særlig betydning, når Kommissionen agter at vedtage delegerede retsakter eller gennemførelsesretsakter i henhold til denne forordning.

| (75) | Infrastruktur for alternative drivmidler er et område i hastig udvikling. Manglen på fælles tekniske specifikationer udgør en hindring for oprettelsen af et indre marked for infrastruktur for alternative drivmidler. Det er derfor nødvendigt at fastsætte tekniske specifikationer for områder, hvor der endnu ikke er fælles tekniske specifikationer, men hvor det er nødvendigt. De pågældende tekniske specifikationer bør navnlig omfatte kommunikationen mellem det elektriske køretøj og ladepunktet, kommunikationen mellem ladepunktet og systemet til styring af opladningsprogrammellet (back-end), kommunikationen vedrørende roamingtjenesten for elektriske køretøjer og kommunikationen med elnettet, samtidig med at der sikres den højest mulige grad af cybersikkerhedsbeskyttelse og beskyttelse af slutkundernes personoplysninger. Det er også nødvendigt at fastlægge en passende forvaltningsramme og rollerne for de forskellige aktører, der er involveret i sektoren for kommunikation mellem køretøjer og net. Desuden skal der tages højde for ny teknologisk udvikling af f.eks. elektriske vejsystemer, navnlig dynamisk strømforsyning via strømaftager, dynamisk strømforsyning på jorden gennem ledende skinner og induktiv strømforsyning gennem spoler i vejen. Hvad angår levering af data er det nødvendigt, at der tilføjes yderligere datatyper, såsom data vedrørende eksistensen af faciliteter, der tilbyder tilknyttede tjenester til slutbrugere, data vedrørende de accepterede betalingsmetoder, data vedrørende de tilgængelige sprog på infrastrukturen og data vedrørende levering af intelligent og tovejsopladning, til dataene om offentligt tilgængelig opladning. |
| --- | --- |

(75)

Infrastruktur for alternative drivmidler er et område i hastig udvikling. Manglen på fælles tekniske specifikationer udgør en hindring for oprettelsen af et indre marked for infrastruktur for alternative drivmidler. Det er derfor nødvendigt at fastsætte tekniske specifikationer for områder, hvor der endnu ikke er fælles tekniske specifikationer, men hvor det er nødvendigt. De pågældende tekniske specifikationer bør navnlig omfatte kommunikationen mellem det elektriske køretøj og ladepunktet, kommunikationen mellem ladepunktet og systemet til styring af opladningsprogrammellet (back-end), kommunikationen vedrørende roamingtjenesten for elektriske køretøjer og kommunikationen med elnettet, samtidig med at der sikres den højest mulige grad af cybersikkerhedsbeskyttelse og beskyttelse af slutkundernes personoplysninger. Det er også nødvendigt at fastlægge en passende forvaltningsramme og rollerne for de forskellige aktører, der er involveret i sektoren for kommunikation mellem køretøjer og net. Desuden skal der tages højde for ny teknologisk udvikling af f.eks. elektriske vejsystemer, navnlig dynamisk strømforsyning via strømaftager, dynamisk strømforsyning på jorden gennem ledende skinner og induktiv strømforsyning gennem spoler i vejen. Hvad angår levering af data er det nødvendigt, at der tilføjes yderligere datatyper, såsom data vedrørende eksistensen af faciliteter, der tilbyder tilknyttede tjenester til slutbrugere, data vedrørende de accepterede betalingsmetoder, data vedrørende de tilgængelige sprog på infrastrukturen og data vedrørende levering af intelligent og tovejsopladning, til dataene om offentligt tilgængelig opladning.

| (76) | For at supplere denne forordning ved at fastlægge yderligere tekniske specifikationer og ændre denne forordning ved at tilføje yderligere datatyper bør beføjelsen til at vedtage retsakter delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) for så vidt angår fælles tekniske krav til en fælles applikationsprogrammeringsgrænseflade for at muliggøre en automatiseret og ensartet dataudveksling mellem operatører af offentligt tilgængelige ladepunkter og tankstandere og databrugere. Det er navnlig vigtigt, at Kommissionen gennemfører relevante høringer under sit forberedende arbejde, herunder på ekspertniveau, og at disse høringer gennemføres i overensstemmelse med principperne i den interinstitutionelle aftale af 13. april 2016 om bedre lovgivning (22). For at sikre lige deltagelse i forberedelsen af delegerede retsakter modtager Europa-Parlamentet og Rådet navnlig alle dokumenter på samme tid som medlemsstaternes eksperter, og deres eksperter har systematisk adgang til møder i Kommissionens ekspertgrupper, der beskæftiger sig med forberedelse af delegerede retsakter. |
| --- | --- |

(76)

For at supplere denne forordning ved at fastlægge yderligere tekniske specifikationer og ændre denne forordning ved at tilføje yderligere datatyper bør beføjelsen til at vedtage retsakter delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) for så vidt angår fælles tekniske krav til en fælles applikationsprogrammeringsgrænseflade for at muliggøre en automatiseret og ensartet dataudveksling mellem operatører af offentligt tilgængelige ladepunkter og tankstandere og databrugere. Det er navnlig vigtigt, at Kommissionen gennemfører relevante høringer under sit forberedende arbejde, herunder på ekspertniveau, og at disse høringer gennemføres i overensstemmelse med principperne i den interinstitutionelle aftale af 13. april 2016 om bedre lovgivning (22). For at sikre lige deltagelse i forberedelsen af delegerede retsakter modtager Europa-Parlamentet og Rådet navnlig alle dokumenter på samme tid som medlemsstaternes eksperter, og deres eksperter har systematisk adgang til møder i Kommissionens ekspertgrupper, der beskæftiger sig med forberedelse af delegerede retsakter.

| (77) | For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af denne forordning bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser med hensyn til udviklingen af mærkningsbestemmelser, formatet, hyppigheden og kvaliteten af de data om offentligt tilgængelige ladepunkter og tankstandere, der skal stilles til rådighed og gøres tilgængelige i henhold til denne forordning, og den procedure, der giver mulighed for denne tilrådighedsstillelse og tilgængeliggørelse. Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 (23). |
| --- | --- |

(77)

For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af denne forordning bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser med hensyn til udviklingen af mærkningsbestemmelser, formatet, hyppigheden og kvaliteten af de data om offentligt tilgængelige ladepunkter og tankstandere, der skal stilles til rådighed og gøres tilgængelige i henhold til denne forordning, og den procedure, der giver mulighed for denne tilrådighedsstillelse og tilgængeliggørelse. Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 (23).

| (78) | Markedet for alternative drivmidler og navnlig for nulemissionsbrændstoffer befinder sig stadig i de tidlige udviklingsfaser, og teknologien udvikler sig hurtigt. Denne udvikling vil sandsynligvis påvirke efterspørgslen efter alternative drivmidler og dermed efter en infrastruktur for alternative drivmidler på tværs af alle transportformer. Kommissionen bør derfor senest den 31. december 2024 fremlægge en rapport om teknologisk modenhed og markedsmodenhed for tunge køretøjer. Rapporten bør tage hensyn til de første indikationer af markedets præferencer og tage den teknologiske udvikling og udarbejdelsen af de tekniske specifikationer i betragtning. Kommission bør senest den 31. december 2026 og derefter hvert femte år foretage en revision af denne forordning. |
| --- | --- |

(78)

Markedet for alternative drivmidler og navnlig for nulemissionsbrændstoffer befinder sig stadig i de tidlige udviklingsfaser, og teknologien udvikler sig hurtigt. Denne udvikling vil sandsynligvis påvirke efterspørgslen efter alternative drivmidler og dermed efter en infrastruktur for alternative drivmidler på tværs af alle transportformer. Kommissionen bør derfor senest den 31. december 2024 fremlægge en rapport om teknologisk modenhed og markedsmodenhed for tunge køretøjer. Rapporten bør tage hensyn til de første indikationer af markedets præferencer og tage den teknologiske udvikling og udarbejdelsen af de tekniske specifikationer i betragtning. Kommission bør senest den 31. december 2026 og derefter hvert femte år foretage en revision af denne forordning.

| (79) | Da denne forordning vil medføre yderligere tilpasnings- og administrationsomkostninger, bør den samlede regelbyrde for de sektorer, der er omfattet af denne forordning, overvåges nøje. På den baggrund bør Kommissionen i sin rapport om evaluering af, hvordan denne forordning fungerer, vurdere, i hvilket omfang målene i denne forordning er blevet opfyldt, og i hvilket omfang det har påvirket de relevante sektorers konkurrenceevne. Den pågældende revision bør også omfatte samspillet mellem denne forordning og andre relevante EU-retsakter, herunder mulige tiltag og foranstaltninger, der er blevet truffet eller kan træffes for at mindske det samlede omkostningspres på de relevante sektorer. |
| --- | --- |

(79)

Da denne forordning vil medføre yderligere tilpasnings- og administrationsomkostninger, bør den samlede regelbyrde for de sektorer, der er omfattet af denne forordning, overvåges nøje. På den baggrund bør Kommissionen i sin rapport om evaluering af, hvordan denne forordning fungerer, vurdere, i hvilket omfang målene i denne forordning er blevet opfyldt, og i hvilket omfang det har påvirket de relevante sektorers konkurrenceevne. Den pågældende revision bør også omfatte samspillet mellem denne forordning og andre relevante EU-retsakter, herunder mulige tiltag og foranstaltninger, der er blevet truffet eller kan træffes for at mindske det samlede omkostningspres på de relevante sektorer.

| (80) | Målet for denne forordning, nemlig at sikre etablering af en tilstrækkelig infrastruktur for alternative drivmidler i Unionen, navnlig for vejkøretøjer, tog, fartøjer og stationære luftfartøjer, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne, men kan på grund af behovet for at gøre det muligt for køretøjer, der anvender alternative drivmidler, at køre overalt i Unionen bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne forordning ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå dette mål. |
| --- | --- |

(80)

Målet for denne forordning, nemlig at sikre etablering af en tilstrækkelig infrastruktur for alternative drivmidler i Unionen, navnlig for vejkøretøjer, tog, fartøjer og stationære luftfartøjer, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne, men kan på grund af behovet for at gøre det muligt for køretøjer, der anvender alternative drivmidler, at køre overalt i Unionen bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne forordning ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå dette mål.

| (81) | Direktiv 2014/94/EU bør derfor ophæves. Kommissionens delegerede forordning (EU) 2019/1745 (24) og (EU) 2021/1444 (25) fastsætter udaterede tekniske specifikationer for visse typer infrastruktur for alternative drivmidler, og de pågældende specifikationer er nu daterede og opført i bilag II til nærværende forordning. Derfor bør de pågældende delegerede forordninger også ophæves — |
| --- | --- |

(81)

Direktiv 2014/94/EU bør derfor ophæves. Kommissionens delegerede forordning (EU) 2019/1745 (24) og (EU) 2021/1444 (25) fastsætter udaterede tekniske specifikationer for visse typer infrastruktur for alternative drivmidler, og de pågældende specifikationer er nu daterede og opført i bilag II til nærværende forordning. Derfor bør de pågældende delegerede forordninger også ophæves —

VEDTAGET DENNE FORORDNING:

Artikel 1

Genstand

1.   Ved denne forordning fastsættes obligatoriske nationale mål for etablering af en tilstrækkelig infrastruktur for alternative drivmidler i Unionen for vejkøretøjer, tog, fartøjer og stationære luftfartøjer. Der fastsættes fælles tekniske specifikationer og krav til brugerinformation, datalevering og betalingskrav for infrastruktur for alternative drivmidler.

2.   Ved denne forordning fastsættes der også regler for de nationale politikrammer, der er omhandlet i artikel 14, som skal vedtages af medlemsstaterne, herunder regler for etablering af infrastruktur for alternative drivmidler på områder, hvor der ikke er fastsat obligatoriske EU-dækkende mål, og for rapportering om etableringen af en sådan infrastruktur.

3.   Ved denne forordning indføres der en rapporteringsmekanisme, der skal tilskynde til samarbejde og sikre solid sporing af fremskridt. Rapporteringsmekanismen skal tage form af en struktureret, gennemsigtig og iterativ proces, der finder sted mellem Kommissionen og medlemsstaterne med henblik på at færdiggøre de nationale politikrammer under hensyntagen til eksisterende lokale og regionale strategier for etablering af infrastruktur for alternative drivmidler og deres efterfølgende gennemførelse og tilsvarende tiltag fra Kommissionens side for at støtte en sammenhængende og hurtigere etablering af infrastruktur for alternative drivmidler i medlemsstaterne.

Artikel 2

Definitioner

I denne forordning forstås ved:

| 1) | »adgang til data«: muligheden for at anmode om og få adgang til data på ethvert tidspunkt i et maskinlæsbart format |
| --- | --- |

1)

»adgang til data«: muligheden for at anmode om og få adgang til data på ethvert tidspunkt i et maskinlæsbart format

| 2) | »ad hoc-pris«: den pris, som operatøren af et ladepunkt eller en tankstander opkræver af en slutbruger for opladning eller optankning på ad hoc-basis |
| --- | --- |

2)

»ad hoc-pris«: den pris, som operatøren af et ladepunkt eller en tankstander opkræver af en slutbruger for opladning eller optankning på ad hoc-basis

| 3) | »langs TEN-T-vejnettet« betyder:






  a) | for så vidt angår elektriske ladestationer: at de befinder sig på TEN-T-vejnettet eller inden for en kørselsafstand på 3 km fra den nærmeste afkørsel på en TEN-T-vej, og |
| --- | --- | --- |

3)

»langs TEN-T-vejnettet« betyder:

a)

for så vidt angår elektriske ladestationer: at de befinder sig på TEN-T-vejnettet eller inden for en kørselsafstand på 3 km fra den nærmeste afkørsel på en TEN-T-vej, og

| b) | for så vidt angår brinttankstationer: at de befinder sig på TEN-T-vejnettet eller inden for en kørselsafstand på 10 km fra den nærmeste afkørsel på en TEN-T-vej |
| --- | --- |

b)

for så vidt angår brinttankstationer: at de befinder sig på TEN-T-vejnettet eller inden for en kørselsafstand på 10 km fra den nærmeste afkørsel på en TEN-T-vej

| 4) | »alternative drivmidler«: brændstoffer eller energikilder, som i det mindste delvist erstatter fossile oliekilder i den energi, der anvendes til transport, potentielt bidrager til dekarbonisering og forbedrer miljøpræstationerne i transportsektoren, herunder:






  a) | »alternative drivmidler til nulemissionskøretøjer, -tog, -fartøjer eller -luftfartøjer«:






  — | elektricitet |
| --- | --- | --- | --- |

4)

»alternative drivmidler«: brændstoffer eller energikilder, som i det mindste delvist erstatter fossile oliekilder i den energi, der anvendes til transport, potentielt bidrager til dekarbonisering og forbedrer miljøpræstationerne i transportsektoren, herunder:

a)

»alternative drivmidler til nulemissionskøretøjer, -tog, -fartøjer eller -luftfartøjer«:

—

elektricitet

| — | brint |
| --- | --- |

—

brint

| — | ammoniak |
| --- | --- |

—

ammoniak

| b) | »vedvarende brændstoffer«






  — | biomassebrændsel, herunder biogas, og biobrændstoffer som defineret i henholdsvis artikel 2, nr. 27), 28) og 33), i direktiv (EU) 2018/2001 |
| --- | --- | --- |

b)

»vedvarende brændstoffer«

—

biomassebrændsel, herunder biogas, og biobrændstoffer som defineret i henholdsvis artikel 2, nr. 27), 28) og 33), i direktiv (EU) 2018/2001

| — | syntetiske og paraffinske brændstoffer, herunder ammoniak, fremstillet af vedvarende energi |
| --- | --- |

—

syntetiske og paraffinske brændstoffer, herunder ammoniak, fremstillet af vedvarende energi

| c) | »ikkevedvarende alternative drivmidler og fossile overgangsbrændstoffer«






  — | naturgas, i gasform (komprimeret naturgas (CNG)) og flydende form (flydende naturgas (LNG)) |
| --- | --- | --- |

c)

»ikkevedvarende alternative drivmidler og fossile overgangsbrændstoffer«

—

naturgas, i gasform (komprimeret naturgas (CNG)) og flydende form (flydende naturgas (LNG))

| — | flydende gas (LPG) |
| --- | --- |

—

flydende gas (LPG)

| — | syntetiske og paraffinske brændstoffer fremstillet af ikkevedvarende energi |
| --- | --- |

—

syntetiske og paraffinske brændstoffer fremstillet af ikkevedvarende energi

| 5) | »terminalstandplads til luftfartøjer«: en standplads på et udpeget område af lufthavnens forplads, der er udstyret med en passagerbro |
| --- | --- |

5)

»terminalstandplads til luftfartøjer«: en standplads på et udpeget område af lufthavnens forplads, der er udstyret med en passagerbro

| 6) | »fjernstandplads til luftfartøjer«: en standplads på et udpeget område af lufthavnens forplads, der ikke er udstyret med en passagerbro |
| --- | --- |

6)

»fjernstandplads til luftfartøjer«: en standplads på et udpeget område af lufthavnens forplads, der ikke er udstyret med en passagerbro

| 7) | »lufthavn på TEN-T-hovednettet eller lufthavn på det samlede TEN-T-net«: en lufthavn, der er opført og kategoriseret i bilag II til forordning (EU) nr. 1315/2013 |
| --- | --- |

7)

»lufthavn på TEN-T-hovednettet eller lufthavn på det samlede TEN-T-net«: en lufthavn, der er opført og kategoriseret i bilag II til forordning (EU) nr. 1315/2013

| 8) | »automatisk autentifikation«: autentifikation af et køretøj ved et ladepunkt gennem en stikforbindelse eller telematik |
| --- | --- |

8)

»automatisk autentifikation«: autentifikation af et køretøj ved et ladepunkt gennem en stikforbindelse eller telematik

| 9) | »tilgængelighed af data«: eksistensen af data i et digitalt maskinlæsbart format |
| --- | --- |

9)

»tilgængelighed af data«: eksistensen af data i et digitalt maskinlæsbart format

| 10) | »batteridrevet elektrisk køretøj«: et elektrisk køretøj, der udelukkende kører på den elektriske motor uden nogen sekundær fremdriftskilde |
| --- | --- |

10)

»batteridrevet elektrisk køretøj«: et elektrisk køretøj, der udelukkende kører på den elektriske motor uden nogen sekundær fremdriftskilde

| 11) | »tovejsopladning«: en intelligent ladeoperation, hvor retningen af elektricitetsstrømmen kan vende, således at elektricitet strømmer fra batteriet til det ladepunkt, det er tilsluttet |
| --- | --- |

11)

»tovejsopladning«: en intelligent ladeoperation, hvor retningen af elektricitetsstrømmen kan vende, således at elektricitet strømmer fra batteriet til det ladepunkt, det er tilsluttet

| 12) | »stikforbindelse«: den fysiske grænseflade mellem ladepunktet eller tankstanderen og det køretøj, hvorigennem brændstoffet eller den elektriske energi udveksles |
| --- | --- |

12)

»stikforbindelse«: den fysiske grænseflade mellem ladepunktet eller tankstanderen og det køretøj, hvorigennem brændstoffet eller den elektriske energi udveksles

| 13) | »erhvervsmæssig lufttransport«: erhvervsmæssig lufttransport som defineret i artikel 3, nr. 24), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/1139 (26) |
| --- | --- |

13)

»erhvervsmæssig lufttransport«: erhvervsmæssig lufttransport som defineret i artikel 3, nr. 24), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/1139 (26)

26

| 14) | »containerskib«: et skib, der udelukkende er konstrueret til transport af containere i lastrum og på dæk |
| --- | --- |

14)

»containerskib«: et skib, der udelukkende er konstrueret til transport af containere i lastrum og på dæk

| 15) | »kontraktbaseret betaling«: betaling for en opladnings- eller optankningstjeneste fra slutbrugeren til en udbyder af mobilitetstjenester på grundlag af en kontrakt indgået mellem den pågældende slutbruger og den pågældende udbyder af mobilitetstjenester |
| --- | --- |

15)

»kontraktbaseret betaling«: betaling for en opladnings- eller optankningstjeneste fra slutbrugeren til en udbyder af mobilitetstjenester på grundlag af en kontrakt indgået mellem den pågældende slutbruger og den pågældende udbyder af mobilitetstjenester

| 16) | »databruger«: enhver offentlig myndighed, vejmyndighed, vejoperatør, ladepunktsoperatør og tankstanderoperatør, forskningsorganisation eller ikke-statslig organisation, mobilitetstjenesteudbyder, e-roamingplatform, udbyder af digitale kort eller enhver anden enhed, der er interesseret i at anvende data til at levere oplysninger, oprette tjenester eller udføre forskning eller analyser vedrørende infrastruktur for alternative drivmidler |
| --- | --- |

16)

»databruger«: enhver offentlig myndighed, vejmyndighed, vejoperatør, ladepunktsoperatør og tankstanderoperatør, forskningsorganisation eller ikke-statslig organisation, mobilitetstjenesteudbyder, e-roamingplatform, udbyder af digitale kort eller enhver anden enhed, der er interesseret i at anvende data til at levere oplysninger, oprette tjenester eller udføre forskning eller analyser vedrørende infrastruktur for alternative drivmidler

| 17) | »digitalt forbundet ladepunkt«: et ladepunkt, der kan sende og modtage oplysninger i realtid, kommunikere dobbeltrettet med elnettet og det elektriske køretøj, og som kan fjernovervåges og styres, herunder med henblik på at starte og standse opladningssessionen og måle elektricitetsstrømme |
| --- | --- |

17)

»digitalt forbundet ladepunkt«: et ladepunkt, der kan sende og modtage oplysninger i realtid, kommunikere dobbeltrettet med elnettet og det elektriske køretøj, og som kan fjernovervåges og styres, herunder med henblik på at starte og standse opladningssessionen og måle elektricitetsstrømme

| 18) | »distributionssystemoperatør«: distributionssystemoperatør som defineret i artikel 2, nr. 29), i direktiv (EU) 2019/944 |
| --- | --- |

18)

»distributionssystemoperatør«: distributionssystemoperatør som defineret i artikel 2, nr. 29), i direktiv (EU) 2019/944

| 19) | »distributør«: en distributør som defineret i artikel 3, nr. 43), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/858 (27) |
| --- | --- |

19)

»distributør«: en distributør som defineret i artikel 3, nr. 43), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/858 (27)

27

| 20) | »dynamiske data«: data, der ændrer sig ofte eller regelmæssigt |
| --- | --- |

20)

»dynamiske data«: data, der ændrer sig ofte eller regelmæssigt

| 21) | »elektrisk vejsystem«: et fysisk anlæg langs en vej til overførsel af elektricitet til et elektrisk køretøj, mens køretøjet er i bevægelse |
| --- | --- |

21)

»elektrisk vejsystem«: et fysisk anlæg langs en vej til overførsel af elektricitet til et elektrisk køretøj, mens køretøjet er i bevægelse

| 22) | »elektrisk køretøj«: et motorkøretøj, der er udstyret med et drivaggregat, der indeholder mindst én ikkeperifer elektrisk maskine som energiomformer med et elektrisk genopladeligt energilagringssystem, der kan oplades eksternt |
| --- | --- |

22)

»elektrisk køretøj«: et motorkøretøj, der er udstyret med et drivaggregat, der indeholder mindst én ikkeperifer elektrisk maskine som energiomformer med et elektrisk genopladeligt energilagringssystem, der kan oplades eksternt

| 23) | »levering af elektricitet til stationære luftfartøjer«: levering af elektricitet gennem en standardiseret fast eller mobil grænseflade til et luftfartøj, når de er parkeret ved en terminalstandplads til luftfartøjer eller ved en fjernstandplads til luftfartøjer |
| --- | --- |

23)

»levering af elektricitet til stationære luftfartøjer«: levering af elektricitet gennem en standardiseret fast eller mobil grænseflade til et luftfartøj, når de er parkeret ved en terminalstandplads til luftfartøjer eller ved en fjernstandplads til luftfartøjer

| 24) | »slutbruger«: en fysisk eller juridisk person, der køber alternativt drivmiddel til direkte brug i et køretøj |
| --- | --- |

24)

»slutbruger«: en fysisk eller juridisk person, der køber alternativt drivmiddel til direkte brug i et køretøj

| 25) | »e-roaming«: udveksling af data og betalinger mellem operatøren af et ladepunkt eller en tankstander og en udbyder af mobilitetstjenester, hvorfra en slutbruger køber en opladnings- eller optankningstjeneste |
| --- | --- |

25)

»e-roaming«: udveksling af data og betalinger mellem operatøren af et ladepunkt eller en tankstander og en udbyder af mobilitetstjenester, hvorfra en slutbruger køber en opladnings- eller optankningstjeneste

| 26) | »e-roamingplatform«: en platform, der forbinder markedsaktører, navnlig udbydere af mobilitetstjenester og operatører af ladepunkter eller tankstandere, for at muliggøre levering af tjenester mellem dem, herunder e-roaming |
| --- | --- |

26)

»e-roamingplatform«: en platform, der forbinder markedsaktører, navnlig udbydere af mobilitetstjenester og operatører af ladepunkter eller tankstandere, for at muliggøre levering af tjenester mellem dem, herunder e-roaming

| 27) | »europæisk standard«: en europæisk standard som defineret i artikel 2, nr. 1), litra b), i forordning (EU) nr. 1025/2012 |
| --- | --- |

27)

»europæisk standard«: en europæisk standard som defineret i artikel 2, nr. 1), litra b), i forordning (EU) nr. 1025/2012

| 28) | »almenflyvning«: alle civile luftfartsoperationer bortset fra ruteflyvning og charterflyvning mod betaling af vederlag eller leje |
| --- | --- |

28)

»almenflyvning«: alle civile luftfartsoperationer bortset fra ruteflyvning og charterflyvning mod betaling af vederlag eller leje

| 29) | »bruttotonnage«: bruttotonnage som defineret i artikel 3, litra e), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2015/757 (28) |
| --- | --- |

29)

»bruttotonnage«: bruttotonnage som defineret i artikel 3, litra e), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2015/757 (28)

28

| 30) | »tungt køretøj«: et motorkøretøj i klasse M2 som beskrevet i artikel 4, stk. 1, litra a), nr. ii), et motorkøretøj i klasse M3 som beskrevet i artikel 4, stk. 1, litra a), nr. iii), et motorkøretøj i klasse N2 som beskrevet i artikel 4, stk. 1, litra b), nr. ii), eller et motorkøretøj i klasse N3 som beskrevet i artikel 4, stk. 1, litra b), nr. iii), i forordning (EU) 2018/858 |
| --- | --- |

30)

»tungt køretøj«: et motorkøretøj i klasse M2 som beskrevet i artikel 4, stk. 1, litra a), nr. ii), et motorkøretøj i klasse M3 som beskrevet i artikel 4, stk. 1, litra a), nr. iii), et motorkøretøj i klasse N2 som beskrevet i artikel 4, stk. 1, litra b), nr. ii), eller et motorkøretøj i klasse N3 som beskrevet i artikel 4, stk. 1, litra b), nr. iii), i forordning (EU) 2018/858

2

3

2

3

| 31) | »højeffektladepunkt«: et ladepunkt med en effekt på over 22 kW til overførsel af elektricitet til et elektrisk køretøj |
| --- | --- |

31)

»højeffektladepunkt«: et ladepunkt med en effekt på over 22 kW til overførsel af elektricitet til et elektrisk køretøj

| 32) | »højhastighedspassagerfartøj«: et højhastighedsfartøj som defineret i regel 1 i kapitel X i den internationale konvention af 1974 om sikkerhed for menneskeliv på søen (SOLAS 74), og som kan medtage flere end 12 passagerer |
| --- | --- |

32)

»højhastighedspassagerfartøj«: et højhastighedsfartøj som defineret i regel 1 i kapitel X i den internationale konvention af 1974 om sikkerhed for menneskeliv på søen (SOLAS 74), og som kan medtage flere end 12 passagerer

| 33) | »let køretøj«: et motorkøretøj i klasse M1 som beskrevet i artikel 4, stk. 1, litra a), nr. i), eller et motorkøretøj i klasse N1 som beskrevet i artikel 4, stk. 1, litra b), nr. i), i forordning (EU) 2018/858 |
| --- | --- |

33)

»let køretøj«: et motorkøretøj i klasse M1 som beskrevet i artikel 4, stk. 1, litra a), nr. i), eller et motorkøretøj i klasse N1 som beskrevet i artikel 4, stk. 1, litra b), nr. i), i forordning (EU) 2018/858

1

1

| 34) | »flydende metan«: LNG, flydende biogas eller syntetisk flydende metan, herunder blandinger af disse brændstoffer |
| --- | --- |

34)

»flydende metan«: LNG, flydende biogas eller syntetisk flydende metan, herunder blandinger af disse brændstoffer

| 35) | »fabrikant«: en fabrikant som defineret i artikel 3, nr. 40), i forordning (EU) 2018/858 |
| --- | --- |

35)

»fabrikant«: en fabrikant som defineret i artikel 3, nr. 40), i forordning (EU) 2018/858

| 36) | »udbyder af mobilitetstjenester«: en juridisk person, der leverer tjenester mod vederlag til en slutbruger, herunder salg af opladnings- eller optankningstjenester |
| --- | --- |

36)

»udbyder af mobilitetstjenester«: en juridisk person, der leverer tjenester mod vederlag til en slutbruger, herunder salg af opladnings- eller optankningstjenester

| 37) | »normalt ladepunkt«: et ladepunkt med en effekt på højst 22 kW til overførsel af elektricitet til et elektrisk køretøj |
| --- | --- |

37)

»normalt ladepunkt«: et ladepunkt med en effekt på højst 22 kW til overførsel af elektricitet til et elektrisk køretøj

| 38) | »nationalt adgangspunkt«: en digital grænseflade, der er oprettet af en medlemsstat, og som udgør et fælles adgangspunkt til data |
| --- | --- |

38)

»nationalt adgangspunkt«: en digital grænseflade, der er oprettet af en medlemsstat, og som udgør et fælles adgangspunkt til data

| 39) | »operatør af et ladepunkt«: den enhed, der er ansvarlig for forvaltningen og driften af et ladepunkt, og som leverer en opladningstjeneste til slutbrugere, herunder i en mobilitetstjenesteudbyders navn og på dennes vegne |
| --- | --- |

39)

»operatør af et ladepunkt«: den enhed, der er ansvarlig for forvaltningen og driften af et ladepunkt, og som leverer en opladningstjeneste til slutbrugere, herunder i en mobilitetstjenesteudbyders navn og på dennes vegne

| 40) | »operatør af en tankstander«: den enhed, der er ansvarlig for forvaltningen og driften af en tankstander, og som leverer en optankningstjeneste til slutbrugere, herunder i en mobilitetstjenesteudbyders navn og på dennes vegne |
| --- | --- |

40)

»operatør af en tankstander«: den enhed, der er ansvarlig for forvaltningen og driften af en tankstander, og som leverer en optankningstjeneste til slutbrugere, herunder i en mobilitetstjenesteudbyders navn og på dennes vegne

| 41) | »passagerskib«: et skib, som kan medtage flere end 12 passagerer, herunder krydstogtskibe, højhastighedspassagerfartøjer og ro-ro-passagerskibe |
| --- | --- |

41)

»passagerskib«: et skib, som kan medtage flere end 12 passagerer, herunder krydstogtskibe, højhastighedspassagerfartøjer og ro-ro-passagerskibe

| 42) | »betalingstjeneste«: en tjeneste som defineret i artikel 4, nr. 3), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2015/2366 (29) |
| --- | --- |

42)

»betalingstjeneste«: en tjeneste som defineret i artikel 4, nr. 3), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2015/2366 (29)

29

| 43) | »pluginhybridkøretøj«: et elektrisk køretøj med en konventionel forbrændingsmotor kombineret med et elektrisk fremdriftssystem, som kan oplades fra en ekstern elektrisk energikilde |
| --- | --- |

43)

»pluginhybridkøretøj«: et elektrisk køretøj med en konventionel forbrændingsmotor kombineret med et elektrisk fremdriftssystem, som kan oplades fra en ekstern elektrisk energikilde

| 44) | »effekt«: den teoretiske maksimaleffekt udtrykt i kW, som et ladepunkt, en ladestation eller -park eller et anlæg til strømforsyning fra land kan levere til køretøjer eller fartøjer, der er tilsluttet dette ladepunkt, -station, eller -park eller dette -anlæg |
| --- | --- |

44)

»effekt«: den teoretiske maksimaleffekt udtrykt i kW, som et ladepunkt, en ladestation eller -park eller et anlæg til strømforsyning fra land kan levere til køretøjer eller fartøjer, der er tilsluttet dette ladepunkt, -station, eller -park eller dette -anlæg

| 45) | »offentligt tilgængelig infrastruktur for alternative drivmidler«: infrastruktur for alternative drivmidler, der er beliggende på et sted eller en lokalitet, der er åben for offentligheden, uanset om infrastrukturen for alternative drivmidler er placeret på offentlig eller privat ejendom, uanset om der gælder begrænsninger eller betingelser med hensyn til adgang til stedet eller adressen, og uanset de gældende anvendelsesbetingelser for infrastrukturen for alternative drivmidler |
| --- | --- |

45)

»offentligt tilgængelig infrastruktur for alternative drivmidler«: infrastruktur for alternative drivmidler, der er beliggende på et sted eller en lokalitet, der er åben for offentligheden, uanset om infrastrukturen for alternative drivmidler er placeret på offentlig eller privat ejendom, uanset om der gælder begrænsninger eller betingelser med hensyn til adgang til stedet eller adressen, og uanset de gældende anvendelsesbetingelser for infrastrukturen for alternative drivmidler

| 46) | »Quick Response-kode« (QR-kode): en ISO/IEC 18004:2015-konform kodning og visualisering af data |
| --- | --- |

46)

»Quick Response-kode« (QR-kode): en ISO/IEC 18004:2015-konform kodning og visualisering af data

| 47) | »opladning på ad-hoc basis«: en opladningstjeneste, der købes af en slutbruger, uden at denne slutbruger behøver at registrere sig, indgå en skriftlig aftale eller indgå et forretningsforhold med operatøren af dette ladepunkt, som går ud over blot at købe opladningstjenesten |
| --- | --- |

47)

»opladning på ad-hoc basis«: en opladningstjeneste, der købes af en slutbruger, uden at denne slutbruger behøver at registrere sig, indgå en skriftlig aftale eller indgå et forretningsforhold med operatøren af dette ladepunkt, som går ud over blot at købe opladningstjenesten

| 48) | »ladepunkt«: en fast eller mobil grænseflade, med eller uden tilslutning til elnettet, til overførsel af elektricitet til et elektrisk køretøj, som selv om den kan have en eller flere stikforbindelser til forskellige stikforbindelsestyper, kun kan oplade ét elektrisk køretøj ad gangen, og som udelukker anordninger med en effekt på højst 3,7 kW, hvis primære formål ikke er at oplade elektriske køretøjer |
| --- | --- |

48)

»ladepunkt«: en fast eller mobil grænseflade, med eller uden tilslutning til elnettet, til overførsel af elektricitet til et elektrisk køretøj, som selv om den kan have en eller flere stikforbindelser til forskellige stikforbindelsestyper, kun kan oplade ét elektrisk køretøj ad gangen, og som udelukker anordninger med en effekt på højst 3,7 kW, hvis primære formål ikke er at oplade elektriske køretøjer

| 49) | »ladepunkt, -station eller -park til lette køretøjer«: et ladepunkt, en ladestation eller -park beregnet til opladning af lette køretøjer på grund af stikforbindelsernes/stikkenes specifikke konstruktion eller udformningen af den parkeringsplads, der støder op til ladepunktet, -stationen eller -parken eller begge dele |
| --- | --- |

49)

»ladepunkt, -station eller -park til lette køretøjer«: et ladepunkt, en ladestation eller -park beregnet til opladning af lette køretøjer på grund af stikforbindelsernes/stikkenes specifikke konstruktion eller udformningen af den parkeringsplads, der støder op til ladepunktet, -stationen eller -parken eller begge dele

| 50) | »ladepunkt, -station eller -park til tunge køretøjer«: et ladepunkt, en ladestation eller -park beregnet til opladning af tunge køretøjer enten på grund af stikforbindelsernes/stikkenes specifikke konstruktion eller udformningen af den parkeringsplads, der støder op til ladepunktet, -stationen eller -parken eller begge dele |
| --- | --- |

50)

»ladepunkt, -station eller -park til tunge køretøjer«: et ladepunkt, en ladestation eller -park beregnet til opladning af tunge køretøjer enten på grund af stikforbindelsernes/stikkenes specifikke konstruktion eller udformningen af den parkeringsplads, der støder op til ladepunktet, -stationen eller -parken eller begge dele

| 51) | »ladepark«: en eller flere ladestationer på et bestemt sted |
| --- | --- |

51)

»ladepark«: en eller flere ladestationer på et bestemt sted

| 52) | »ladestation«: et fysisk anlæg på et bestemt sted bestående af et eller flere ladepunkter |
| --- | --- |

52)

»ladestation«: et fysisk anlæg på et bestemt sted bestående af et eller flere ladepunkter

| 53) | »opladningstjeneste«: salg eller levering af elektricitet, herunder relaterede tjenester, gennem et offentligt tilgængeligt ladepunkt |
| --- | --- |

53)

»opladningstjeneste«: salg eller levering af elektricitet, herunder relaterede tjenester, gennem et offentligt tilgængeligt ladepunkt

| 54) | »opladningssession«: hele processen med opladning af et køretøj ved et offentligt tilgængeligt ladepunkt fra det øjeblik, hvor køretøjet er tilsluttet, til det øjeblik, hvor køretøjet er frakoblet |
| --- | --- |

54)

»opladningssession«: hele processen med opladning af et køretøj ved et offentligt tilgængeligt ladepunkt fra det øjeblik, hvor køretøjet er tilsluttet, til det øjeblik, hvor køretøjet er frakoblet

| 55) | »optankning på ad hoc-basis«: en optankningstjeneste, der købes af en slutbruger, uden at denne slutbruger behøver at registrere sig, indgå en skriftlig aftale eller indgå en forretningsforhold med operatøren af denne tankstander, der går ud over blot at købe optankningstjenesten |
| --- | --- |

55)

»optankning på ad hoc-basis«: en optankningstjeneste, der købes af en slutbruger, uden at denne slutbruger behøver at registrere sig, indgå en skriftlig aftale eller indgå en forretningsforhold med operatøren af denne tankstander, der går ud over blot at købe optankningstjenesten

| 56) | »tankstander«: en optankningsfacilitet til påfyldning af ethvert flydende eller gasformigt brændstof gennem et fast eller mobilt anlæg, som kun kan tanke ét køretøj, ét tog, ét fartøj eller ét luftfartøj ad gangen |
| --- | --- |

56)

»tankstander«: en optankningsfacilitet til påfyldning af ethvert flydende eller gasformigt brændstof gennem et fast eller mobilt anlæg, som kun kan tanke ét køretøj, ét tog, ét fartøj eller ét luftfartøj ad gangen

| 57) | »optankningstjeneste«: salg eller levering af ethvert flydende eller gasformigt brændstof via en offentligt tilgængelig tankstander |
| --- | --- |

57)

»optankningstjeneste«: salg eller levering af ethvert flydende eller gasformigt brændstof via en offentligt tilgængelig tankstander

| 58) | »optankningssession«: hele processen med tankning af et køretøj ved en offentligt tilgængelig tankstander fra det øjeblik, hvor køretøjet er tilsluttet, til det øjeblik, hvor køretøjet frakobles |
| --- | --- |

58)

»optankningssession«: hele processen med tankning af et køretøj ved en offentligt tilgængelig tankstander fra det øjeblik, hvor køretøjet er tilsluttet, til det øjeblik, hvor køretøjet frakobles

| 59) | »tankstation«: et enkelt fysisk anlæg på et bestemt sted bestående af en eller flere tankstandere |
| --- | --- |

59)

»tankstation«: et enkelt fysisk anlæg på et bestemt sted bestående af en eller flere tankstandere

| 60) | »regulerende myndighed«: en regulerende myndighed, der er udpeget af hver medlemsstat i henhold til artikel 57, stk. 1, i direktiv (EU) 2019/944 |
| --- | --- |

60)

»regulerende myndighed«: en regulerende myndighed, der er udpeget af hver medlemsstat i henhold til artikel 57, stk. 1, i direktiv (EU) 2019/944

| 61) | »vedvarende energi«: energi fra vedvarende kilder som defineret i artikel 2, stk. 2, nr. 1), i direktiv (EU) 2018/2001 |
| --- | --- |

61)

»vedvarende energi«: energi fra vedvarende kilder som defineret i artikel 2, stk. 2, nr. 1), i direktiv (EU) 2018/2001

| 62) | »ro-ro-passagerskib«: et skib, der er indrettet således, at køretøjer eller tog kan køres direkte om bord og fra borde, og som kan medtage flere end 12 passagerer |
| --- | --- |

62)

»ro-ro-passagerskib«: et skib, der er indrettet således, at køretøjer eller tog kan køres direkte om bord og fra borde, og som kan medtage flere end 12 passagerer

| 63) | »sikret parkeringsområde«: et parkeringsområde, der er tilgængeligt for førere, som udfører godstransport eller personbefordring, og som er certificeret i overensstemmelse med Kommissionens delegerede forordning (EU) 2022/1012 (30) |
| --- | --- |

63)

»sikret parkeringsområde«: et parkeringsområde, der er tilgængeligt for førere, som udfører godstransport eller personbefordring, og som er certificeret i overensstemmelse med Kommissionens delegerede forordning (EU) 2022/1012 (30)

30

| 64) | »strømforsyning fra land«: strømforsyning fra land gennem en fast eller mobil standardgrænseflade til søgående skibe eller fartøjer til transport ad indre vandveje, der ligger fortøjet ved kajen |
| --- | --- |

64)

»strømforsyning fra land«: strømforsyning fra land gennem en fast eller mobil standardgrænseflade til søgående skibe eller fartøjer til transport ad indre vandveje, der ligger fortøjet ved kajen

| 65) | »intelligent opladning«: en opladningsoperation, hvor intensiteten af den elektricitet, der leveres til batteriet, justeres i realtid på grundlag af oplysninger modtaget via elektronisk kommunikation |
| --- | --- |

65)

»intelligent opladning«: en opladningsoperation, hvor intensiteten af den elektricitet, der leveres til batteriet, justeres i realtid på grundlag af oplysninger modtaget via elektronisk kommunikation

| 66) | »statiske data«: data, der ikke ændres ofte eller regelmæssigt |
| --- | --- |

66)

»statiske data«: data, der ikke ændres ofte eller regelmæssigt

| 67) | »samlet TEN-T-net«: et samlet net som defineret i artikel 9 i forordning (EU) nr. 1315/2013 |
| --- | --- |

67)

»samlet TEN-T-net«: et samlet net som defineret i artikel 9 i forordning (EU) nr. 1315/2013

| 68) | »TEN-T-hovednet«: et hovednet som defineret i artikel 38 i forordning (EU) nr. 1315/2013 |
| --- | --- |

68)

»TEN-T-hovednet«: et hovednet som defineret i artikel 38 i forordning (EU) nr. 1315/2013

| 69) | »indlandshavn på TEN-T-hovednettet eller det samlede TEN-T-net«: en indlandshavn på TEN-T-hovednettet eller det samlede TEN-T-net, som er opført og kategoriseret i bilag II til forordning (EU) nr. 1315/2013 |
| --- | --- |

69)

»indlandshavn på TEN-T-hovednettet eller det samlede TEN-T-net«: en indlandshavn på TEN-T-hovednettet eller det samlede TEN-T-net, som er opført og kategoriseret i bilag II til forordning (EU) nr. 1315/2013

| 70) | »søhavn på TEN-T-hovednettet eller søhavn på det samlede TEN-T-net«: en søhavn på TEN-T-hovednettet eller det samlede TEN-T-net, som er opført og kategoriseret i bilag II til forordning (EU) nr. 1315/2013 |
| --- | --- |

70)

»søhavn på TEN-T-hovednettet eller søhavn på det samlede TEN-T-net«: en søhavn på TEN-T-hovednettet eller det samlede TEN-T-net, som er opført og kategoriseret i bilag II til forordning (EU) nr. 1315/2013

| 71) | »transmissionssystemoperatør«: en transmissionssystemoperatør som defineret i artikel 2, nr. 35), i direktiv (EU) 2019/944 |
| --- | --- |

71)

»transmissionssystemoperatør«: en transmissionssystemoperatør som defineret i artikel 2, nr. 35), i direktiv (EU) 2019/944

| 72) | »byknudepunkt«: et byknudepunkt som defineret i artikel 3, litra p), i forordning (EU) nr. 1315/2013. |
| --- | --- |

72)

»byknudepunkt«: et byknudepunkt som defineret i artikel 3, litra p), i forordning (EU) nr. 1315/2013.

Artikel 3

Mål for opladningsinfrastruktur til lette elektriske køretøjer

1.   Medlemsstaterne sikrer, at der på deres område etableres offentligt tilgængelige ladestationer til lette elektriske køretøjer i et omfang, der svarer til udbredelsen af lette elektriske køretøjer, og at de leverer tilstrækkelig effekt til disse køretøjer.

Med henblik herpå sikrer medlemsstaterne, at der ved udgangen af hvert år begyndende i 2024, opfyldes følgende mål for ladeeffekt kumulativt:

| a) | for hvert let batteridrevet køretøj, der er registreret på deres område, leveres en samlet effekt på mindst 1,3 kW gennem offentligt tilgængelige ladestationer, og |
| --- | --- |

a)

for hvert let batteridrevet køretøj, der er registreret på deres område, leveres en samlet effekt på mindst 1,3 kW gennem offentligt tilgængelige ladestationer, og

| b) | for hvert let pluginhybridkøretøj, der er registreret på deres område, leveres en samlet effekt på mindst 0,80 kW gennem offentligt tilgængelige ladestationer. |
| --- | --- |

b)

for hvert let pluginhybridkøretøj, der er registreret på deres område, leveres en samlet effekt på mindst 0,80 kW gennem offentligt tilgængelige ladestationer.

2.   Når andelen af lette batteridrevne elektriske køretøjer i forhold til den samlede flåde af lette køretøjer, der er registreret på en medlemsstats område, når op på mindst 15 %, og medlemsstaten dokumenterer, at gennemførelsen af kravene i stk. 1, andet afsnit, har negative virkninger i pågældende medlemsstat, idet den modvirker private investeringer og den ikke længere er berettiget, kan den pågældende medlemsstat forelægge Kommissionen en begrundet anmodning om tilladelse til at anvende lavere krav for så vidt angår den samlede ladeeffekt eller til at ophøre med at anvende de pågældende krav.

3.   Kommissionen træffer senest seks måneder efter modtagelsen af en begrundet anmodning indgivet i medfør af stk. 2, en afgørelse, der er begrundet i hvert enkelt tilfælde.

4.   Medlemsstaterne sikrer en minimumsdækning af offentligt tilgængelige ladepunkter dedikeret til lette elektriske køretøjer på vejnettet på deres område.

Med henblik herpå sikrer medlemsstaterne, at der:

| a) | langs TEN-T-hovedvejnettet etableres offentligt tilgængelige ladeparker, der er dedikeret til lette elektriske køretøjer, og som opfylder følgende krav, i hver køreretning med en maksimal afstand på 60 km mellem dem:






  i) | senest den 31. december 2025 har hver ladepark en effekt på mindst 400 kW og omfatter mindst ét ladepunkt med en individuel effekt på mindst 150 kW |
| --- | --- | --- |

a)

langs TEN-T-hovedvejnettet etableres offentligt tilgængelige ladeparker, der er dedikeret til lette elektriske køretøjer, og som opfylder følgende krav, i hver køreretning med en maksimal afstand på 60 km mellem dem:

i)

senest den 31. december 2025 har hver ladepark en effekt på mindst 400 kW og omfatter mindst ét ladepunkt med en individuel effekt på mindst 150 kW

| ii) | senest den 31. december 2027 har hver ladepark en effekt på mindst 600 kW og omfatter mindst to ladepunkter med en individuel effekt på mindst 150 kW |
| --- | --- |

ii)

senest den 31. december 2027 har hver ladepark en effekt på mindst 600 kW og omfatter mindst to ladepunkter med en individuel effekt på mindst 150 kW

| b) | langs det samlede TEN-T-vejnet anvendes offentligt tilgængelige ladeparker til lette elektriske køretøjer, som opfylder følgende krav, i hver køreretning med en maksimal afstand på 60 km mellem dem:






  i) | senest den 31. december 2027 har hver ladepark langs mindst 50 % af det samlede TEN-T-vejnet en effekt på mindst 300 kW og omfatter mindst ét ladepunkt med en individuel effekt på mindst 150 kW |
| --- | --- | --- |

b)

langs det samlede TEN-T-vejnet anvendes offentligt tilgængelige ladeparker til lette elektriske køretøjer, som opfylder følgende krav, i hver køreretning med en maksimal afstand på 60 km mellem dem:

i)

senest den 31. december 2027 har hver ladepark langs mindst 50 % af det samlede TEN-T-vejnet en effekt på mindst 300 kW og omfatter mindst ét ladepunkt med en individuel effekt på mindst 150 kW

| ii) | senest den 31. december 2030 har hver ladepark en effekt på mindst 300 kW og omfatter mindst ét ladepunkt med en individuel effekt på mindst 150 kW |
| --- | --- |

ii)

senest den 31. december 2030 har hver ladepark en effekt på mindst 300 kW og omfatter mindst ét ladepunkt med en individuel effekt på mindst 150 kW

| iii) | senest den 31. december 2035 har hver ladepark en effekt på mindst 600 kW og omfatter mindst to ladepunkter med en individuel effekt på mindst 150 kW. |
| --- | --- |

iii)

senest den 31. december 2035 har hver ladepark en effekt på mindst 600 kW og omfatter mindst to ladepunkter med en individuel effekt på mindst 150 kW.

5.   Beregningen af den procentdel af det samlede TEN-T-vejnets længde, der er omhandlet i stk. 4, litra b), nr. i), baseres på følgende elementer:

| a) | ved beregning af nævneren: den samlede længde af det samlede TEN-T-vejnet på medlemsstatens område |
| --- | --- |

a)

ved beregning af nævneren: den samlede længde af det samlede TEN-T-vejnet på medlemsstatens område

| b) | ved beregning af tælleren: den kumulerede længde af strækningerne i det samlede TEN-T-vejnet mellem to offentligt tilgængelige ladeparker til lette elektriske køretøjer, der opfylder kravene i stk. 4, litra b), nr. i), bortset fra strækninger af det samlede TEN-T-vejnet mellem to af disse ladeparker, som ligger over 60 km fra hinanden. |
| --- | --- |

b)

ved beregning af tælleren: den kumulerede længde af strækningerne i det samlede TEN-T-vejnet mellem to offentligt tilgængelige ladeparker til lette elektriske køretøjer, der opfylder kravene i stk. 4, litra b), nr. i), bortset fra strækninger af det samlede TEN-T-vejnet mellem to af disse ladeparker, som ligger over 60 km fra hinanden.

6.   En enkelt offentligt tilgængelig ladepark til lette elektriske køretøjer kan etableres langs TEN-T-vejnettet i begge kørselsretninger, forudsat at:

| a) | denne ladepark er let tilgængelig fra begge kørselsretninger |
| --- | --- |

a)

denne ladepark er let tilgængelig fra begge kørselsretninger

| b) | denne ladepark er forsynet med passende skiltning, og |
| --- | --- |

b)

denne ladepark er forsynet med passende skiltning, og

| c) | kravene i stk. 4 med hensyn til den maksimale afstand mellem ladeparker, ladeparkens samlede effekt, antallet af ladepunkter og effekten for de enkelte ladepunkter, der gælder i en enkelt køreretning, er opfyldt i begge køreretninger. |
| --- | --- |

c)

kravene i stk. 4 med hensyn til den maksimale afstand mellem ladeparker, ladeparkens samlede effekt, antallet af ladepunkter og effekten for de enkelte ladepunkter, der gælder i en enkelt køreretning, er opfyldt i begge køreretninger.

7.   Uanset denne artikels stk. 4 kan medlemsstaterne langs veje på TEN-T-nettet med en samlet årlig gennemsnitlig daglig trafik på under 8 500 lette køretøjer, og hvor etableringen af infrastruktur ikke kan begrundes ud fra socioøkonomiske cost-benefit-hensyn, fastsætte, at en offentligt tilgængelig ladepark til lette elektriske køretøjer, skal betjene begge kørselsretninger, forudsat at kravene i denne artikels stk. 4 med hensyn til den maksimale afstand mellem ladeparker, ladeparkens samlede effekt, antallet af ladepunkter og effekten for de enkelte ladepunkter, der gælder for en enkelt kørselsretning, overholdes, og at ladeparken er let tilgængelig fra begge kørselsretninger og forsynet med passende skiltning. Medlemsstaterne underretter Kommissionen om alle tilfælde, hvor de har gjort brug af den i nærværende stykke omhandlede undtagelse. Medlemsstaterne tager som led i den i artikel 15 omhandlede nationale statusrapport disse tilfælde op til revision hvert andet år.

8.   Uanset denne artikels stk. 4 kan medlemsstaterne langs veje på TEN-T-nettet med en samlet årlig gennemsnitlig daglig trafik på under 8 500 lette køretøjer, og hvor etableringen af infrastruktur ikke kan begrundes ud fra socioøkonomiske cost-benefit-hensyn, reducere den samlede effekt for en offentligt tilgængelig ladepark til lette køretøjer med op til 50 %, forudsat at denne ladepark kun betjener én køreretning, og at de øvrige krav i denne artikels stk. 4 med hensyn til den maksimale afstand mellem ladeparker, antallet af ladepunkter og effekten for de enkelte ladepunkter overholdes. Medlemsstaterne underretter Kommissionen om alle tilfælde, hvor de har gjort brug af den i nærværende stykke omhandlede undtagelse. Medlemsstaterne tager som led i den i artikel 15 omhandlede nationale statusrapport disse tilfælde op til revision hvert andet år.

9.   Uanset kravet vedrørende den maksimale afstand på 60 km mellem de offentligt tilgængelige ladeparker til lette køretøjer, der er fastsat i denne artikels stk. 4, litra a) og b), kan medlemsstaterne tillade en længere afstand på op til 100 km for sådanne ladeparker langs veje på TEN-T-nettet med en samlet årlig gennemsnitlig daglig trafik på under 3 000 lette køretøjer, forudsat at der er skiltet tilstrækkeligt med afstanden mellem ladeparker. Medlemsstaterne underretter Kommissionen om alle tilfælde, hvor de har gjort brug af den i nærværende stykke omhandlede undtagelse. Medlemsstaterne tager som led i den i artikel 15 omhandlede nationale statusrapport disse tilfælde op til revision hvert andet år.

10.   Hvis en medlemsstat har underrettet Kommissionen om et tilfælde, hvor den har gjort brug af en i stk. 7 omhandlede undtagelse, anses kravene i stk. 4, litra a) og b), for så vidt angår den maksimale afstand mellem ladeparker for at være overholdt.

11.   Nabomedlemsstater sikrer, at de i stk. 4, litra a) og b), omhandlede maksimumsafstande, ikke overskrides for grænseoverskridende strækninger af TEN-T-hovedvejnettet og det samlede TEN-T-vejnet.

Artikel 4

Mål for opladningsinfrastruktur til tunge elektriske køretøjer

1.   Medlemsstaterne sikrer en minimumsdækning af offentligt tilgængelige ladepunkter til tunge elektriske køretøjer på deres område.

Med henblik herpå sikrer medlemsstaterne, at:

| a) | senest den 31. december 2025 etableres der langs mindst 15 % af TEN-T-vejnettet offentligt tilgængelige ladeparker til tunge elektriske køretøjer i hver køreretning, og hver ladepark har en effekt på mindst 1 400 kW og omfatter mindst ét ladepunkt med en individuel effekt på mindst 350 kW |
| --- | --- |

a)

senest den 31. december 2025 etableres der langs mindst 15 % af TEN-T-vejnettet offentligt tilgængelige ladeparker til tunge elektriske køretøjer i hver køreretning, og hver ladepark har en effekt på mindst 1 400 kW og omfatter mindst ét ladepunkt med en individuel effekt på mindst 350 kW

| b) | senest den 31. december 2027 etableres der langs mindst 50 % af TEN-T-vejnettet offentligt tilgængelige ladeparker til tunge elektriske køretøjer i hver køreretning, og hver ladepark:






  i) | langs TEN-T-hovedvejnettet har en effekt på mindst 2 800 kW og omfatter mindst to ladepunkter med en individuel effekt på mindst 350 kW |
| --- | --- | --- |

b)

senest den 31. december 2027 etableres der langs mindst 50 % af TEN-T-vejnettet offentligt tilgængelige ladeparker til tunge elektriske køretøjer i hver køreretning, og hver ladepark:

i)

langs TEN-T-hovedvejnettet har en effekt på mindst 2 800 kW og omfatter mindst to ladepunkter med en individuel effekt på mindst 350 kW

| ii) | langs det samlede TEN-T-vejnet har en effekt på mindst 1 400 kW og omfatter mindst ét ladepunkt med en individuel effekt på mindst 350 kW. |
| --- | --- |

ii)

langs det samlede TEN-T-vejnet har en effekt på mindst 1 400 kW og omfatter mindst ét ladepunkt med en individuel effekt på mindst 350 kW.

| c) | senest den 31. december 2030 etableres der langs TEN-T-hovedvejnettet offentligt tilgængelige ladeparker til tunge elektriske køretøjer i hver køreretning med en maksimal afstand på 60 km mellem dem, og hver ladepark har en effekt på mindst 3 600 kW og omfatter mindst to ladepunkter med en individuel effekt på mindst 350 kW |
| --- | --- |

c)

senest den 31. december 2030 etableres der langs TEN-T-hovedvejnettet offentligt tilgængelige ladeparker til tunge elektriske køretøjer i hver køreretning med en maksimal afstand på 60 km mellem dem, og hver ladepark har en effekt på mindst 3 600 kW og omfatter mindst to ladepunkter med en individuel effekt på mindst 350 kW

| d) | senest den 31. december 2030 etableres der langs det samlede TEN-T-vejnet offentligt tilgængelige ladeparker til tunge elektriske køretøjer i hver kørselsretning med en maksimal afstand på 100 km mellem dem, og hver ladepark har en effekt på mindst 1 500 kW og omfatter mindst ét ladepunkt med en individuel effekt på mindst 350 kW |
| --- | --- |

d)

senest den 31. december 2030 etableres der langs det samlede TEN-T-vejnet offentligt tilgængelige ladeparker til tunge elektriske køretøjer i hver kørselsretning med en maksimal afstand på 100 km mellem dem, og hver ladepark har en effekt på mindst 1 500 kW og omfatter mindst ét ladepunkt med en individuel effekt på mindst 350 kW

| e) | senest den 31. december 2027 etableres der på hvert sikret parkeringsanlæg mindst to offentligt tilgængelige ladestationer til tunge elektriske køretøjer med en individuel effekt på mindst 100 kW |
| --- | --- |

e)

senest den 31. december 2027 etableres der på hvert sikret parkeringsanlæg mindst to offentligt tilgængelige ladestationer til tunge elektriske køretøjer med en individuel effekt på mindst 100 kW

| f) | senest den 31. december 2030 etableres der på hvert sikret parkeringsanlæg mindst fire offentligt tilgængelige ladestationer til tunge elektriske køretøjer med en individuel effekt på mindst 100 kW |
| --- | --- |

f)

senest den 31. december 2030 etableres der på hvert sikret parkeringsanlæg mindst fire offentligt tilgængelige ladestationer til tunge elektriske køretøjer med en individuel effekt på mindst 100 kW

| g) | senest den 31. december 2025 anvendes offentligt tilgængelige ladepunkter til tunge elektriske køretøjer med en samlet effekt på mindst 900 kW i hvert byknudepunkt, der forsynes af ladestationer med en individuel effekt på mindst 150 kW |
| --- | --- |

g)

senest den 31. december 2025 anvendes offentligt tilgængelige ladepunkter til tunge elektriske køretøjer med en samlet effekt på mindst 900 kW i hvert byknudepunkt, der forsynes af ladestationer med en individuel effekt på mindst 150 kW

| h) | senest den 31. december 2030 anvendes offentligt tilgængelige ladepunkter til tunge elektriske køretøjer med en samlet effekt på mindst 1 800 kW i hvert byknudepunkt, der forsynes af ladestationer med en individuel effekt på mindst 150 kW. |
| --- | --- |

h)

senest den 31. december 2030 anvendes offentligt tilgængelige ladepunkter til tunge elektriske køretøjer med en samlet effekt på mindst 1 800 kW i hvert byknudepunkt, der forsynes af ladestationer med en individuel effekt på mindst 150 kW.

2.   Beregningen af den procentdel af TEN-T-vejnettets længde, der er omhandlet i stk. 1, litra a) og b), baseres på følgende elementer:

| a) | ved beregning af nævneren: den samlede længde af TEN-T-vejnettet på medlemsstatens område |
| --- | --- |

a)

ved beregning af nævneren: den samlede længde af TEN-T-vejnettet på medlemsstatens område

| b) | ved beregning af tælleren: den kumulerede længde af strækningerne på TEN-T-vejnettet mellem to offentligt tilgængelige ladeparker til tunge elektriske køretøjer, der opfylder kravene i henholdsvis stk. 1, litra a) eller b), bortset fra strækninger af TEN-T-vejnettet mellem to af disse ladeparker, som ligger over 120 km fra hinanden. |
| --- | --- |

b)

ved beregning af tælleren: den kumulerede længde af strækningerne på TEN-T-vejnettet mellem to offentligt tilgængelige ladeparker til tunge elektriske køretøjer, der opfylder kravene i henholdsvis stk. 1, litra a) eller b), bortset fra strækninger af TEN-T-vejnettet mellem to af disse ladeparker, som ligger over 120 km fra hinanden.

3.   En enkelt offentligt tilgængelig ladepark til tunge elektriske køretøjer kan etableres langs TEN-T-vejnettet i begge kørselsretninger, forudsat at:

| a) | denne ladepark er let tilgængelig fra begge kørselsretninger |
| --- | --- |

a)

denne ladepark er let tilgængelig fra begge kørselsretninger

| b) | denne ladepark er forsynet med passende skiltning, og |
| --- | --- |

b)

denne ladepark er forsynet med passende skiltning, og

| c) | kravene i stk. 1 med hensyn til den maksimale afstand mellem ladeparker, ladeparkens samlede effekt, antallet af ladepunkter og effekten for de enkelte standere, der gælder i en enkelt køreretning, er opfyldt i begge køreretninger. |
| --- | --- |

c)

kravene i stk. 1 med hensyn til den maksimale afstand mellem ladeparker, ladeparkens samlede effekt, antallet af ladepunkter og effekten for de enkelte standere, der gælder i en enkelt køreretning, er opfyldt i begge køreretninger.

4.   Uanset denne artikels stk. 1 kan medlemsstaterne langs veje på TEN-T-nettet med en samlet årlig gennemsnitlig daglig trafik på under 2 000 tunge køretøjer, og hvor etableringen af infrastruktur ikke kan begrundes ud fra socioøkonomiske cost-benefit-hensyn, fastsætte, at en offentligt tilgængelig ladepark til tunge elektriske køretøjer, betjener begge kørselsretninger, forudsat at kravene i denne artikels stk. 1 med hensyn til den maksimale afstand mellem ladeparker, ladeparkens samlede effekt, antallet af ladepunkter og effekten for de enkelte ladepunkter, der gælder for en enkelt kørselsretning overholdes, og at ladeparken er let tilgængelig fra begge kørselsretninger og forsynet med passende skiltning. Medlemsstaterne underretter Kommissionen om alle tilfælde, hvor de har gjort brug af den i nærværende stykke omhandlede undtagelse. Medlemsstaterne tager som led i den i artikel 15 omhandlede nationale statusrapport disse tilfælde op til revision hvert andet år.

5.   Uanset denne artikels stk. 1 kan medlemsstaterne langs veje på TEN-T-nettet med en samlet årlig gennemsnitlig daglig trafik på under 2 000 tunge køretøjer, og hvor etableringen af infrastruktur ikke kan begrundes ud fra socioøkonomiske cost-benefit-hensyn, reducere den samlede effekt for en offentligt tilgængelig ladepark til tunge elektriske køretøjer med op til 50 %, forudsat at denne ladepark kun betjener én køreretning, og at de andre krav i denne artikels stk. 1 med hensyn til den maksimale afstand mellem ladeparker, antallet af ladepunkter og effekten for de enkelte ladepunkter overholdes. Medlemsstaterne underretter Kommissionen om alle tilfælde, hvor de har gjort brug af den i nærværende stykke omhandlede undtagelse. Medlemsstaterne tager som led i den i artikel 15 omhandlede nationale statusrapport disse tilfælde op til revision hvert andet år.

6.   Uanset kravet vedrørende den maksimale afstand på 60 km mellem de offentligt tilgængelige ladeparker til tunge elektriske køretøjer, der er fastsat i denne artikels stk. 1, litra c), kan medlemsstaterne tillade en længere afstand på op til 100 km for sådanne ladeparker langs veje på TEN-T-hovednettet med en samlet årlig gennemsnitlig daglig trafik på under 800 tunge køretøjer, forudsat at der er skiltet tilstrækkeligt med afstanden mellem ladeparker. Medlemsstaterne underretter Kommissionen om alle tilfælde, hvor de har gjort brug af den i nærværende stykke omhandlede undtagelse. Medlemsstaterne tager som led i den i artikel 15 omhandlede nationale statusrapport disse tilfælde op til revision hvert andet år.

7.   Hvis en medlemsstat har underrettet Kommissionen om et tilfælde, hvor den har gjort brug af en i stk. 6 omhandlede undtagelse, anses kravet i stk. 1, litra c), for så vidt angår den maksimale afstand mellem ladeparker for at være overholdt.

8.   Uanset kravene i stk. 1, litra a), b), c) og d), vedrørende den samlede effekt for offentligt tilgængelige ladeparker til tunge elektriske køretøjer og kravene i stk. 1, litra c), vedrørende den maksimale afstand mellem disse ladeparker kan Cypern indgive en begrundet anmodning til Kommissionen om tilladelse til at anvende mindre stringente krav med hensyn til den samlede effekt for offentligt tilgængelige ladeparker til tunge elektriske køretøjer eller til at anvende en længere maksimal afstand på op til 100 km mellem disse ladeparker eller begge, forudsat at en sådan anmodning, hvis den er godkendt, ikke vil hindre kørsel med tunge elektriske køretøjer i den pågældende medlemsstat.

Kommissionen træffer senest seks måneder efter modtagelsen af en begrundet anmodning, indgivet i medfør af første afsnit, en afgørelse, der er begrundet i hvert enkelt tilfælde. Enhver tilladelse, der gives til Cypern i henhold til en sådan afgørelse, er gyldig i højst fire år. Hvis Cypern ønsker at forlænge tilladelsens gyldighedsperiode, kan det indgive en yderligere begrundet anmodning til Kommissionen, inden tilladelsen udløber.

9.   Senest den 31. december 2030 sikrer nabomedlemsstater, at de maksimale afstande mellem ladeparker, der er omhandlet i stk. 1, litra c) og d), ikke overskrides for grænseoverskridende strækninger af TEN-T-hovedvejnettet og det samlede TEN-T-vejnet. Inden denne dato lægges der særlig vægt på grænseoverskridende strækninger, og nabomedlemsstater gør alt, hvad de kan, for at overholde disse maksimale afstande, når de etablerer opladningsinfrastrukturen langs de grænseoverskridende strækninger af TEN-T-vejnettet.

Artikel 5

Opladningsinfrastruktur

1.   Operatører af ladepunkter giver på de offentligt tilgængelige ladepunkter, der drives af dem, slutbrugerne mulighed for på ad hoc-basis at oplade deres elektriske køretøj.

På offentligt tilgængelige ladepunkter, der etableres fra den 13. april 2024, skal opladning på ad hoc-basis være mulig ved hjælp af et betalingsinstrument, der anvendes i vid udstrækning i Unionen. Med henblik herpå accepterer operatører af ladepunkter ved disse standere elektroniske betalinger via terminaler og anordninger, der anvendes til betalingstjenester, herunder mindst én af følgende:

| a) | betalingskortlæsere |
| --- | --- |

a)

betalingskortlæsere

| b) | enheder med en kontaktløs funktion, der som minimum er i stand til at læse betalingskort |
| --- | --- |

b)

enheder med en kontaktløs funktion, der som minimum er i stand til at læse betalingskort

| c) | for offentligt tilgængelige ladepunkter med en effekt på under 50 kW: enheder, der anvender en internetforbindelse og giver mulighed for sikre betalingstransaktioner, såsom dem, der genererer en specifik Quick Response-kode. |
| --- | --- |

c)

for offentligt tilgængelige ladepunkter med en effekt på under 50 kW: enheder, der anvender en internetforbindelse og giver mulighed for sikre betalingstransaktioner, såsom dem, der genererer en specifik Quick Response-kode.

Fra den 1. januar 2027 sikrer operatører af ladepunkter, at alle offentligt tilgængelige ladepunkter, der drives af dem, med en effekt på mindst 50 kW, der er etableret langs TEN-T-vejnettet eller på et sikkert parkeringsområde, herunder ladepunkter, der er etableret inden den 13. april 2024, opfylder kravene i litra a) eller b).

En enkelt betalingsterminal eller enhed som omhandlet i andet afsnit kan betjene et antal offentligt tilgængelige ladepunkter i en ladepark.

Kravene i dette stykke finder ikke anvendelse på offentligt tilgængelige ladepunkter, der ikke kræver betaling for opladningstjenesten.

2.   Operatører af ladepunkter sikrer, når de tilbyder automatisk autentifikation ved et offentligt tilgængeligt ladepunkt, der drives af dem, at slutbrugerne altid har ret til ikke at gøre brug af den automatiske autentifikation og i stedet enten kan oplade deres køretøj på ad hoc-basis, jf. stk. 1, eller anvende en anden kontraktbaseret opladningsløsning, der tilbydes ved dette ladepunkt. Operatører af ladepunkter viser denne mulighed for slutbrugerne på en tydelig måde og tilbyder dem den på en hensigtsmæssig måde ved hvert offentligt tilgængeligt ladepunkt, der drives af dem, hvor de stiller automatisk autentifikation til rådighed.

3.   De priser, der opkræves af operatører af offentligt tilgængelige ladepunkter, skal være rimelige, let og klart sammenlignelige, gennemsigtige og ikkediskriminerende. Operatører af offentligt tilgængelige ladepunkter må ikke diskriminere mellem de priser, der opkræves af slutbrugerne, og de priser, der opkræves af udbydere af mobilitetstjenester, eller mellem priser, der opkræves af forskellige udbydere af mobilitetstjenester. Hvor det er relevant, kan prisniveauet dog differentieres, men kun såfremt differentieringen er forholdsmæssig og objektivt begrundet.

4.   Ved offentligt tilgængelige ladepunkter med en effekt på 50 kW eller derover baseres den ad hoc-pris, som operatøren opkræver, på prisen pr. kWh for den leverede elektricitet. Desuden kan operatørerne af disse ladepunkter opkræve et brugsgebyr i form af en minutpris for at undgå, at ladepunktet er optaget i længere perioder.

Operatører af offentligt tilgængelige ladepunkter med en effekt på 50 kW eller derover viser ved ladestationerne ad hoc-prisen pr. kWh og et eventuelt brugsgebyr i form af en minutpris, således at slutbrugerne har kendskab til disse oplysninger, inden de indleder en opladningssession, og prissammenligningen lettes.

Operatører af offentligt tilgængelige ladepunkter med en effekt på under 50 kW gør ved ladestationerne, der drives af dem, oplysningerne om ad hoc-prisen og alle priskomponenterne tydelige og let tilgængelige, således at slutbrugerne har kendskab til disse oplysninger, inden de indleder en opladningssession, og prissammenligningen lettes. De relevante priskomponenter angives i følgende rækkefølge:

| — | pris pr. kWh |
| --- | --- |

—

pris pr. kWh

| — | pris pr. minut |
| --- | --- |

—

pris pr. minut

| — | pris pr. session, og |
| --- | --- |

—

pris pr. session, og

| — | eventuelle andre priskomponenter, der finder anvendelse. |
| --- | --- |

—

eventuelle andre priskomponenter, der finder anvendelse.

Første og andet afsnit finder anvendelse på alle ladepunkter, der er etableret fra den 13. april 2024.

5.   De priser, som udbydere af mobilitetstjenester opkræver af slutbrugerne, skal være rimelige, gennemsigtige og ikkediskriminerende. Udbydere af mobilitetstjenester stiller forud for påbegyndelsen af en planlagt opladningssession alle prisoplysninger, der er specifikke for den pågældende opladningssession, til rådighed for slutbrugerne ved hjælp af frit tilgængelige, bredt understøttede elektroniske midler, idet der klart skelnes mellem alle priskomponenter, herunder gældende e-roamingomkostninger og andre gebyrer eller afgifter, der anvendes af mobilitetstjenesteudbyderen. Gebyrerne skal være rimelige, gennemsigtige og ikkediskriminerende. Udbydere af mobilitetstjenester må ikke opkræve ekstra gebyrer for grænseoverskridende e-roaming.

6.   Medlemsstaterne sikrer, at deres myndigheder regelmæssigt overvåger markedet for opladningsinfrastruktur, og navnlig at de overvåger, at operatører af ladepunkter og udbydere af mobilitetstjenester overholder stk. 3 og 5. Medlemsstaterne bestræber sig også på at sikre, at deres myndigheder regelmæssigt overvåger eventuel urimelig handelspraksis, der påvirker forbrugerne.

7.   Senest den 14. oktober 2024 sikrer operatører af ladepunkter, at alle offentligt tilgængelige ladepunkter, der drives af dem, er digitalt forbundne ladepunkter.

8.   Operatører af ladepunkter sikrer, at alle offentligt tilgængelige ladepunkter, som drives af dem, og som er bygget efter den 13. april 2024 eller renoveret efter den 14. oktober 2024 giver mulighed for intelligent opladning.

9.   Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at den nøjagtige placering af infrastrukturen for alternative drivmidler i parkerings- og rasteområderne langs TEN-T-vejnettet, hvor der etableres infrastruktur for alternative drivmidler, er tilstrækkeligt skiltet.

10.   Senest den 14. april 2025, sikrer operatører af offentligt tilgængelige ladepunkter, at alle offentligt tilgængelige jævnstrømsladepunkter, der drives af dem, er forsynet med et fast opladningskabel.

11.   Hvis operatøren af et ladepunkt ikke er ejer af den pågældende stander, stiller ejeren i overensstemmelse med de indbyrdes aftaler et ladepunkt med de tekniske egenskaber, der sætter operatøren i stand til at opfylde forpligtelserne i stk. 2, 7, 8 og 10, til rådighed for operatøren.

Artikel 6

Mål for brintoptankningsinfrastruktur til vejkøretøjer

1.   Medlemsstaterne sikrer, at der på deres område er etableret et minimumsantal offentligt tilgængelige brinttankstationer senest den 31. december 2030.

Med henblik herpå sikrer medlemsstaterne, at offentligt tilgængelige brinttankstationer, der er konstrueret til en samlet kapacitet på mindst 1 ton pr. dag, og som er udstyret med en dispenser på mindst 700 bar, senest den 31. december 2030 er etableret med en maksimal afstand på 200 km mellem dem langs TEN-T-hovednettet.

Medlemsstaterne sikrer, at der senest den 31. december 2030 er installeret mindst én offentligt tilgængelig brinttankstation i hvert byknudepunkt. Medlemsstaterne sikrer, at der foretages en analyse for at afgøre den bedste placering for sådanne tankstationer, og at analysen navnlig undersøger etableringen af sådanne tankstationer i multimodale knudepunkter, hvor også andre transportformer kan forsynes, undersøges.

Medlemsstaterne fastlægger i deres nationale politikrammer et klart lineært forløb hen imod opfyldelse af 2030-målene, sammen med et klart vejledende mål for 2027, der sikrer tilstrækkelig dækning af TEN-T-hovednettet med henblik på at imødekomme markedsefterspørgslen.

2.   Nabomedlemsstater sikrer, at den maksimale afstand, der er omhandlet i stk. 1, andet afsnit, ikke overskrides for grænseoverskridende strækninger af TEN-T-hovednettet.

3.   Operatøren af en offentligt tilgængelig tankstation eller, hvis operatøren ikke er ejer, ejeren af tankstationen, sikrer i overensstemmelse med de indbyrdes aftaler, at stationen er konstrueret til at betjene lette og tunge køretøjer.

4.   Uanset denne artikels stk. 1 kan medlemsstaterne langs veje på TEN-T-hovednettet med en samlet årlig gennemsnitlig daglig trafik på under 2 000 tunge køretøjer, og hvor etableringen af infrastruktur ikke kan begrundes ud fra socioøkonomiske cost-benefit-hensyn, reducere den kapacitet på en offentligt tilgængelig brinttankstation, der kræves i henhold til denne artikels stk. 1, med op til 50 %, forudsat at kravene i nævnte stykke med hensyn til den maksimale afstand mellem brinttankstationer og dispensertrykket overholdes. Medlemsstaterne underretter Kommissionen om alle tilfælde, hvor de har gjort brug af den i nærværende stykke omhandlede undtagelse. Medlemsstaterne tager som led i den i artikel 15 omhandlede nationale statusrapport disse tilfælde op til revision hvert andet år.

5.   Uanset denne artikels stk. 1 kan medlemsstaterne, hvis omkostningerne ved etableringen af infrastruktur ikke står i et rimeligt forhold til fordelene, herunder miljøfordelene, beslutte ikke at anvende denne artikels stk. 1 på:

| a) | regionerne i Unionens yderste periferi, jf. artikel 349 i TEUF, eller |
| --- | --- |

a)

regionerne i Unionens yderste periferi, jf. artikel 349 i TEUF, eller

| b) | øer, der er omfattet af definitionen af små forbundne systemer eller små isolerede systemer i henhold til direktiv (EU) 2019/944. |
| --- | --- |

b)

øer, der er omfattet af definitionen af små forbundne systemer eller små isolerede systemer i henhold til direktiv (EU) 2019/944.

I sådanne tilfælde begrunder den pågældende medlemsstat sine beslutninger over for Kommissionen og stiller alle relevante oplysninger til rådighed i sine nationale politikrammer.

Artikel 7

Brintoptankningsinfrastruktur

1.   Operatører af brinttankstandere giver på de offentligt tilgængelige tankstandere, der drives af dem, slutbrugerne mulighed for optankning på ad hoc-basis.

Optankning på ad hoc-basis skal være mulig på alle offentligt tilgængelige brinttankstandere ved hjælp af et betalingsinstrument, der anvendes bredt i Unionen. Med henblik herpå accepterer operatører af disse standere elektroniske betalinger via terminaler og anordninger, der anvendes til betalingstjenester, herunder mindst én af følgende:

| a) | betalingskortlæsere |
| --- | --- |

a)

betalingskortlæsere

| b) | enheder med en kontaktløs funktion, der som minimum er i stand til at læse betalingskort. |
| --- | --- |

b)

enheder med en kontaktløs funktion, der som minimum er i stand til at læse betalingskort.

For offentligt tilgængelige brinttankstandere, der er etableret efter den 13. april 2024, finder kravene i dette stykke anvendelse fra deres etablering. For offentligt tilgængelige tankstandere, der er etableret før den 13. april 2024, finder kravene i dette stykke anvendelse fra den 14. oktober 2024.

Hvis operatøren af brinttankstanderen ikke er ejer af denne stander, stiller ejeren brinttankstandere til rådighed for operatøren i overensstemmelse med deres indbyrdes aftaler med de tekniske karakteristika, der sætter operatøren i stand til at opfylde forpligtelserne i dette stykke.

2.   De priser, der opkræves af operatører af offentligt tilgængelige brinttankstandere, skal være rimelige, let og klart sammenlignelige, gennemsigtige og ikkediskriminerende. Operatører af offentligt tilgængelige brinttankstandere må ikke diskriminere mellem de priser, der opkræves af slutbrugerne, og de priser, der opkræves af udbydere af mobilitetstjenester, eller mellem de priser, der opkræves af forskellige udbydere af mobilitetstjenester. Hvor det er relevant, kan prisniveauet dog differentieres, men kun såfremt differentieringen er objektivt begrundet.

3.   Operatører af brinttankstationer skal tydeligt vise oplysninger om ad hoc-prisen pr. kg på de offentligt tilgængelige brinttankstationer, der drives af dem, således at slutbrugerne har kendskab til disse oplysninger, inden de indleder en optankningssession, og prissammenligningen lettes.

4.   Operatører af offentligt tilgængelige brinttankstationer kan levere brinttankningstjenester til kunder på kontraktbasis, herunder på vegne af andre udbydere af mobilitetstjenester og i deres navn. Udbydere af mobilitetstjenester opkræver priser over for slutbrugerne, som er rimelige, gennemsigtige og ikkediskriminerende. Udbydere af mobilitetstjenester stiller alle prisoplysninger til rådighed for slutbrugerne, inden optankningssessionen påbegyndes, og specifikt for deres planlagte optankningssession, ved hjælp af frit tilgængelige, bredt støttede elektroniske midler, idet der klart skelnes mellem alle priskomponenter, som operatøren af brinttankstanderen opkræver, herunder gældende e-roamingomkostninger og andre gebyrer eller afgifter, som anvendes af dem.

Artikel 8

Infrastruktur for flydende metan til køretøjer til vejtransport

Medlemsstaterne sikrer indtil den 31. december 2024, at der etableres et passende antal offentligt tilgængelige tankstandere til flydende metan, i det mindste langs TEN-T-hovednettet, for at gøre det muligt for tunge motorkøretøjer, der anvender flydende metan, at køre i hele Unionen, hvis der er efterspørgsel efter det, medmindre omkostningerne forbundet dermed ikke står i et rimeligt forhold til fordelene, herunder miljøfordelene.

Artikel 9

Mål for strømforsyning fra land i søhavne

1.   Medlemsstaterne sikrer, at der leveres et minimum af strømforsyning fra land til søgående containerskibe og søgående passagerskibe i TEN-T-søhavne.

Med henblik herpå træffer medlemsstaterne de nødvendige foranstaltninger for senest den 31. december 2029 at sikre, at:

| a) | søhavne på TEN-T-hovednettet og søhavne på det samlede TEN-T-net, for hvilke det i løbet af de seneste tre år gennemsnitlige årlige antal havneanløb af skibe, der ligger fortøjet ved kajen, foretaget af søgående containerskibe på over 5 000 bruttoton, er over 100, er udstyret til hvert år at levere strømforsyning fra land til mindst 90 % af det samlede antal havneanløb af søgående containerskibe på over 5 000 bruttoton, der ligger fortøjet ved kajen i den pågældende søhavn |
| --- | --- |

a)

søhavne på TEN-T-hovednettet og søhavne på det samlede TEN-T-net, for hvilke det i løbet af de seneste tre år gennemsnitlige årlige antal havneanløb af skibe, der ligger fortøjet ved kajen, foretaget af søgående containerskibe på over 5 000 bruttoton, er over 100, er udstyret til hvert år at levere strømforsyning fra land til mindst 90 % af det samlede antal havneanløb af søgående containerskibe på over 5 000 bruttoton, der ligger fortøjet ved kajen i den pågældende søhavn

| b) | søhavne på TEN-T-hovednettet og søhavne på det samlede TEN-T-net, for hvilke det i løbet af de seneste tre år gennemsnitlige årlige antal havneanløb af skibe, der ligger fortøjet ved kajen, foretaget af søgående ro-ro-passagerskibe på over 5 000 bruttoton og søgående højhastighedspassagerfartøj på over 5 000 bruttoton, er over 40, er udstyret til hvert år at levere strømforsyning fra land til mindst 90 % af det samlede antal havneanløb af søgående ro-ro-passagerskibe på over 5 000 bruttoton og søgående højhastighedspassagerfartøj på over 5 000 bruttoton, der ligger fortøjet ved kajen i den pågældende søhavn |
| --- | --- |

b)

søhavne på TEN-T-hovednettet og søhavne på det samlede TEN-T-net, for hvilke det i løbet af de seneste tre år gennemsnitlige årlige antal havneanløb af skibe, der ligger fortøjet ved kajen, foretaget af søgående ro-ro-passagerskibe på over 5 000 bruttoton og søgående højhastighedspassagerfartøj på over 5 000 bruttoton, er over 40, er udstyret til hvert år at levere strømforsyning fra land til mindst 90 % af det samlede antal havneanløb af søgående ro-ro-passagerskibe på over 5 000 bruttoton og søgående højhastighedspassagerfartøj på over 5 000 bruttoton, der ligger fortøjet ved kajen i den pågældende søhavn

| c) | søhavne på TEN-T-hovednettet og søhavne på det samlede TEN-T-net, for hvilke det i løbet af de seneste tre år gennemsnitlige årlige antal havneanløb af skibe, der ligger fortøjet ved kajen, foretaget af andre søgående passagerskibe på over 5 000 bruttoton end søgående ro-ro-passagerskibe og højhastighedspassagerfartøj, er over 25, er udstyret til hvert år at levere strømforsyning fra land til mindst 90 % af det samlede antal havneanløb af andre søgående passagerskibe på over 5 000 bruttoton end søgående ro-ro-passagerskibe og søgående højhastighedspassagerfartøjer, der ligger fortøjet ved kajen i den pågældende søhavn. |
| --- | --- |

c)

søhavne på TEN-T-hovednettet og søhavne på det samlede TEN-T-net, for hvilke det i løbet af de seneste tre år gennemsnitlige årlige antal havneanløb af skibe, der ligger fortøjet ved kajen, foretaget af andre søgående passagerskibe på over 5 000 bruttoton end søgående ro-ro-passagerskibe og højhastighedspassagerfartøj, er over 25, er udstyret til hvert år at levere strømforsyning fra land til mindst 90 % af det samlede antal havneanløb af andre søgående passagerskibe på over 5 000 bruttoton end søgående ro-ro-passagerskibe og søgående højhastighedspassagerfartøjer, der ligger fortøjet ved kajen i den pågældende søhavn.

2.   Havneanløb af skibe som omhandlet i artikel 6, stk. 5, litra a), b), c), e) og g), i forordning (EU) 2023/1805 tages ikke i betragtning ved fastlæggelsen af det samlede antal havneanløb af skibe, der ligger fortøjet ved kajen i den pågældende søhavn i henhold til nærværende artikels stk. 1.

3.   Hvis søhavnen på TEN-T-hovednettet eller søhavnen på det samlede TEN-T-net er beliggende på en ø eller i en region i den yderste periferi som omhandlet i artikel 349 i TEUF eller på Ceutas og Melillas område, som ikke er direkte tilsluttet elnettet på fastlandet, eller, hvis der er tale om en region i den yderste periferi eller Ceuta og Melilla, et nabolands elnet, finder nærværende artikels stk. 1 ikke anvendelse, før en sådan forbindelse er fuldført, eller der er tilstrækkelig lokalt produceret elkapacitet fra ikkefossile energikilder til at dække behovene på øen, i regionen i den yderste periferi eller i Ceuta og Melilla, alt efter hvad der er relevant.

Artikel 10

Mål for strømforsyning fra land til indlandshavne

Medlemsstaterne sikrer:

| a) | at mindst ét anlæg, der leverer strømforsyning fra land til fartøjer til transport ad indre vandveje, er installeret i alle indlandshavne på TEN-T-hovednettet senest den 31. december 2024 |
| --- | --- |

a)

at mindst ét anlæg, der leverer strømforsyning fra land til fartøjer til transport ad indre vandveje, er installeret i alle indlandshavne på TEN-T-hovednettet senest den 31. december 2024

| b) | at mindst ét anlæg, der leverer strømforsyning fra land til fartøjer til transport ad indre vandveje, er installeret i alle indlandshavne i det samlede TEN-T-net senest den 31. december 2029. |
| --- | --- |

b)

at mindst ét anlæg, der leverer strømforsyning fra land til fartøjer til transport ad indre vandveje, er installeret i alle indlandshavne i det samlede TEN-T-net senest den 31. december 2029.

Artikel 11

Mål for levering af flydende metan i søhavne

1.   Medlemsstaterne sikrer, at der er etableret et passende antal tankstandere til flydende metan i søhavne på TEN-T-hovednettet, jf. stk. 2, for at gøre det muligt for søgående skibe at sejle i hele TEN-T-hovednettet senest den 31. december 2024. Medlemsstaterne samarbejder med nabomedlemsstater, hvor det er nødvendigt for at sikre, at TEN-T-hovednettet har en passende dækning.

2.   Medlemsstaterne udpeger i deres nationale politikrammer søhavne på TEN-T-hovednettet, der giver adgang til tankstationerne for flydende metan som omhandlet i stk. 1, under hensyntagen til havneudvikling, eksisterende tankstationer for flydende metan og den faktiske markedsefterspørgsel, både på kort og lang sigt, samt andre udviklingstendenser.

Artikel 12

Mål for levering af elektricitet til stationære fly

1.   Medlemsstaterne sikrer, at der i alle lufthavne på TEN-T-hovednettet og det samlede TEN-T-net sikres levering af elektricitet til stationære luftfartøjer på følgende måde:

| a) | senest den 31. december 2024 på alle terminalstandpladser til luftfartøjer, der anvendes til erhvervsmæssige lufttransportoperationer med henblik på passagerers på- eller afstigning eller lastning eller losning af gods |
| --- | --- |

a)

senest den 31. december 2024 på alle terminalstandpladser til luftfartøjer, der anvendes til erhvervsmæssige lufttransportoperationer med henblik på passagerers på- eller afstigning eller lastning eller losning af gods

| b) | senest den 31. december 2029 på alle fjernstandpladser til luftfartøjer, der anvendes til erhvervsmæssige lufttransportoperationer med henblik på passagerers på- eller afstigning eller lastning eller losning af gods. |
| --- | --- |

b)

senest den 31. december 2029 på alle fjernstandpladser til luftfartøjer, der anvendes til erhvervsmæssige lufttransportoperationer med henblik på passagerers på- eller afstigning eller lastning eller losning af gods.

2.   Medlemsstaterne kan fritage lufthavne på TEN-T-nettet med under 10 000 erhvervsmæssige flyvninger om året, beregnet i gennemsnit over de seneste tre år, fra forpligtelsen til at levere elektricitet til stationære luftfartøjer ved alle fjernstandpladser til luftfartøjer.

3.   Stk. 1 finder ikke anvendelse på særligt dedikerede afisningspladser, standpladser inden for designerede militære områder og pladser, der er specielt beregnet til almenflyvning, med en maksimal startvægt på under 5,7 ton.

4.   Senest fra den 1. januar 2030 træffer medlemsstaterne de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at den elektricitet, der leveres i henhold til stk. 1, stammer fra elnettet eller produceres på stedet uden brug af fossile brændstoffer.

Artikel 13

Jernbaneinfrastruktur

For så vidt angår jernbaneinfrastruktur, der ikke er omfattet af forordning (EU) nr. 1315/2013, vurderer medlemsstaterne udviklingen af alternative drivmiddelteknologier og fremdriftssystemer til jernbanestrækninger, der af tekniske årsager eller af hensyn til omkostningseffektiviteten ikke kan elektrificeres fuldt ud, såsom brint- eller batteridrevne tog og vurderer, hvis det er relevant, eventuelle behov med hensyn til opladnings- og optankningsinfrastruktur.

Artikel 14

Nationale politikrammer

1.   Senest den 31. december 2024 udarbejder hver medlemsstat et udkast til en national politikramme for udviklingen af markedet for så vidt angår alternative drivmidler i transportsektoren og etableringen af den relevante infrastruktur og fremsender det til Kommissionen.

2.   Den nationale politikramme skal som minimum indeholde følgende elementer:

| a) | en vurdering af den nuværende situation og fremtidige udvikling på markedet for så vidt angår alternative drivmidler i transportsektoren og af udviklingen af infrastruktur for alternative drivmidler under hensyntagen til intermodal adgang til infrastruktur for alternative drivmidler og, hvor det er relevant, kontinuitet på tværs af grænserne samt udviklingen af infrastruktur for alternative drivmidler på øer og i regioner i den yderste periferi |
| --- | --- |

a)

en vurdering af den nuværende situation og fremtidige udvikling på markedet for så vidt angår alternative drivmidler i transportsektoren og af udviklingen af infrastruktur for alternative drivmidler under hensyntagen til intermodal adgang til infrastruktur for alternative drivmidler og, hvor det er relevant, kontinuitet på tværs af grænserne samt udviklingen af infrastruktur for alternative drivmidler på øer og i regioner i den yderste periferi

| b) | nationale mål og målsætninger i henhold til artikel 3, 4, 6, 8, 9, 10, 11 og 12, for hvilke der er fastsat obligatoriske nationale mål i denne forordning |
| --- | --- |

b)

nationale mål og målsætninger i henhold til artikel 3, 4, 6, 8, 9, 10, 11 og 12, for hvilke der er fastsat obligatoriske nationale mål i denne forordning

| c) | politikker og foranstaltninger, der er nødvendige for at sikre, at de i litra b) omhandlede obligatoriske mål og målsætninger nås |
| --- | --- |

c)

politikker og foranstaltninger, der er nødvendige for at sikre, at de i litra b) omhandlede obligatoriske mål og målsætninger nås

| d) | planlagte eller vedtagne foranstaltninger til fremme af etablering af infrastruktur for alternative drivmidler til bundne flåder, navnlig til ladestationer og brinttankstationer til offentlig transport og ladestationer til delebiler |
| --- | --- |

d)

planlagte eller vedtagne foranstaltninger til fremme af etablering af infrastruktur for alternative drivmidler til bundne flåder, navnlig til ladestationer og brinttankstationer til offentlig transport og ladestationer til delebiler

| e) | planlagte eller vedtagne foranstaltninger til at tilskynde til og lette etableringen af ladestationer til lette og tunge køretøjer på private adresser, der ikke er tilgængelige for offentligheden |
| --- | --- |

e)

planlagte eller vedtagne foranstaltninger til at tilskynde til og lette etableringen af ladestationer til lette og tunge køretøjer på private adresser, der ikke er tilgængelige for offentligheden

| f) | planlagte eller vedtagne foranstaltninger til fremme af infrastruktur for alternative drivmidler i byknudepunkter, navnlig med hensyn til offentligt tilgængelige ladepunkter |
| --- | --- |

f)

planlagte eller vedtagne foranstaltninger til fremme af infrastruktur for alternative drivmidler i byknudepunkter, navnlig med hensyn til offentligt tilgængelige ladepunkter

| g) | planlagte eller vedtagne foranstaltninger til fremme af et tilstrækkeligt antal offentligt tilgængelige højeffektladepunkter |
| --- | --- |

g)

planlagte eller vedtagne foranstaltninger til fremme af et tilstrækkeligt antal offentligt tilgængelige højeffektladepunkter

| h) | planlagte eller vedtagne foranstaltninger, der er nødvendige for at sikre, at etablering og drift af ladepunkter, herunder den geografiske fordeling af dobbeltrettede ladepunkter, bidrager til energisystemets fleksibilitet og til udbredelsen af elektricitet fra vedvarende energikilder i elnettet |
| --- | --- |

h)

planlagte eller vedtagne foranstaltninger, der er nødvendige for at sikre, at etablering og drift af ladepunkter, herunder den geografiske fordeling af dobbeltrettede ladepunkter, bidrager til energisystemets fleksibilitet og til udbredelsen af elektricitet fra vedvarende energikilder i elnettet

| i) | foranstaltninger til at sikre, at offentligt tilgængelige ladepunkter og tankstandere til alternative drivmidler er tilgængelige for ældre, bevægelseshæmmede og personer med handicap i overensstemmelse med tilgængelighedskravene i direktiv (EU) 2019/882 |
| --- | --- |

i)

foranstaltninger til at sikre, at offentligt tilgængelige ladepunkter og tankstandere til alternative drivmidler er tilgængelige for ældre, bevægelseshæmmede og personer med handicap i overensstemmelse med tilgængelighedskravene i direktiv (EU) 2019/882

| j) | planlagte eller vedtagne foranstaltninger til at fjerne eventuelle hindringer med hensyn til planlægning, godkendelse, indkøb og drift af infrastruktur for alternative drivmidler |
| --- | --- |

j)

planlagte eller vedtagne foranstaltninger til at fjerne eventuelle hindringer med hensyn til planlægning, godkendelse, indkøb og drift af infrastruktur for alternative drivmidler

| k) | en oversigt over status, perspektiver og planlagte foranstaltninger med hensyn til etablering af infrastruktur for alternative drivmidler i søhavne med undtagelse af flydende metan og strømforsyning fra land til brug for søgående fartøjer, såsom brint, ammoniak, metanol og elektricitet |
| --- | --- |

k)

en oversigt over status, perspektiver og planlagte foranstaltninger med hensyn til etablering af infrastruktur for alternative drivmidler i søhavne med undtagelse af flydende metan og strømforsyning fra land til brug for søgående fartøjer, såsom brint, ammoniak, metanol og elektricitet

| l) | en oversigt over status, perspektiver og planlagte foranstaltninger med hensyn til etablering af infrastruktur for alternative drivmidler, herunder mål, vigtige milepæle og nødvendig finansiering for brint- eller batteridrevne tog på TEN-T-jernbanestrækninger, der ikke kan elektrificeres |
| --- | --- |

l)

en oversigt over status, perspektiver og planlagte foranstaltninger med hensyn til etablering af infrastruktur for alternative drivmidler, herunder mål, vigtige milepæle og nødvendig finansiering for brint- eller batteridrevne tog på TEN-T-jernbanestrækninger, der ikke kan elektrificeres

| m) | en oversigt over status, perspektiver og planlagte foranstaltninger med hensyn til etablering af infrastruktur for alternative drivmidler i lufthavne ud over levering af elektricitet til stationære luftfartøjer, såsom til elektrisk opladning og brintpåfyldning til luftfartøjer |
| --- | --- |

m)

en oversigt over status, perspektiver og planlagte foranstaltninger med hensyn til etablering af infrastruktur for alternative drivmidler i lufthavne ud over levering af elektricitet til stationære luftfartøjer, såsom til elektrisk opladning og brintpåfyldning til luftfartøjer

| n) | en oversigt over status, perspektiver og planlagte foranstaltninger med hensyn til etablering af infrastruktur for alternative drivmidler inden for sejlads ad indre vandveje, såsom for elektricitet og brint. |
| --- | --- |

n)

en oversigt over status, perspektiver og planlagte foranstaltninger med hensyn til etablering af infrastruktur for alternative drivmidler inden for sejlads ad indre vandveje, såsom for elektricitet og brint.

3.   Den nationale politikramme kan indeholde følgende elementer:

| a) | et overblik over status, perspektiver og planlagte foranstaltninger for en plan for etablering af infrastruktur for alternative drivmidler i søhavne, såsom for elektricitet og brint, for havnetjenester som defineret i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/352 (31) |
| --- | --- |

a)

et overblik over status, perspektiver og planlagte foranstaltninger for en plan for etablering af infrastruktur for alternative drivmidler i søhavne, såsom for elektricitet og brint, for havnetjenester som defineret i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/352 (31)

| b) | nationale mål og foranstaltninger til fremme af infrastruktur for alternative drivmidler langs vejnettet, som ikke er omfattet af TEN-T-hovednettet eller det samlede TEN-T-net, navnlig med hensyn til offentligt tilgængelige ladepunkter. |
| --- | --- |

b)

nationale mål og foranstaltninger til fremme af infrastruktur for alternative drivmidler langs vejnettet, som ikke er omfattet af TEN-T-hovednettet eller det samlede TEN-T-net, navnlig med hensyn til offentligt tilgængelige ladepunkter.

| c) | foranstaltninger til at sikre tilgængeligheden af opladnings- og optankningsinfrastruktur på hele medlemsstatens område, idet der lægges særlig vægt på landdistrikter for at sikre deres tilgængelighed og den territoriale samhørighed |
| --- | --- |

c)

foranstaltninger til at sikre tilgængeligheden af opladnings- og optankningsinfrastruktur på hele medlemsstatens område, idet der lægges særlig vægt på landdistrikter for at sikre deres tilgængelighed og den territoriale samhørighed

| d) | foranstaltninger til at sikre, at tætheden med hensyn til offentligt tilgængelig infrastruktur for alternative drivmidler på nationalt plan afspejler befolkningstætheden |
| --- | --- |

d)

foranstaltninger til at sikre, at tætheden med hensyn til offentligt tilgængelig infrastruktur for alternative drivmidler på nationalt plan afspejler befolkningstætheden

| e) | nationale mål og målsætninger for etablering af infrastruktur for alternative drivmidler i forbindelse med litra a), b), c), og d), for hvilke der ikke er fastsat obligatoriske mål i denne forordning. |
| --- | --- |

e)

nationale mål og målsætninger for etablering af infrastruktur for alternative drivmidler i forbindelse med litra a), b), c), og d), for hvilke der ikke er fastsat obligatoriske mål i denne forordning.

4.   Medlemsstaterne sikrer, at de nationale politikrammer tager hensyn til de behov, som de forskellige transportformer, der findes på deres område, har.

5.   Medlemsstaterne sikrer, at de nationale politikrammer, hvor det er relevant, tager hensyn til regionale og lokale myndigheders interesser, navnlig i forbindelse med opladnings- og optankningsinfrastruktur til offentlig transport, samt de berørte interessenters interesser.

6.   Medlemsstaterne samarbejder om nødvendigt gennem høringer eller fælles politikrammer for at sikre, at de foranstaltninger, der er nødvendige for at nå målene i denne forordning, er sammenhængende og koordinerede. Medlemsstaterne samarbejder navnlig om at fastlægge strategier for anvendelsen af alternative drivmidler og etablering af tilsvarende infrastruktur inden for vandvejstransport. Kommissionen bistår medlemsstaterne i samarbejdsprocessen.

7.   Støtteforanstaltninger til infrastruktur for alternative drivmidler skal være i overensstemmelse med de relevante EU-statsstøtteregler.

8.   Hver medlemsstat offentliggør sit udkast til den nationale politikramme og sikrer, at offentligheden tidligt og effektivt får mulighed for at deltage i udarbejdelsen af udkastet til den nationale politikramme.

9.   Kommissionen vurderer udkastene til nationale politikrammer og kan fremsætte henstillinger til medlemsstater. Disse henstillinger udstedes senest seks måneder efter forelæggelsen af udkastet til nationale politikrammer, jf. denne artikels stk. 1. De kan navnlig vedrøre:

| a) | ambitionsniveauet for mål og målsætninger med henblik på at opfylde forpligtelserne i artikel 3, 4, 6, 8, 9, 10, 11, 12 og 13 |
| --- | --- |

a)

ambitionsniveauet for mål og målsætninger med henblik på at opfylde forpligtelserne i artikel 3, 4, 6, 8, 9, 10, 11, 12 og 13

| b) | politikker og foranstaltninger vedrørende nationale mål og målsætninger. |
| --- | --- |

b)

politikker og foranstaltninger vedrørende nationale mål og målsætninger.

10.   Hver medlemsstat tager behørigt hensyn til eventuelle henstillinger fra Kommissionen i sin endelige nationale politikramme. Hvis den pågældende medlemsstat ikke følger en henstilling eller en væsentlig del heraf, forelægger den pågældende medlemsstat Kommissionen en skriftlig forklaring.

11.   Senest den 31. december 2025 udarbejder hver medlemsstat sin endelige nationale politikramme i en letlæselig og let forståelig form og meddeler den til Kommissionen. Disse endelige nationale politikrammer gøres offentligt tilgængelige af Kommissionen.

Artikel 15

National rapportering

1.   Senest den 31. december 2027 og derefter hvert andet år forelægger hver medlemsstat Kommissionen en særskilt national statusrapport om gennemførelsen af sin nationale politikramme. Rapporten udarbejdes i en letlæselig og let forståelig form og gøres offentligt tilgængelig af Kommissionen.

2.   Den nationale statusrapport skal omfatte de oplysninger, der er anført i bilag I, og skal, hvor det er hensigtsmæssigt, omfatte en relevant forklaring af, i hvor høj grad de nationale mål og målsætninger, jf. artikel 14, stk. 2, er nået, samt en angivelse af de foranstaltninger, der skal træffes for at nå disse mål og målsætninger i fremtiden.

3.   Senest den 30. juni 2024 og derefter hvert tredje år, vurderer medlemsstaterne hvordan etableringen og driften af ladepunkter kan gøre det muligt for elektriske køretøjer yderligere at bidrage til energisystemets fleksibilitet, herunder deres deltagelse i balancemarkedet, og til yderligere absorption af elektricitet fra vedvarende energikilder. Denne vurdering skal tage hensyn til alle typer ladepunkter, herunder dem, der tilbyder intelligent opladning og tovejsopladning, og alle effekter, både offentlige og private, og indeholde anbefalinger med hensyn til type, støtteteknologi og geografisk fordeling for at gøre det lettere for brugerne at integrere deres elektriske køretøjer i systemet. Denne vurdering skal identificere passende foranstaltninger, der skal gennemføres for at opfylde kravene i denne forordning, herunder dem, der skal sikre sammenhæng mellem infrastrukturplanlægningen og den tilsvarende netplanlægning. Denne vurdering skal tage hensyn til input fra alle interessenter og stilles til rådighed for offentligheden. Hver medlemsstat kan anmode sin regulerende myndighed om at foretage denne vurdering. På grundlag af resultaterne af vurderingen træffer medlemsstaterne om nødvendigt passende foranstaltninger til etablering af yderligere ladepunkt og medtager disse foranstaltninger i de nationale statusrapporter, jf. denne artikels stk. 1. Systemoperatørerne tager hensyn til vurderingen og foranstaltningerne i de netudviklingsplaner, der er omhandlet i artikel 32, stk. 3, og artikel 51 i direktiv (EU) 2019/944.

4.   På grundlag af input fra transmissionssystemoperatører og distributionssystemoperatører vurderer hver medlemsstats regulerende myndighed senest den 30. juni 2024 og derefter hvert tredje år det potentielle bidrag fra tovejsgenopladning for at nedbringe bruger- og systemomkostningerne og øge udbredelsen af elektricitet fra vedvarende energikilder i elnettet. Denne vurdering gøres offentligt tilgængelig. På grundlag af resultaterne af vurderingen træffer medlemsstaterne om nødvendigt passende foranstaltninger til at tilpasse tilgængeligheden og den geografiske fordeling af tovejsladepunkter i private områder og medtage dem i de nationale statusrapporter, jf. stk. 1.

Artikel 16

De nationale politikrammers og de nationale statusrapporters indhold, struktur og format

Senest den 14. oktober 2024, vedtager Kommissionen retningslinjer og modeller vedrørende indholdet, strukturen og formatet af de nationale politikrammer, som medlemsstaterne skal forelægge i henhold til artikel 14, og indholdet af de nationale statusrapporter, som medlemsstaterne skal forelægge i henhold til artikel 15, stk. 1. Kommissionen kan vedtage retningslinjer og modeller for at lette den effektive anvendelse i hele Unionen af andre bestemmelser i denne forordning.

Artikel 17

Gennemgang af de nationale politikrammer og nationale statusrapporter

1.   Senest den 31. december 2026 vurderer Kommissionen de nationale politikrammer, som medlemsstaterne har meddelt i henhold til artikel 14, stk. 11, og forelægger Europa-Parlamentet og Rådet en rapport om vurderingen af disse nationale politikrammer og deres sammenhæng på EU-plan, herunder en første vurdering af det forventede niveau for opnåelse af de i artikel 14, stk. 2, omhandlede nationale mål og målsætninger.

2.   Kommissionen vurderer de nationale statusrapporter, som medlemsstaterne forelægger i henhold til artikel 15, stk. 1, og fremsætter i givet fald henstillinger til medlemsstaterne for at sikre, at målene og forpligtelserne i og overholdelsen af denne forordning opfyldes.

3.   Den pågældende medlemsstat underretter senest seks måneder efter modtagelse af henstillingerne, jf. stk. 2, Kommissionen om, hvordan den agter at gennemføre henstillingerne. Hvis den pågældende medlemsstat beslutter ikke at gennemføre henstillingerne eller en væsentlig del heraf, begrunder den dette over for Kommissionen.

4.   Efter at medlemsstaten har forelagt den i stk. 3 omhandlede meddelelse eller begrundelse, redegør den pågældende medlemsstat i sin næste nationale statusrapport for, hvordan den har gennemført henstillingerne.

5.   Kommissionen forelægger Europa-Parlamentet og Rådet en rapport om sin vurdering af de nationale statusrapporter et år efter medlemsstaternes forelæggelse af disse nationale statusrapporter i henhold til artikel 15, stk. 1. Denne vurdering skal indeholde en evaluering af:

| a) | de fremskridt, som medlemsstaterne har gjort med hensyn til at nå de i artikel 14, stk. 2, omhandlede mål og målsætninger, herunder medlemsstaternes svar på Kommissionens henstillinger i henhold til nærværende artikels stk. 2 |
| --- | --- |

a)

de fremskridt, som medlemsstaterne har gjort med hensyn til at nå de i artikel 14, stk. 2, omhandlede mål og målsætninger, herunder medlemsstaternes svar på Kommissionens henstillinger i henhold til nærværende artikels stk. 2

| b) | sammenhængen i udviklingen af infrastrukturen for alternative drivmidler på EU-plan. |
| --- | --- |

b)

sammenhængen i udviklingen af infrastrukturen for alternative drivmidler på EU-plan.

6.   På grundlag af de i artikel 14, stk. 11, omhandlede endelige nationale politikrammer, de i artikel 15, stk. 1, omhandlede nationale statusrapporter og de i artikel 18, stk. 1, omhandlede rapporter offentliggør og ajourfører Kommissionen regelmæssigt oplysninger om de nationale mål og de målsætninger, som hver medlemsstat har forelagt vedrørende:

| a) | antallet af offentligt tilgængelige ladepunkter og ladestationer, separat for ladepunkter til lette køretøjer og ladepunkter og ladestationer til tunge køretøjer, og i overensstemmelse med kategoriseringen i bilag III |
| --- | --- |

a)

antallet af offentligt tilgængelige ladepunkter og ladestationer, separat for ladepunkter til lette køretøjer og ladepunkter og ladestationer til tunge køretøjer, og i overensstemmelse med kategoriseringen i bilag III

| b) | antallet af offentligt tilgængelige brinttankstandere |
| --- | --- |

b)

antallet af offentligt tilgængelige brinttankstandere

| c) | infrastrukturen for strømforsyning fra land i sø- og indlandshavne på TEN-T-hovednettet og det samlede TEN-T-net |
| --- | --- |

c)

infrastrukturen for strømforsyning fra land i sø- og indlandshavne på TEN-T-hovednettet og det samlede TEN-T-net

| d) | infrastrukturen for levering af elektricitet til stationære luftfartøjer i lufthavne på TEN-T-hovednettet og det samlede TEN-T-net |
| --- | --- |

d)

infrastrukturen for levering af elektricitet til stationære luftfartøjer i lufthavne på TEN-T-hovednettet og det samlede TEN-T-net

| e) | antallet af tankstandere til flydende metan i sø- og indlandshavne på TEN-T-hovednettet og det samlede TEN-T-net |
| --- | --- |

e)

antallet af tankstandere til flydende metan i sø- og indlandshavne på TEN-T-hovednettet og det samlede TEN-T-net

| f) | antallet af offentligt tilgængelige tankstandere til flydende metan til motorkøretøjer |
| --- | --- |

f)

antallet af offentligt tilgængelige tankstandere til flydende metan til motorkøretøjer

| g) | antallet af offentligt tilgængelige CNG-tankstandere til motorkøretøjer |
| --- | --- |

g)

antallet af offentligt tilgængelige CNG-tankstandere til motorkøretøjer

| h) | ladepunkter og tankstandere til andre alternative drivmidler i sø- og indlandshavne på TEN-T-hovednettet og det samlede TEN-T-net |
| --- | --- |

h)

ladepunkter og tankstandere til andre alternative drivmidler i sø- og indlandshavne på TEN-T-hovednettet og det samlede TEN-T-net

| i) | ladepunkter og tankstandere til andre alternative drivmidler i lufthavne på TEN-T-hovednettet og det samlede TEN-T-net |
| --- | --- |

i)

ladepunkter og tankstandere til andre alternative drivmidler i lufthavne på TEN-T-hovednettet og det samlede TEN-T-net

| j) | ladepunkter og tankstandere til alternative drivmidler til jernbanetransport. |
| --- | --- |

j)

ladepunkter og tankstandere til alternative drivmidler til jernbanetransport.

Artikel 18

Overvågning af fremskridt

1.   Senest den 31. marts 2025 og derefter senest den 31. marts hvert år indberetter medlemsstaterne til Kommissionen den samlede aggregerede ladeeffekt og antallet af etablerede offentligt tilgængelige ladepunkter og antallet af batteridrevne elektriske køretøjer og pluginhybridkøretøjer, som er registreret på deres område den 31. december det foregående år, i overensstemmelse med kravene i bilag III.

2.   Hvis det fremgår af den i denne artikels stk. 1 omhandlede rapport eller af de oplysninger, som Kommissionen råder over, at en medlemsstat er i risiko for ikke at nå sine nationale mål som fastsat i denne forordnings artikel 3, stk. 1, kan Kommissionen udstede en konklusion med henblik herpå og anbefale den pågældende medlemsstat, at den træffer korrigerende foranstaltninger for at nå de nationale mål, jf. dog proceduren i artikel 258 i TEUF. Senest tre måneder efter modtagelsen af Kommissionens resultater underretter den pågældende medlemsstat Kommissionen om:

| a) | de korrigerende foranstaltninger, den agter at gennemføre for at nå de mål, der er fastsat i denne forordnings artikel 3, stk. 1, herunder eventuelle yderligere foranstaltninger, som medlemsstaten har til hensigt at gennemføre for at nå disse mål, herunder eventuelle yderligere foranstaltninger, som medlemsstaten agter at gennemføre for at nå disse mål, og |
| --- | --- |

a)

de korrigerende foranstaltninger, den agter at gennemføre for at nå de mål, der er fastsat i denne forordnings artikel 3, stk. 1, herunder eventuelle yderligere foranstaltninger, som medlemsstaten har til hensigt at gennemføre for at nå disse mål, herunder eventuelle yderligere foranstaltninger, som medlemsstaten agter at gennemføre for at nå disse mål, og

| b) | en klar tidsplan for foranstaltninger, der gør det muligt at vurdere de årlige fremskridt hen imod opnåelsen af disse mål. |
| --- | --- |

b)

en klar tidsplan for foranstaltninger, der gør det muligt at vurdere de årlige fremskridt hen imod opnåelsen af disse mål.

Hvis Kommissionen finder, at de korrigerende foranstaltninger er tilfredsstillende, ajourfører den pågældende medlemsstat sin seneste nationale statusrapport, jf. artikel 15, med disse korrigerende foranstaltninger og forelægger den for Kommissionen.

Kommissionen stiller sine henstillinger og den berørte medlemsstats korrigerende foranstaltninger og yderligere tiltag til rådighed for offentligheden.

Artikel 19

Brugerinformation

1.   Relevant, sammenhængende og klar information skal gøres tilgængelig for så vidt angår motorkøretøjer, der bringes i omsætning, og som regelmæssigt kan genoplades eller tankes.

Sådan information gøres tilgængelig:

| a) | i motorkøretøjsmanualer og på motorkøretøjer af fabrikanterne, når disse køretøjer bringes i omsætning |
| --- | --- |

a)

i motorkøretøjsmanualer og på motorkøretøjer af fabrikanterne, når disse køretøjer bringes i omsætning

| b) | ved ladepunkter og tankstandere af operatører af ladepunkter eller tankstandere, og |
| --- | --- |

b)

ved ladepunkter og tankstandere af operatører af ladepunkter eller tankstandere, og

| c) | hos motorkøretøjsforhandlere af distributørerne. |
| --- | --- |

c)

hos motorkøretøjsforhandlere af distributørerne.

2.   Om køretøjer og infrastrukturer eller brændstoffer og køretøjer, der er omfattet af denne artikels stk. 1, er kompatible, afgøres i overensstemmelse med de tekniske specifikationer, der er omhandlet i punkt 10.1 og 10.2 i bilag II.

Omfatter disse tekniske specifikationer et grafisk udtryk, herunder et farvekodesystem, skal det grafiske udtryk være enkelt og letforståeligt.

Dette grafiske udtryk skal placeres på en klart synlig måde:

| a) | af operatører af tankstandere på de tilsvarende pumper og deres dyser på alle tankstandere, der drives af dem, fra den dato, hvor brændstofferne bringes i omsætning |
| --- | --- |

a)

af operatører af tankstandere på de tilsvarende pumper og deres dyser på alle tankstandere, der drives af dem, fra den dato, hvor brændstofferne bringes i omsætning

| b) | af fabrikanter i umiddelbar nærhed af alle brændstofbeholderes tankdæksel på de motorkøretøjer, der er anbefalet til og kompatible med det pågældende brændstof, og i motorkøretøjsmanualer, når sådanne motorkøretøjer bringes i omsætning. |
| --- | --- |

b)

af fabrikanter i umiddelbar nærhed af alle brændstofbeholderes tankdæksel på de motorkøretøjer, der er anbefalet til og kompatible med det pågældende brændstof, og i motorkøretøjsmanualer, når sådanne motorkøretøjer bringes i omsætning.

3.   Når brændstofpriserne vises på en tankstation, sikrer medlemsstaterne, at der vises en sammenligning mellem de relevante enhedspriser, hvor det er relevant, navnlig for brint, til orientering efter den fælles metode til sammenligning af enhedsprisen for alternative drivmidler, jf. punkt 10.3 i bilag II.

4.   I situationer, hvor de europæiske standarder, der fastsætter tekniske specifikationer for et brændstof, ikke indeholder krav om mærkning med henblik på overholdelse af de pågældende standarder, kan Kommissionen, hvis mærkningskravene ikke henviser til et grafisk udtryk, herunder farvekodeordninger, eller hvis mærkningskravene ikke er egnede til at nå målene i denne forordning, med henblik på en ensartet gennemførelse af stk. 1 og 2, give de europæiske standardiseringsorganisationer mandat til at udvikle kompatibilitetsmærkningsspecifikationer.

På grundlag af de kompatibilitetsmærkningsspecifikationer, der er udarbejdet af de europæiske standardiseringsorganisationer i henhold til det mandat, der er omhandlet i første afsnit, vedtager Kommissionen gennemførelsesretsakter, der fastlægger det grafiske udtryk, herunder en farvekodeordning, for kompatibiliteten for brændstoffer, der indføres på EU-markedet, og som når op på 1 % af den samlede salgsmængde i Kommissionens vurdering i mere end én medlemsstat.

Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren, jf. artikel 23, stk. 2.

5.   Hvis mærkningsbestemmelserne for de respektive europæiske standarder ajourføres, eller der udvikles nye europæiske standarder for alternative drivmidler, gælder de tilsvarende mærkningskrav for alle ladepunkter og tankstandere senest 24 måneder efter vedtagelsen af den tilsvarende gennemførelsesretsakt og på alle motorkøretøjer, der bringes i omsætning fra den dato, hvor den tilsvarende gennemførelsesretsakt træder i kraft.

Artikel 20

Databestemmelser

1.   Medlemsstaterne udpeger en identifikationsregistreringsorganisation. Identifikationsregistreringsorganisationen udsteder og forvalter unikke identifikationskoder til som minimum at identificere operatører af ladepunkter og udbydere af mobilitetstjenester senest den 14. april 2025.

2.   Senest den 14. april 2025 sikrer operatører af offentligt tilgængelige ladepunkter og tankstandere til alternative drivmidler eller, i overensstemmelse med aftalerne mellem dem, ejerne af disse standere, at der foreligger statiske og dynamiske data om infrastruktur for alternative drivmidler, som drives af dem, eller tjenester, der er uløseligt forbundet med en sådan infrastruktur, som de leverer, eller som de udliciterer, uden beregning. Følgende datatyper skal stilles til rådighed:

| a) | statiske data for offentligt tilgængelige ladepunkter og tankstandere til alternative drivmidler, der drives af dem:






  i) | den geografiske placering af ladepunkter og tankstandere til alternative drivmidler |
| --- | --- | --- |

a)

statiske data for offentligt tilgængelige ladepunkter og tankstandere til alternative drivmidler, der drives af dem:

i)

den geografiske placering af ladepunkter og tankstandere til alternative drivmidler

| ii) | antal stikforbindelser |
| --- | --- |

ii)

antal stikforbindelser

| iii) | antal parkeringspladser for personer med handicap |
| --- | --- |

iii)

antal parkeringspladser for personer med handicap

| iv) | kontaktoplysninger for ejeren og operatøren af ladestationen og tankstationen |
| --- | --- |

iv)

kontaktoplysninger for ejeren og operatøren af ladestationen og tankstationen

| v) | åbningstider |
| --- | --- |

v)

åbningstider

| b) | yderligere statiske data for offentligt tilgængelige ladepunkter, der drives af dem:






  i) | identifikationskoder, som minimum for operatøren af ladepunktet |
| --- | --- | --- |

b)

yderligere statiske data for offentligt tilgængelige ladepunkter, der drives af dem:

i)

identifikationskoder, som minimum for operatøren af ladepunktet

| ii) | stikforbindelsestype |
| --- | --- |

ii)

stikforbindelsestype

| iii) | strømtype (vekselstrøm/jævnstrøm) |
| --- | --- |

iii)

strømtype (vekselstrøm/jævnstrøm)

| iv) | ladestationens maksimale effekt (kW) |
| --- | --- |

iv)

ladestationens maksimale effekt (kW)

| v) | ladepunktets maksimale effekt (kW) |
| --- | --- |

v)

ladepunktets maksimale effekt (kW)

| vi) | køretøjstypens kompatibilitet |
| --- | --- |

vi)

køretøjstypens kompatibilitet

| c) | dynamiske data for offentligt tilgængelige ladepunkter og tankstandere til alternative drivmidler, der drives af dem:






  i) | driftsstatus (i drift/ude af drift) |
| --- | --- | --- |

c)

dynamiske data for offentligt tilgængelige ladepunkter og tankstandere til alternative drivmidler, der drives af dem:

i)

driftsstatus (i drift/ude af drift)

| ii) | tilgængelighed (i brug/ikke i brug) |
| --- | --- |

ii)

tilgængelighed (i brug/ikke i brug)

| iii) | ad hoc-pris |
| --- | --- |

iii)

ad hoc-pris

| iv) | den leverede elektricitet er 100 % vedvarende (ja/nej). |
| --- | --- |

iv)

den leverede elektricitet er 100 % vedvarende (ja/nej).

Kravene i litra c) finder ikke anvendelse på offentligt tilgængelige ladepunkter, der ikke kræver betaling for opladningstjenesten.

3.   Hver operatør af offentligt tilgængelige ladepunkter og tankstandere til alternative drivmidler eller, i overensstemmelse med aftalerne mellem dem, ejeren af disse standere opretter en applikationsprogrammeringsgrænseflade (API), der giver gratis og ubegrænset adgang til de i stk. 2 omhandlede data og indsender oplysninger om denne API til de nationale adgangspunkter.

API'en for hver operatør af ladepunkter og tankstandere eller, i overensstemmelse med aftalerne mellem dem, API'en for ejeren af disse standere skal opfylde de fælles tekniske krav, der er fastsat af Kommissionen i de i stk. 6 omhandlede delegerede retsakter, for at muliggøre en automatiseret og ensartet dataudveksling mellem operatører af offentligt tilgængelige ladepunkter og tankstandere og databrugere.

4.   Senest den 31. december 2024 sikrer medlemsstaterne, at de i denne artikels stk. 2 omhandlede data er tilgængelige på et åbent og ikkediskriminerende grundlag for alle databrugere via deres nationale adgangspunkter i overensstemmelse med de relevante bestemmelser vedrørende sådanne data i delegeret forordning (EU) 2022/670 og i overensstemmelse med de ekstra supplerende specifikationer, der kan vedtages i overensstemmelse med denne artikels stk. 7. Når medlemsstaterne aggregerer data under deres nationale adgangspunkter, kan de levere disse data til et fælles europæisk adgangspunkt ved hjælp af en API.

5.   Senest den 31. december 2026 opretter Kommissionen et fælles europæisk adgangspunkt, der skal fungere som en dataportal, der letter adgangen til de i stk. 2 omhandlede data fra de forskellige nationale adgangspunkter. Kommissionen sikrer, at det fælles europæiske adgangspunkt er let tilgængeligt og kan anvendes af alle databrugere, f.eks. gennem oprettelse af en hertil beregnet webportal.

6.   Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 22 for at:

| a) | ændre denne artikels stk. 2 for at medtage yderligere datatyper vedrørende offentligt tilgængelige ladepunkter og tankstandere til alternative drivmidler eller tjenester, der er uløseligt forbundet med en sådan infrastruktur, som operatørerne af den pågældende infrastruktur leverer eller outsourcer i lyset af den teknologiske udvikling eller nye tjenester, der gøres tilgængelige på markedet, og |
| --- | --- |

a)

ændre denne artikels stk. 2 for at medtage yderligere datatyper vedrørende offentligt tilgængelige ladepunkter og tankstandere til alternative drivmidler eller tjenester, der er uløseligt forbundet med en sådan infrastruktur, som operatørerne af den pågældende infrastruktur leverer eller outsourcer i lyset af den teknologiske udvikling eller nye tjenester, der gøres tilgængelige på markedet, og

| b) | supplere denne forordning ved at fastsætte fælles tekniske krav til en fælles applikationsprogrammeringsgrænseflade for at muliggøre en automatiseret og ensartet dataudveksling mellem operatører af offentligt tilgængelige ladepunkter og tankstandere til alternative drivmidler og databrugere. |
| --- | --- |

b)

supplere denne forordning ved at fastsætte fælles tekniske krav til en fælles applikationsprogrammeringsgrænseflade for at muliggøre en automatiseret og ensartet dataudveksling mellem operatører af offentligt tilgængelige ladepunkter og tankstandere til alternative drivmidler og databrugere.

7.   Kommissionen kan vedtage gennemførelsesretsakter, der fastsætter:

| a) | specifikationer, der supplerer dem, der er fastsat i delegeret forordning (EU) 2022/670, vedrørende det dataformat, den hyppighed og den kvalitet, som de data, der er omhandlet i denne artikels stk. 2 og i de delegerede retsakter vedtaget på grundlag af denne artikels stk. 6, bør stilles til rådighed i |
| --- | --- |

a)

specifikationer, der supplerer dem, der er fastsat i delegeret forordning (EU) 2022/670, vedrørende det dataformat, den hyppighed og den kvalitet, som de data, der er omhandlet i denne artikels stk. 2 og i de delegerede retsakter vedtaget på grundlag af denne artikels stk. 6, bør stilles til rådighed i

| b) | detaljerede procedurer, der muliggør tilgængelighed af og adgang til de data, der kræves i henhold til denne artikel. |
| --- | --- |

b)

detaljerede procedurer, der muliggør tilgængelighed af og adgang til de data, der kræves i henhold til denne artikel.

Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren, jf. artikel 23, stk. 2.

Disse gennemførelsesretsakter berører ikke Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2010/40/EU (32) og de delegerede retsakter og gennemførelsesretsakter, der vedtages på grundlag heraf.

8.   De i stk. 6 og 7 omhandlede delegerede retsakter og gennemførelsesretsakter fastsætter rimelige overgangsperioder, inden bestemmelserne deri eller ændringerne deraf bliver bindende for operatører eller ejere af ladepunkter og tankstandere til alternative drivmidler.

Artikel 21

Fælles tekniske specifikationer

1.   De tekniske specifikationer, der er fastsat i bilag II, finder anvendelse.

2.   I overensstemmelse med artikel 10 i forordning (EU) nr. 1025/2012 kan Kommissionen anmode europæiske standardiseringsorganisationer om at udarbejde europæiske standarder, der fastsætter tekniske specifikationer for de områder, der er omhandlet i bilag II til denne forordning, og for hvilke Kommissionen ikke har vedtaget fælles tekniske specifikationer.

3.   Kommissionen vedtager delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 22 for:

| a) | at ændre bilag II ved at indføre tekniske specifikationer for de områder, der er anført i nævnte bilag, for at muliggøre fuld teknisk interoperabilitet for opladnings- og optankningsinfrastrukturen med hensyn til fysiske forbindelser, kommunikationsudveksling og adgang for bevægelseshæmmede personer til disse områder, og |
| --- | --- |

a)

at ændre bilag II ved at indføre tekniske specifikationer for de områder, der er anført i nævnte bilag, for at muliggøre fuld teknisk interoperabilitet for opladnings- og optankningsinfrastrukturen med hensyn til fysiske forbindelser, kommunikationsudveksling og adgang for bevægelseshæmmede personer til disse områder, og

| b) | uden unødig forsinkelse og senest 12 måneder efter vedtagelsen af de relevante standarder at ændre bilag II ved at ajourføre henvisningerne til de standarder, der er omhandlet i de tekniske specifikationer i nævnte bilag. |
| --- | --- |

b)

uden unødig forsinkelse og senest 12 måneder efter vedtagelsen af de relevante standarder at ændre bilag II ved at ajourføre henvisningerne til de standarder, der er omhandlet i de tekniske specifikationer i nævnte bilag.

4.   Når de i stk. 3 omhandlede delegerede retsakter skal finde anvendelse på eksisterende infrastrukturer, baseres disse delegerede retsakter på en cost-benefit-analyse, der skal forelægges Europa-Parlamentet og Rådet sammen med disse delegerede retsakter.

5.   Hvis europæiske standarder, der fastsætter de tekniske specifikationer for et brændstof, udarbejdes efter Kommissionens vedtagelse af en gennemførelsesretsakt som omhandlet i artikel 19, stk. 4, andet afsnit, og de indeholder bestemmelser, der kræver mærkning for at angive overensstemmelse med de pågældende standarder og henviser til et grafisk udtryk, herunder farvekodeordninger, skal de ændringer af bilag II, der vedtages ved de i nærværende artikels stk. 3 omhandlede delegerede retsakter, indeholde en angivelse af, hvilke af disse standarder eller gennemførelsesretsakter der skal anvendes, og, hvor det er relevant, ophæve de relevante gennemførelsesretsakter.

6.   De ændringer af bilag II, der vedtages ved de i stk. 3 omhandlede delegerede retsakter skal omfatte rimelige overgangsperioder for eventuelle tekniske specifikationer, som disse delegerede retsakter indfører eller ændrer, i hvilke de ikke er bindende for den pågældende infrastruktur.

Artikel 22

Udøvelse af delegerede beføjelser

1.   Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter tillægges Kommissionen på de i denne artikel fastlagte betingelser.

2.   Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter, jf. artikel 20 og 21, tillægges Kommissionen for en periode på fem år fra den 13. april 2024. Kommissionen udarbejder en rapport vedrørende delegationen af beføjelser senest ni måneder inden udløbet af femårsperioden. Delegationen af beføjelser forlænges stiltiende for perioder af samme varighed, medmindre Europa-Parlamentet eller Rådet modsætter sig en sådan forlængelse senest tre måneder inden udløbet af hver periode.

3.   Den i artikel 20 og 21 omhandlede delegation af beføjelser kan til enhver tid tilbagekaldes af Europa-Parlamentet eller Rådet. En afgørelse om tilbagekaldelse bringer delegationen af de beføjelser, der er angivet i den pågældende afgørelse, til ophør. Den får virkning dagen efter offentliggørelsen af afgørelsen i Den Europæiske Unions Tidende eller på et senere tidspunkt, der angives i afgørelsen. Den berører ikke gyldigheden af delegerede retsakter, der allerede er i kraft.

4.   Inden vedtagelsen af en delegeret retsakt hører Kommissionen eksperter, som er udpeget af hver enkelt medlemsstat, i overensstemmelse med principperne i den interinstitutionelle aftale af 13. april 2016 om bedre lovgivning.

5.   Så snart Kommissionen vedtager en delegeret retsakt, giver den samtidigt Europa-Parlamentet og Rådet meddelelse herom.

6.   En delegeret retsakt vedtaget i henhold til artikel 20 og 21 træder kun i kraft, hvis hverken Europa-Parlamentet eller Rådet har gjort indsigelse inden for en frist på to måneder fra meddelelsen af den pågældende retsakt til Europa-Parlamentet og Rådet, eller hvis Europa-Parlamentet og Rådet inden udløbet af denne frist begge har underrettet Kommissionen om, at de ikke agter at gøre indsigelse. Fristen forlænges med tre måneder på Europa-Parlamentets eller Rådets initiativ.

Artikel 23

Udvalgsprocedure

1.   Kommissionen bistås af et udvalg. Dette udvalg er et udvalg som omhandlet i forordning (EU) nr. 182/2011.

2.   Når der henvises til dette stykke, finder artikel 5 i forordning (EU) nr. 182/2011 anvendelse.

Afgiver udvalget ikke nogen udtalelse, vedtager Kommissionen ikke udkastet til gennemførelsesretsakt, og artikel 5, stk. 4, tredje afsnit, i forordning (EU) nr. 182/2011 finder anvendelse.

Artikel 24

Rapportering og revision

1.   Senest den 31. december 2024 forelægger Kommissionen Europa-Parlamentet og Rådet en rapport om teknologisk modenhed og markedsmodenhed for tunge køretøjer. Denne rapport skal tage hensyn til de indledende indikationer af markedets præferencer. Den skal også tage hensyn til den teknologiske udvikling og udarbejdelsen af de tekniske specifikationer, der er opnået inden denne dato, og den forventede udvikling på kort sigt, navnlig med hensyn til standarder og teknologier for opladning og optankning, såsom højeffektopladningsstandarder og elektriske vejsystemer, og anvendelsen af flydende brint.

Med hensyn til brinttankstationer vurderer Kommissionen yderligere de i artikel 6 omhandlede krav i lyset af den teknologiske udvikling og markedsudviklingen, behovet for at specificere en højere kapacitet for disse stationer, behovet for at fastsætte mål for infrastruktur til optankning af flydende brint samt datoen for udvidelsen af kravene til etablering af brinttankstationer til det samlede TEN-T-net.

2.   Senest den 31. december 2026 og hvert femte år derefter foretager Kommissionen en revision af denne forordning.

I forbindelse med sin revision vurderer Kommissionen navnlig følgende elementer:

| a) | om de trafiktærskler, der er omhandlet i artikel 3, stk. 6 og 7, i artikel 4, stk. 4 og 5, og i artikel 6, stk. 4, stadig er relevante i betragtning af den forventede stigning i andelen af brintdrevne køretøjer eller batteridrevne elektriske køretøjer i forhold til den samlede flåde af køretøjer, der kører i Unionen |
| --- | --- |

a)

om de trafiktærskler, der er omhandlet i artikel 3, stk. 6 og 7, i artikel 4, stk. 4 og 5, og i artikel 6, stk. 4, stadig er relevante i betragtning af den forventede stigning i andelen af brintdrevne køretøjer eller batteridrevne elektriske køretøjer i forhold til den samlede flåde af køretøjer, der kører i Unionen

| b) | om de i artikel 5, stk. 1, omhandlede elektroniske betalingsmidler stadig er hensigtsmæssige |
| --- | --- |

b)

om de i artikel 5, stk. 1, omhandlede elektroniske betalingsmidler stadig er hensigtsmæssige

| c) | hvordan prisfastsættelsesmekanismen for offentligt tilgængelige ladestationer fungerer, og om de prissætningskomponenter, der er fastsat i artikel 5, stk. 4, giver forbrugerne klare og tilstrækkelige oplysninger |
| --- | --- |

c)

hvordan prisfastsættelsesmekanismen for offentligt tilgængelige ladestationer fungerer, og om de prissætningskomponenter, der er fastsat i artikel 5, stk. 4, giver forbrugerne klare og tilstrækkelige oplysninger

| d) | en eventuel nedsættelse af den bruttotonnagetærskel, der er fastsat i artikel 9, samt en eventuel udvidelse af denne forordnings anvendelsesområde til andre skibstyper efter relevante tilpasninger i andre relevante EU-retsakter |
| --- | --- |

d)

en eventuel nedsættelse af den bruttotonnagetærskel, der er fastsat i artikel 9, samt en eventuel udvidelse af denne forordnings anvendelsesområde til andre skibstyper efter relevante tilpasninger i andre relevante EU-retsakter

| e) | den nuværende status for og fremtidige udvikling af markedet for brint- og eldrevet luftfart |
| --- | --- |

e)

den nuværende status for og fremtidige udvikling af markedet for brint- og eldrevet luftfart

| f) | virkningerne af denne forordning for så vidt angår potentialet for og omfanget af kulstoflækage. |
| --- | --- |

f)

virkningerne af denne forordning for så vidt angår potentialet for og omfanget af kulstoflækage.

Som led i denne revision vurderer Kommissionen også, i hvilket omfang gennemførelsen af denne forordning har opfyldt sine mål, og i hvilket omfang den har påvirket konkurrenceevnen i de relevante sektorer, der er omfattet af den. Denne revision skal også omfatte samspillet mellem denne forordning og andre relevante EU-retsakter og identificere eventuelle bestemmelser, der kan ajourføres og forenkles, samt tiltag og foranstaltninger, der er blevet truffet eller kan træffes for at mindske det samlede omkostningspres på relevante sektorer. Som led i Kommissionens analyse af effektiviteten af denne forordning skal revisionen også omfatte en vurdering af den byrde, som denne forordning pålægger virksomhederne.

3.   Kommissionen overvejer i givet fald, om denne revision skal ledsages af et forslag om ændring af denne forordning i lyset af resultatet af den i stk. 2 omhandlede vurdering.

Artikel 25

Ophævelse

1.   Direktiv 2014/94/EU, delegeret forordning (EU) 2019/1745 og (EU) 2021/1444 ophæves med virkning fra den 13. april 2024.

2.   Henvisninger til direktiv 2014/94/EU gælder som henvisninger til nærværende forordning og læses efter sammenligningstabellen i bilag IV.

Artikel 26

Ikrafttræden og anvendelse

Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Den Europæiske Unions Tidende

Den finder anvendelse fra den 13. april 2024.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Strasbourg, den 13. september 2023.

På Europa-Parlamentets vegne

R. METSOLA

Formand

På Rådets vegne

J. M. ALBARES BUENO

Formand

---

(1)  
  EUT C 152 af 6.4.2022, s. 138.

1

(2)  
  EUT C 270 af 13.7.2022, s. 38.

2

(3)  Europa-Parlamentets holdning af 11.7.2023 (endnu ikke offentliggjort i EUT) og Rådets afgørelse af 25.7.2023.

3

(4)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/94/EU af 22. oktober 2014 om etablering af infrastruktur for alternative brændstoffer (EUT L 307 af 28.10.2014, s. 1).

4

(5)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2018/2001 af 11. december 2018 om fremme af anvendelsen af energi fra vedvarende energikilder (EUT L 328 af 21.12.2018, s. 82).

5

(6)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2019/631 af 17. april 2019 om fastsættelse af præstationsnormer for nye personbilers og nye lette erhvervskøretøjers CO2-emissioner og om ophævelse af forordning (EF) nr. 443/2009 og (EU) nr. 510/2011 (EUT L 111 af 25.4.2019, s. 13).

6

2

(7)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2019/1242 af 20. juni 2019 om fastsættelse af præstationsnormer for nye tunge køretøjers CO2-emissioner og om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 595/2009 og (EU) 2018/956 og Rådets direktiv 96/53/EF (EUT L 198 af 25.7.2019, s. 202).

7

2

(8)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2023/1805 af 13. september 2023 om anvendelsen af vedvarende og kulstoffattige brændstoffer i søtransport og om ændring af direktiv 2009/16/EF (se side 48 i denne EUT).

8

(9)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1315/2013 af 11. december 2013 om Unionens retningslinjer for udvikling af det transeuropæiske transportnet og om ophævelse af afgørelse nr. 661/2010/EU (EUT L 348 af 20.12.2013, s. 1).

9

(10)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2010/31/EU af 19. maj 2010 om bygningers energimæssige ydeevne (EUT L 153 af 18.6.2010, s. 13).

10

(11)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2019/944 af 5. juni 2019 om fælles regler for det indre marked for elektricitet og om ændring af direktiv 2012/27/EU (EUT L 158 af 14.6.2019, s. 125).

11

(12)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/23/EU af 26. februar 2014 om tildeling af koncessionskontrakter (EUT L 94 af 28.3.2014, s. 1).

12

(13)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/6/EF af 16. februar 1998 om forbrugerbeskyttelse i forbindelse med angivelse af priser på forbrugsvarer (EFT L 80 af 18.3.1998, s. 27).

13

(14)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2019/882 af 17. april 2019 om tilgængelighedskrav for produkter og tjenester (EUT L 151 af 7.6.2019, s. 70).

14

(15)  Rådets forordning (EU) 2021/2085 af 19. november 2021 om oprettelse af fællesforetagenderne under Horisont Europa og om ophævelse af forordning (EF) nr. 219/2007, (EU) nr. 557/2014, (EU) nr. 558/2014, (EU) nr. 559/2014, (EU) nr. 560/2014, (EU) nr. 561/2014 og (EU) nr. 642/2014 (EUT L 427 af 30.11.2021, s. 17).

15

(16)  Rådets direktiv 96/67/EF af 15. oktober 1996 om adgang til ground handling-markedet i Fællesskabets lufthavne (EFT L 272 af 25.10.1996, s. 36).

16

(17)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2019/943 af 5. juni 2019 om det indre marked for elektricitet (EUT L 158 af 14.6.2019, s. 54).

17

(18)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/33/EF af 23. april 2009 om fremme af renere og mere energieffektive køretøjer til vejtransport til støtte for lavemissionsmobilitet (EUT L 120 af 15.5.2009, s. 5).

18

(19)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 1999/94/EF af 13. december 1999 om adgang til forbrugeroplysninger om brændstoføkonomi og CO2-emissioner i forbindelse med markedsføring af nye personbiler (EFT L 12 af 18.1.2000, s. 16).

19

2

(20)  Kommissionens delegerede forordning (EU) 2022/670 af 2. februar 2022 om supplerende regler til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2010/40/EU for så vidt angår tilrådighedsstillelse af EU-dækkende tidstro trafikinformationstjenester (EUT L 122 af 25.4.2022, s. 1).

20

(21)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1025/2012 af 25. oktober 2012 om europæisk standardisering, om ændring af Rådets direktiv 89/686/EØF og 93/15/EØF og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 94/9/EF, 94/25/EF, 95/16/EF, 97/23/EF, 98/34/EF, 2004/22/EF, 2007/23/EF, 2009/23/EF og 2009/105/EF og om ophævelse af Rådets beslutning 87/95/EØF og Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1673/2006/EF (EUT L 316 af 14.11.2012, s. 12).

21

(22)  
  EUT L 123 af 12.5.2016, s. 1.

22

(23)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 af 16. februar 2011 om de generelle regler og principper for, hvordan medlemsstaterne skal kontrollere Kommissionens udøvelse af gennemførelsesbeføjelser (EUT L 55 af 28.2.2011, s. 13).

23

(24)  Kommissionens delegerede forordning (EU) 2019/1745 af 13. august 2019 om supplerende regler til og ændring af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/94/EU for så vidt angår ladestandere til motorkøretøjer i klasse L, elforsyning fra land til fartøjer til transport ad indre vandveje, brintforsyning til vejtransport og naturgasforsyning til vej- og søtransport samt om ophævelse af Kommissionens delegerede forordning (EU) 2018/674 (EUT L 268 af 22.10.2019, s. 1).

24

(25)  Kommissionens delegerede forordning (EU) 2021/1444 af 17. juni 2021 om supplerende regler til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/94/EU for så vidt angår standarder for ladestandere til elektriske busser (EUT L 313 af 6.9.2021, s. 1).

25

(26)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/1139 af 4. juli 2018 om fælles regler for civil luftfart og oprettelse af Den Europæiske Unions Luftfartssikkerhedsagentur og om ændring af forordning (EF) nr. 2111/2005, (EF) nr. 1008/2008, (EU) nr. 996/2010, (EU) nr. 376/2014 og direktiv 2014/30/EU og 2014/53/EU og om ophævelse af (EF) nr. 552/2004 og (EF) nr. 216/2008 og Rådets forordning (EØF) nr. 3922/91 (EUT L 212 af 22.8.2018, s. 1).

26

(27)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/858 af 30. maj 2018 om godkendelse og markedsovervågning af motorkøretøjer og påhængskøretøjer dertil samt af systemer, komponenter og separate tekniske enheder til sådanne køretøjer, om ændring af forordning (EF) nr. 715/2007 og (EF) nr. 595/2009 og om ophævelse af direktiv 2007/46/EF (EUT L 151 af 14.6.2018, s. 1).

27

(28)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2015/757 af 29. april 2015 om overvågning, rapportering og verifikation af kuldioxidemissioner fra søtransport og om ændring af direktiv 2009/16/EF (EUT L 123 af 19.5.2015, s. 55).

28

(29)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2015/2366 af 25. november 2015 om betalingstjenester i det indre marked, og om ændring af direktiv 2002/65/EF, 2009/110/EF og 2013/36/EU og forordning (EU) nr. 1093/2010 og om ophævelse af direktiv 2007/64/EF (EUT L 337 af 23.12.2015, s. 35).

29

(30)  Kommissionens delegerede forordning (EU) 2022/1012 af 7. april 2022 om supplerende regler til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 561/2006 for så vidt angår fastsættelse af standarder for sikrede parkeringsområders service- og sikkerhedsniveau og for procedurerne for deres certificering (EUT L 170 af 28.6.2022, s. 27).

30

(31)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/352 af 15. februar 2017 om opstilling af rammer for levering af havnetjenester og fælles regler om finansiel gennemsigtighed for havne (EUT L 57 af 3.3.2017, s. 1).

31

(32)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2010/40/EU af 7. juli 2010 om rammerne for indførelse af intelligente transportsystemer på vejtransportområdet og for grænsefladerne til andre transportformer (EUT L 207 af 6.8.2010, s. 1).

32

---

BILAG I

Rapportering

Den artikel 15, stk. 1, omhandlede nationale statusrapport skal som minimum indeholde følgende elementer:

| 1. | fastlæggelse af mål






  a) | fremskrivninger af ibrugtagning af køretøjer for den 31. december i årene 2025, 2030 og 2035 for:






  — | lette køretøjer, særskilt for lette batteridrevne elektriske køretøjer, lette pluginhybridkøretøjer og lette brintdrevne køretøjer |
| --- | --- | --- | --- |

1.

fastlæggelse af mål

a)

fremskrivninger af ibrugtagning af køretøjer for den 31. december i årene 2025, 2030 og 2035 for:

—

lette køretøjer, særskilt for lette batteridrevne elektriske køretøjer, lette pluginhybridkøretøjer og lette brintdrevne køretøjer

| — | tunge køretøjer, særskiltfor tunge batteridrevne elektriske køretøjer og tunge brintdrevne køretøjer |
| --- | --- |

—

tunge køretøjer, særskiltfor tunge batteridrevne elektriske køretøjer og tunge brintdrevne køretøjer

| b) | mål for 31. december i årene 2025, 2027, 2030 og 2035 for:






  — | opladningsinfrastruktur til lette elektriske køretøjer: antal ladestationer og effekt (klassifikation af ladestationer i henhold til bilag III) |
| --- | --- | --- |

b)

mål for 31. december i årene 2025, 2027, 2030 og 2035 for:

—

opladningsinfrastruktur til lette elektriske køretøjer: antal ladestationer og effekt (klassifikation af ladestationer i henhold til bilag III)

| — | udvikling af ladestationer til lette elektriske køretøjer, der ikke er tilgængelige for offentligheden, hvis det er relevant |
| --- | --- |

—

udvikling af ladestationer til lette elektriske køretøjer, der ikke er tilgængelige for offentligheden, hvis det er relevant

| — | opladningsinfrastruktur til tunge elektriske køretøjer: antal ladestationer og effekt |
| --- | --- |

—

opladningsinfrastruktur til tunge elektriske køretøjer: antal ladestationer og effekt

| — | udvikling af ladestationer til tunge elektriske køretøjer, der ikke er tilgængelige for offentligheden, hvis det er relevant |
| --- | --- |

—

udvikling af ladestationer til tunge elektriske køretøjer, der ikke er tilgængelige for offentligheden, hvis det er relevant

| — | brinttankstationer: antal tankstationer, deres kapacitet og stikforbindelser |
| --- | --- |

—

brinttankstationer: antal tankstationer, deres kapacitet og stikforbindelser

| — | tankstationer til flydende metan: antal tankstationer og deres kapacitet |
| --- | --- |

—

tankstationer til flydende metan: antal tankstationer og deres kapacitet

| — | tankstandere til flydende metan i søhavne på TEN-T-hovednettet og det samlede TEN-T-net, herunder beliggenhed (havn) og kapacitet pr. havn |
| --- | --- |

—

tankstandere til flydende metan i søhavne på TEN-T-hovednettet og det samlede TEN-T-net, herunder beliggenhed (havn) og kapacitet pr. havn

| — | strømforsyning fra land til søhavne på TEN-T-hovednettet og det samlede TEN-T-net, herunder nøjagtig beliggenhed (havn) og kapacitet for hvert anlæg i havnen |
| --- | --- |

—

strømforsyning fra land til søhavne på TEN-T-hovednettet og det samlede TEN-T-net, herunder nøjagtig beliggenhed (havn) og kapacitet for hvert anlæg i havnen

| — | strømforsyning fra land til indlandshavne på TEN-T-hovednettet og det samlede TEN-T-net, herunder beliggenhed (havn) og kapacitet |
| --- | --- |

—

strømforsyning fra land til indlandshavne på TEN-T-hovednettet og det samlede TEN-T-net, herunder beliggenhed (havn) og kapacitet

| — | levering af elektricitet til stationære luftfartøjer, antal anlæg pr. lufthavn på TEN-T-hovednettet eller lufthavn på det samlede TEN-T-net |
| --- | --- |

—

levering af elektricitet til stationære luftfartøjer, antal anlæg pr. lufthavn på TEN-T-hovednettet eller lufthavn på det samlede TEN-T-net

| — | andre nationale mål og målsætninger, for hvilke der ikke findes bindende nationale mål for hele Unionen, hvis det er relevant. For infrastruktur for alternative drivmidler i havne, lufthavne og jernbaner skal anlæggets beliggenhed og kapacitet/størrelse indberettes |
| --- | --- |

—

andre nationale mål og målsætninger, for hvilke der ikke findes bindende nationale mål for hele Unionen, hvis det er relevant. For infrastruktur for alternative drivmidler i havne, lufthavne og jernbaner skal anlæggets beliggenhed og kapacitet/størrelse indberettes

| 2. | udnyttelsesgrad for kategorierne i punkt 1, litra b), rapportering om udnyttelsen af denne infrastruktur |
| --- | --- |

2.

udnyttelsesgrad for kategorierne i punkt 1, litra b), rapportering om udnyttelsen af denne infrastruktur

| 3. | graden af opnåelse af de nationale mål for anvendelse af alternative drivmidler inden for de forskellige transportformer (vej, jernbane, vand og luft):






  — | graden af opnåelse af målene for etablering af infrastruktur som omhandlet i punkt 1, litra b), for alle relevante transportformer, navnlig for ladestationer, elektrisk vejsystem (hvis relevant), brinttankstandere, strømforsyning fra land i søhavne og indlandshavne, bunkring af flydende metan i søhavne på TEN-T-hovednettet, anden infrastruktur for alternative drivmidler i havne, levering af elektricitet til stationære luftfartøjer |
| --- | --- | --- |

3.

graden af opnåelse af de nationale mål for anvendelse af alternative drivmidler inden for de forskellige transportformer (vej, jernbane, vand og luft):

—

graden af opnåelse af målene for etablering af infrastruktur som omhandlet i punkt 1, litra b), for alle relevante transportformer, navnlig for ladestationer, elektrisk vejsystem (hvis relevant), brinttankstandere, strømforsyning fra land i søhavne og indlandshavne, bunkring af flydende metan i søhavne på TEN-T-hovednettet, anden infrastruktur for alternative drivmidler i havne, levering af elektricitet til stationære luftfartøjer

| — | for ladepunkter med angivelse af forholdet mellem offentlig og privat infrastruktur |
| --- | --- |

—

for ladepunkter med angivelse af forholdet mellem offentlig og privat infrastruktur

| — | etablering af infrastruktur for alternative drivmidler inden for byknudepunkter |
| --- | --- |

—

etablering af infrastruktur for alternative drivmidler inden for byknudepunkter

| 4. | gennemgang af de tilfælde, hvor medlemsstaterne har gjort brug af undtagelserne fastlagt i artikel 3, stk. 6, 7 og 8, artikel 4, stk. 6, 7 og 8, og artikel 6, stk. 4 |
| --- | --- |

4.

gennemgang af de tilfælde, hvor medlemsstaterne har gjort brug af undtagelserne fastlagt i artikel 3, stk. 6, 7 og 8, artikel 4, stk. 6, 7 og 8, og artikel 6, stk. 4

| 5. | retlige foranstaltninger: oplysninger om retlige foranstaltninger, som kan bestå af lovgivningsmæssige, reguleringsmæssige eller administrative foranstaltninger, der støtter opbygningen af infrastruktur for alternative drivmidler, såsom byggetilladelser, parkeringspladstilladelser, certificering af virksomheders miljøresultater og opladnings- og tankstationskoncessioner |
| --- | --- |

5.

retlige foranstaltninger: oplysninger om retlige foranstaltninger, som kan bestå af lovgivningsmæssige, reguleringsmæssige eller administrative foranstaltninger, der støtter opbygningen af infrastruktur for alternative drivmidler, såsom byggetilladelser, parkeringspladstilladelser, certificering af virksomheders miljøresultater og opladnings- og tankstationskoncessioner

| 6. | oplysninger om de politiske foranstaltninger til støtte for gennemførelsen af de nationale politikrammer, herunder:






  — | direkte incitamenter til køb af transportmidler, der bruger alternative drivmidler, eller opbygning af infrastrukturen |
| --- | --- | --- |

6.

oplysninger om de politiske foranstaltninger til støtte for gennemførelsen af de nationale politikrammer, herunder:

—

direkte incitamenter til køb af transportmidler, der bruger alternative drivmidler, eller opbygning af infrastrukturen

| — | tilgængelighed af skatteincitamenter til fremme af transportmidler, der bruger alternative drivmidler, og den relevante infrastruktur |
| --- | --- |

—

tilgængelighed af skatteincitamenter til fremme af transportmidler, der bruger alternative drivmidler, og den relevante infrastruktur

| — | anvendelse af offentlige udbud til støtte for alternative drivmidler, herunder fælles udbud |
| --- | --- |

—

anvendelse af offentlige udbud til støtte for alternative drivmidler, herunder fælles udbud

| — | ikkefinansielle incitamenter på efterspørgselssiden, f.eks. præferenceadgang til områder med begrænset adgang, parkeringspolitik og dedikerede kørebaner |
| --- | --- |

—

ikkefinansielle incitamenter på efterspørgselssiden, f.eks. præferenceadgang til områder med begrænset adgang, parkeringspolitik og dedikerede kørebaner

| 7. | offentlig etablering og produktionsstøtte, herunder:






  — | årligt offentligt budget til etablering af infrastruktur for alternative drivmidler opdelt efter alternativt drivmiddel og transportform (vej, jernbane, vand og luft) |
| --- | --- | --- |

7.

offentlig etablering og produktionsstøtte, herunder:

—

årligt offentligt budget til etablering af infrastruktur for alternative drivmidler opdelt efter alternativt drivmiddel og transportform (vej, jernbane, vand og luft)

| — | årligt offentligt budget til støtte til fremstillingsvirksomheder inden for alternative drivmiddelteknologier opdelt efter alternativt drivmiddel |
| --- | --- |

—

årligt offentligt budget til støtte til fremstillingsvirksomheder inden for alternative drivmiddelteknologier opdelt efter alternativt drivmiddel

| — | overvejelse af eventuelle særlige behov i den indledende fase af etableringen af infrastruktur for alternative drivmidler |
| --- | --- |

—

overvejelse af eventuelle særlige behov i den indledende fase af etableringen af infrastruktur for alternative drivmidler

| 8. | forskning, teknologisk udvikling og demonstration: årligt offentligt budget afsat til støtte for forskning, teknologisk udvikling og demonstration vedrørende alternative drivmidler. |
| --- | --- |

8.

forskning, teknologisk udvikling og demonstration: årligt offentligt budget afsat til støtte for forskning, teknologisk udvikling og demonstration vedrørende alternative drivmidler.

---

BILAG II

Tekniske specifikationer

1.

Tekniske specifikationer for elforsyning til vejtransport

1.1.

| — | normale vekselstrømsladepunkter til elektriske køretøjer skal af hensyn til interoperabiliteten som minimum være udstyret med stikkontakter eller Type 2-stikforbindelser til køretøjer som beskrevet i standard EN 62196-2:2017. |
| --- | --- |

—

normale vekselstrømsladepunkter til elektriske køretøjer skal af hensyn til interoperabiliteten som minimum være udstyret med stikkontakter eller Type 2-stikforbindelser til køretøjer som beskrevet i standard EN 62196-2:2017.

1.2.

| — | normale jævnstrømsladepunkter til elektriske køretøjer skal af hensyn til interoperabiliteten som minimum være udstyret med stikforbindelser til det kombinerede opladningssystem »Combo 2« som beskrevet i standard EN 62196-3:2014 |
| --- | --- |

—

normale jævnstrømsladepunkter til elektriske køretøjer skal af hensyn til interoperabiliteten som minimum være udstyret med stikforbindelser til det kombinerede opladningssystem »Combo 2« som beskrevet i standard EN 62196-3:2014

| — | højeffektvekselstrømsladepunkter til elektriske køretøjer skal af hensyn til interoperabiliteten som minimum være udstyret med Type 2-stikforbindelser som beskrevet i standard EN 62196-2:2017 |
| --- | --- |

—

højeffektvekselstrømsladepunkter til elektriske køretøjer skal af hensyn til interoperabiliteten som minimum være udstyret med Type 2-stikforbindelser som beskrevet i standard EN 62196-2:2017

| — | højeffektjævnstrømsladepunkter til elektriske køretøjer skal af hensyn til interoperabiliteten som minimum være udstyret med stikforbindelser til det kombinerede opladningssystem »Combo 2« som beskrevet i standard EN 62196-3:2014. |
| --- | --- |

—

højeffektjævnstrømsladepunkter til elektriske køretøjer skal af hensyn til interoperabiliteten som minimum være udstyret med stikforbindelser til det kombinerede opladningssystem »Combo 2« som beskrevet i standard EN 62196-3:2014.

1.3.

De offentligt tilgængelige vekselstrømsladepunkter, der er reserveret til elektriske køretøjer i klasse L op til 3,7 kW, skal af hensyn til interoperabiliteten som minimum være udstyret med en af følgende:

| a) | stikkontakter eller Type 3A-stikforbindelser til køretøjer som beskrevet i standard EN 62196-2:2017 (ved Modus 3-opladning) |
| --- | --- |

a)

stikkontakter eller Type 3A-stikforbindelser til køretøjer som beskrevet i standard EN 62196-2:2017 (ved Modus 3-opladning)

| b) | stikkontakter, der er i overensstemmelse med standard IEC 60884-1:2002+A1:2006+A2:2013 (ved Modus 1- eller Modus 2-opladning). |
| --- | --- |

b)

stikkontakter, der er i overensstemmelse med standard IEC 60884-1:2002+A1:2006+A2:2013 (ved Modus 1- eller Modus 2-opladning).

1.4.

| — | normale vekselstrømsladepunkter og højeffektvekselstrømsladepunkter til elektriske busser skal som minimum være udstyret med Type 2-stikforbindelser som beskrevet i standard EN 62196-2:2017 |
| --- | --- |

—

normale vekselstrømsladepunkter og højeffektvekselstrømsladepunkter til elektriske busser skal som minimum være udstyret med Type 2-stikforbindelser som beskrevet i standard EN 62196-2:2017

| — | normale jævnstrømsladepunkter og højeffektjævnstrømsladepunkter til elektriske busser skal som minimum være udstyret med stikforbindelser til det kombinerede opladningssystem »Combo 2« som beskrevet i standard EN 62196-3:2014. |
| --- | --- |

—

normale jævnstrømsladepunkter og højeffektjævnstrømsladepunkter til elektriske busser skal som minimum være udstyret med stikforbindelser til det kombinerede opladningssystem »Combo 2« som beskrevet i standard EN 62196-3:2014.

1.5.

| — | automatisk tilslutningsanordning (ACD) monteret på infrastrukturen (pantograf) |
| --- | --- |

—

automatisk tilslutningsanordning (ACD) monteret på infrastrukturen (pantograf)

| — | automatisk tilslutningsanordning (ACD) monteret på køretøjets tag |
| --- | --- |

—

automatisk tilslutningsanordning (ACD) monteret på køretøjets tag

| — | automatisk tilslutningsanordning (ACD) monteret på køretøjets underside |
| --- | --- |

—

automatisk tilslutningsanordning (ACD) monteret på køretøjets underside

| — | automatisk tilslutningsanordning (ACD) monteret på infrastrukturen og tilsluttet til køretøjets side eller tag. |
| --- | --- |

—

automatisk tilslutningsanordning (ACD) monteret på infrastrukturen og tilsluttet til køretøjets side eller tag.

1.6.

Tekniske specifikationer for stikforbindelsen til opladning af tunge elektriske køretøjer (jævnstrømsopladning).

1.7.

Tekniske specifikationer for induktiv statisk trådløs opladning af personbiler og lette elektriske køretøjer.

1.8.

Tekniske specifikationer for induktiv statisk trådløs opladning af tunge elektriske køretøjer.

1.9.

Tekniske specifikationer for induktiv dynamisk trådløs opladning af personbiler og lette elektriske køretøjer.

1.10.

Tekniske specifikationer for induktiv dynamisk trådløs opladning af tunge elektriske køretøjer.

1.11.

Tekniske specifikationer for induktiv statisk trådløs opladning til elektriske busser.

1.12.

Tekniske specifikationer for induktiv dynamisk trådløs opladning til elektriske busser.

1.13.

Tekniske specifikationer for elektrisk vejsystem til dynamisk strømforsyning via strømaftager til tunge elektriske køretøjer.

1.14.

Tekniske specifikationer for elektrisk vejsystem til dynamisk strømforsyning på jorden gennem ledende skinner til elektriske personbiler, lette elektriske køretøjer og tunge elektriske køretøjer.

1.15.

Tekniske specifikationer for batteriskift for elektriske køretøjer i klasse L.

1.16.

Hvis det er teknisk muligt, tekniske specifikationer for batteriskift for elektriske personbiler og lette elektriske køretøjer.

1.17.

Hvis det er teknisk muligt, tekniske specifikationer for batteriskift for tunge elektriske køretøjer.

1.18.

Tekniske specifikationer for ladestationer for at sikre adgang for brugere med handicap.

2.

Tekniske specifikationer for udveksling af kommunikation i sektoren for opladning af elektriske køretøjer

2.1.

Tekniske specifikationer for kommunikation mellem det elektriske køretøj og ladepunktet (kommunikation mellem køretøj og net).

2.2.

Tekniske specifikationer for kommunikation mellem ladepunktet og ladepunktets styresystem (back-end-kommunikation).

2.3.

Tekniske specifikationer for kommunikation mellem operatøren af ladepunktet, udbydere af elektromobilitetstjenester og e-roamingplatforme.

2.4.

Tekniske specifikationer for kommunikation mellem operatøren af ladepunktet og distributionssystemoperatørerne.

3.

Tekniske specifikationer for brintforsyning til køretøjer til vejtransport

3.1.

Udendørs brinttankstandere til optankning med gasformig brint til brug som brændstof i motorkøretøjer skal som minimum opfylde de interoperabilitetskrav, der er beskrevet i standard EN 17127:2020.

3.2.

Kvalitetsegenskaberne for brint, der kan tankes ved brinttankstandere til motorkøretøjer, skal opfylde kravene i standard EN 17124:2022. Metoderne til at sikre, at brintkvaliteten overholdes, er også beskrevet i standard.

3.3.

Brændstofalgoritmen skal opfylde kravene i standard EN 17127:2020.

3.4.

Når processen med hensyn til certificering af standard EN ISO 17268:2020 er afsluttet, skal tilslutningsanordninger til optankning af motorkøretøjer med gasformigt brint som minimum overholde denne standard.

3.5.

Tekniske specifikationer for tilslutningsanordninger til tankstandere, der leverer gasformig (komprimeret) brint til tunge køretøjer.

3.6.

Tekniske specifikationer for tilslutningsanordninger til tankstandere, der leverer flydende brint til tunge køretøjer.

4.

Tekniske specifikationer for metan til vejtransport

4.1.

Tankstandere til komprimeret naturgas (CNG) til motorkøretøjer skal overholde et påfyldningstryk (konstruktionstryk) på 20,0 MPa (200 bar) ved 15 °C. Et maksimalt påfyldningstryk på 26,0 MPa med »temperaturkompensation« er tilladt i overensstemmelse med standard EN ISO 16923:2018.

4.2.

Tilslutningens profil skal være i overensstemmelse med regulativ nr. 110 fra De Forenede Nationers Økonomiske Kommission for Europa, som henviser til del I og II i standard EN ISO 14469:2017.

4.3.

Tankstandere til flydende metan til motorkøretøjer skal overholde et påfyldningstryk, der er lavere end det maksimalt tilladte arbejdstryk for køretøjets tank som omhandlet i standard EN ISO 16924:2018, »Naturgastankstationer – LNG-tankstationer til køretøjer«. Tilslutningens profil skal endvidere overholde standard EN ISO 12617:2017 »Vejkøretøjer – Påfyldningstilslutning til flydende naturgas (LNG) – 3,1 MPa-tilslutning«.

5.

Tekniske specifikationer for elforsyning til søtransport og sejlads ad indre vandveje

5.1.

Strømforsyning fra land til søgående skibe, herunder konstruktion, installation og afprøvning af systemerne, skal som minimum overholde de tekniske specifikationer i standard IEC/IEEE 80005-1:2019/AMD1:2022 for højspændingsforbindelser på land.

5.2.

Stik, stikkontakter og skibskoblinger til højspændingsforbindelser på land skal som minimum overholde de tekniske specifikationer i standard IEC 62613-1:2019.

5.3.

Strømforsyning fra land til fartøjer til sejlads på indre vandveje skal som minimum overholde EN 15869-2:2019 eller standard EN 16840:2017 afhængigt af energikravene.

5.4.

Tekniske specifikationer for batteriladepunkter på land til søgående fartøjer med sammenkobling og systeminteroperabilitet for søgående fartøjer.

5.5.

Tekniske specifikationer for batteriladepunkter på land til fartøjer til sejlads ad indre vandveje med sammenkobling og systeminteroperabilitet for fartøjer til sejlads ad indre vandveje.

5.6.

Tekniske specifikationer for grænseflader mellem fartøjer og havne i net i automatiseret strømforsyning fra land og batteriopladningssystemer til søgående fartøjer.

5.7.

Tekniske specifikationer for grænseflader mellem fartøjer og havne i net i automatiseret strømforsyning fra land og batteriopladningssystemer til fartøjer til sejlads ad indre vandveje.

5.8.

Hvis det er teknisk muligt, tekniske specifikationer for batteriskift og opladning på landstationer for fartøjer til sejlads ad indre vandveje.

6.

Tekniske specifikationer for bunkring af brint til søtransport og sejlads ad indre vandveje

6.1.

Tekniske specifikationer for tankstandere og bunkring af gasformig (komprimeret) brint til søgående brintdrevne fartøjer.

6.2.

Tekniske specifikationer for tankstandere og bunkring af gasformig (komprimeret) brint til brintdrevne fartøjer til sejlads ad indre vandveje.

6.3.

Tekniske specifikationer for tankstandere og bunkring af flydende brint til søgående brintdrevne fartøjer.

6.4.

Tekniske specifikationer for tankstandere og bunkring af flydende brint til brintdrevne fartøjer til sejlads ad indre vandveje.

7.

Tekniske specifikationer for bunkring af metanol til søtransport og sejlads ad indre vandveje.

7.1.

Tekniske specifikationer for tankstandere til og bunkring af metanol til søgående metanoldrevne fartøjer.

7.2.

Tekniske specifikationer for tankstandere til og bunkring af metanol til metanoldrevne fartøjer til sejlads ad indre vandveje.

8.

Tekniske specifikationer for bunkring af ammoniak til søtransport og sejlads ad indre vandveje

8.1.

Tekniske specifikationer for tankstandere til og bunkring af ammoniak til søgående ammoniakdrevne fartøjer.

8.2.

Tekniske specifikationer for tankstandere til og bunkring af ammoniak til ammoniakdrevne fartøjer til sejlads ad indre vandveje.

9.

Tekniske specifikationer for tankstandere til flydende metan til søtransport og sejlads ad indre vandveje

9.1.

Tankstandere til flydende metan til søgående skibe, som ikke er omfattet af den internationale kode for bygning og udrustning af skibe til transport af flydende gas i bulk (IGC-koden), skal som minimum overholde standard EN ISO 20519:2017.

9.2.

Tankstandere til flydende metan til fartøjer til transport ad indre vandveje skal udelukkende af hensyn til interoperabiliteten som minimum overholde standard EN ISO 20519:2017 (del 5.3-5.7).

10.

Tekniske specifikationer for brændstofmærkning

10.1.

Mærket »Fuels – Identification of vehicle compatibility – Graphical expression for consumer information« skal være i overensstemmelse med standard EN 16942:2016+A1:2021.

10.2.

»Identification of vehicles and infrastructures compatibility – Graphical expression for consumer information on EV power supply« skal som minimum overholde standard EN 17186:2019.

10.3.

Den fælles metode til sammenligning af enhedsprisen for alternative drivmidler som fastsat i Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2018/732 (1).

10.4.

Tekniske specifikationer for elektriske ladestationer og brinttankfaciliteter til jernbanetransport.

---

(1)  Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2018/732 af 17. maj 2018 om en fælles metode til sammenligning af enhedspriserne for alternative brændstoffer i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/94/EU (EUT L 123 af 18.5.2018, s. 85).

1

---

BILAG III

Rapporteringskrav vedrørende anvendelse af elektriske køretøjer og offentligt tilgængelig opladningsinfrastruktur

1.

| — | batteridrevne elektriske køretøjer, særskilt for klasse M1, N1, M2/3 og N2/3 |
| --- | --- |

—

batteridrevne elektriske køretøjer, særskilt for klasse M1, N1, M2/3 og N2/3

| — | pluginhybridkøretøjer, særskilt for klasse M1, N1, M2/3 og N2/3 |
| --- | --- |

—

pluginhybridkøretøjer, særskilt for klasse M1, N1, M2/3 og N2/3

2.

| Klasse | Underklasse | Maksimal effekt | Definition i henhold til denne forordnings artikel 2 |
| --- | --- | --- | --- |
| Klasse 1 (vekselstrøm) | Langsomt vekselstrømsladepunkt,
  enkeltfaset | P < 7,4 kW | Normalt ladepunkt |
| Mellemhastighedsvekselstrømsladepunkt,
  trefaset | 7,4 kW ≤ P ≤ 22 kW |
| Hurtigt vekselstrømsladepunkt,
  trefaset | P > 22 kW | Højeffektladepunkt |
| Klasse 2 (jævnstrøm) | Langsomt jævnstrømsladepunkt | P < 50 kW |
| Hurtigt jævnstrømsladepunkt | 50 kW ≤ P < 150 kW |
| Niveau 1 – Ultrahurtigt jævnstrømsladepunkt | 150 kW ≤ P < 350 kW |
| Niveau 2 – Ultrahurtigt jævnstrømsladepunkt | P ≥ 350 kW |

Klasse

Underklasse

Maksimal effekt

Definition i henhold til denne forordnings artikel 2

Klasse 1 (vekselstrøm)

Langsomt vekselstrømsladepunkt,

enkeltfaset

P < 7,4 kW

Normalt ladepunkt

Mellemhastighedsvekselstrømsladepunkt,

trefaset

7,4 kW ≤ P ≤ 22 kW

Hurtigt vekselstrømsladepunkt,

trefaset

P > 22 kW

Højeffektladepunkt

Klasse 2 (jævnstrøm)

Langsomt jævnstrømsladepunkt

P < 50 kW

Hurtigt jævnstrømsladepunkt

50 kW ≤ P < 150 kW

Niveau 1 – Ultrahurtigt jævnstrømsladepunkt

150 kW ≤ P < 350 kW

Niveau 2 – Ultrahurtigt jævnstrømsladepunkt

P ≥ 350 kW

3.

| — | antal ladepunkter, der skal rapporteres for hver af klasserne i punkt 2 |
| --- | --- |

—

antal ladepunkter, der skal rapporteres for hver af klasserne i punkt 2

| — | antal ladestationer, der skal rapporteres for hver af klasserne i punkt 2 |
| --- | --- |

—

antal ladestationer, der skal rapporteres for hver af klasserne i punkt 2

| — | ladestationernes samlede effekt. |
| --- | --- |

—

ladestationernes samlede effekt.

---

BILAG IV

Sammenligningstabel

| Direktiv 2014/94/EU | Denne forordning |
| --- | --- |
| Artikel 1 | Artikel 1 |
| Artikel 2 | Artikel 2 |
| Artikel 3 | Artikel 14 |
| Artikel 4 | Artikel 3, 4, 5, 9 og 10 |
| Artikel 5 | Artikel 6 |
| — | Artikel 7 |
| Artikel 6 | Artikel 8 og 11 |
| — | Artikel 12 |
| — | Artikel 13 |
| Artikel 7 | Artikel 19 |
| Artikel 8 | Artikel 22 |
| Artikel 9 | Artikel 23 |
| Artikel 10 | Artikel 15, 16 og 24 |
| — | Artikel 17 |
| — | Artikel 18 |
| — | Artikel 20 |
| — | Artikel 21 |
| — | Artikel 25 |
| Artikel 11 | — |
| Artikel 12 | Artikel 26 |
| Artikel 13 | — |
| Bilag I | Bilag I |
| Bilag II | Bilag II |
| — | Bilag III |

Direktiv 2014/94/EU

Denne forordning

Artikel 1

Artikel 1

Artikel 2

Artikel 2

Artikel 3

Artikel 14

Artikel 4

Artikel 3, 4, 5, 9 og 10

Artikel 5

Artikel 6

—

Artikel 7

Artikel 6

Artikel 8 og 11

—

Artikel 12

—

Artikel 13

Artikel 7

Artikel 19

Artikel 8

Artikel 22

Artikel 9

Artikel 23

Artikel 10

Artikel 15, 16 og 24

—

Artikel 17

—

Artikel 18

—

Artikel 20

—

Artikel 21

—

Artikel 25

Artikel 11

—

Artikel 12

Artikel 26

Artikel 13

—

Bilag I

Bilag I

Bilag II

Bilag II

—

Bilag III

---

| 22.9.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 234/48 |
| --- | --- | --- | --- |

22.9.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 234/48

---

EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EU) 2023/1805

af 13. september 2023

om anvendelsen af vedvarende og kulstoffattige brændstoffer i søtransport og om ændring af direktiv 2009/16/EF

(EØS-relevant tekst)

EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 100, stk. 2,

under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,

efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,

under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),

efter høring af Regionsudvalget,

efter den almindelige lovgivningsprocedure (2), og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | Søtransport tegner sig mængdemæssigt for ca. 75 % af Unionens udenrigshandel og 31 % af dens interne handel. Hvert år går ca. 400 millioner passagerer om bord og fra borde i havne i EU's medlemsstater, heraf ca. 14 millioner på krydstogtskibe. Søtransport udgør derfor en væsentlig del af Unionens transportsystem og spiller en afgørende rolle for Unionens økonomi. Søtransportmarkedet er udsat for stærk konkurrence mellem økonomiske aktører i og uden for Unionen, for hvilke det er absolut nødvendigt med lige konkurrencevilkår. Stabiliteten og velstanden på søtransportmarkedet og for dets økonomiske aktører afhænger af klare og harmoniserede politiske rammer, inden for hvilke søtransportoperatører, havne og andre aktører i sektoren kan drive virksomhed på grundlag af lige muligheder. Hvis der forekommer markedsforvridninger, kan de stille søtransportoperatører eller havne ugunstigt i forhold til konkurrenter inden for søtransportsektoren eller andre transportsektorer. Dette ugunstige forhold kan igen føre til tab af konkurrenceevne for søtransportsektoren, færre arbejdspladser og tab af konnektivitet for borgere og virksomheder. |
| --- | --- |

(1)

Søtransport tegner sig mængdemæssigt for ca. 75 % af Unionens udenrigshandel og 31 % af dens interne handel. Hvert år går ca. 400 millioner passagerer om bord og fra borde i havne i EU's medlemsstater, heraf ca. 14 millioner på krydstogtskibe. Søtransport udgør derfor en væsentlig del af Unionens transportsystem og spiller en afgørende rolle for Unionens økonomi. Søtransportmarkedet er udsat for stærk konkurrence mellem økonomiske aktører i og uden for Unionen, for hvilke det er absolut nødvendigt med lige konkurrencevilkår. Stabiliteten og velstanden på søtransportmarkedet og for dets økonomiske aktører afhænger af klare og harmoniserede politiske rammer, inden for hvilke søtransportoperatører, havne og andre aktører i sektoren kan drive virksomhed på grundlag af lige muligheder. Hvis der forekommer markedsforvridninger, kan de stille søtransportoperatører eller havne ugunstigt i forhold til konkurrenter inden for søtransportsektoren eller andre transportsektorer. Dette ugunstige forhold kan igen føre til tab af konkurrenceevne for søtransportsektoren, færre arbejdspladser og tab af konnektivitet for borgere og virksomheder.

| (2) | Ifølge The EU Blue Economy Report 2022 skabte EU's blå økonomi i alt ca. 5,7 millioner job i 2014, hvoraf 3,2 millioner blev skabt gennem direkte beskæftigelse i de etablerede sektorer, og yderligere 2,5 millioner blev genereret via de respektive forsyningskæder. Denne rapport angiver også, at Unionens søhavne alene skabte ca. 2,5 millioner arbejdspladser (direkte og indirekte) i 2014. Af dette antal arbejdspladser er kun ca. 0,5 millioner registreret i sektorspecifikke statistikker, fordi søhavne skaber beskæftigelse og økonomiske fordele i andre sektorer såsom logistik og maritime skibsfartstjenester. De syv etablerede sektorer i EU's blå økonomi genererede en bruttoværditilvækst på 183,9 mia. EUR i 2019 (3). |
| --- | --- |

(2)

Ifølge The EU Blue Economy Report 2022 skabte EU's blå økonomi i alt ca. 5,7 millioner job i 2014, hvoraf 3,2 millioner blev skabt gennem direkte beskæftigelse i de etablerede sektorer, og yderligere 2,5 millioner blev genereret via de respektive forsyningskæder. Denne rapport angiver også, at Unionens søhavne alene skabte ca. 2,5 millioner arbejdspladser (direkte og indirekte) i 2014. Af dette antal arbejdspladser er kun ca. 0,5 millioner registreret i sektorspecifikke statistikker, fordi søhavne skaber beskæftigelse og økonomiske fordele i andre sektorer såsom logistik og maritime skibsfartstjenester. De syv etablerede sektorer i EU's blå økonomi genererede en bruttoværditilvækst på 183,9 mia. EUR i 2019 (3).

| (3) | Ifølge det arbejdsdokument fra Kommissionens tjenestegrene, der ledsager Kommissionens meddelelse af 9. december 2020 med titlen »Strategi for bæredygtig og intelligent mobilitet – en europæisk transportsektor, der er klar til fremtiden«, er søtransport fortsat den mest CO2-effektive transportform pr. ton km sammenlignet med andre transportformer. Samtidig tegner skibstrafikken til eller fra havne i Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde sig for ca. 11 % af alle Unionens kuldioxid- (CO2)-emissioner fra transport og 3-4 % af Unionens samlede CO2-emissioner. CO2-emissionerne fra søtransport forventes at stige, medmindre der træffes yderligere foranstaltninger. Alle sektorer i Unionens økonomi skal bidrage til, at nettodrivhusgasemissionerne hurtigt reduceres til nul senest i 2050 som fastsat i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/1119 (4). Det er derfor afgørende, at Unionen udstikker en passende kurs for en hurtig grøn omstilling af søtransportsektoren, hvilket også vil bidrage til at fastholde og yderligere fremme Unionens globale lederskab i forbindelse med grønne teknologier, tjenester og løsninger og til yderligere at stimulere jobskabelsen i de relaterede værdikæder, samtidig med at konkurrenceevnen bevares. |
| --- | --- |

(3)

Ifølge det arbejdsdokument fra Kommissionens tjenestegrene, der ledsager Kommissionens meddelelse af 9. december 2020 med titlen »Strategi for bæredygtig og intelligent mobilitet – en europæisk transportsektor, der er klar til fremtiden«, er søtransport fortsat den mest CO2-effektive transportform pr. ton km sammenlignet med andre transportformer. Samtidig tegner skibstrafikken til eller fra havne i Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde sig for ca. 11 % af alle Unionens kuldioxid- (CO2)-emissioner fra transport og 3-4 % af Unionens samlede CO2-emissioner. CO2-emissionerne fra søtransport forventes at stige, medmindre der træffes yderligere foranstaltninger. Alle sektorer i Unionens økonomi skal bidrage til, at nettodrivhusgasemissionerne hurtigt reduceres til nul senest i 2050 som fastsat i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/1119 (4). Det er derfor afgørende, at Unionen udstikker en passende kurs for en hurtig grøn omstilling af søtransportsektoren, hvilket også vil bidrage til at fastholde og yderligere fremme Unionens globale lederskab i forbindelse med grønne teknologier, tjenester og løsninger og til yderligere at stimulere jobskabelsen i de relaterede værdikæder, samtidig med at konkurrenceevnen bevares.

| (4) | For at styrke Unionens klimaforpligtelse i henhold til Parisaftalen (5), der er vedtaget inden for rammerne af De Forenede Nationers rammekonvention om klimaændringer (»Parisaftalen«), sigter forordning (EU) 2021/1119 mod at reducere drivhusgasemissionerne (emissioner efter fratrækning af optag) med mindst 55 % sammenlignet med 1990-niveauerne senest i 2030 og bringer Unionen på en kurs mod klimaneutralitet senest i 2050. Desuden er der behov for forskellige supplerende politiske instrumenter for at fremme og fremskynde anvendelsen af bæredygtigt producerede vedvarende og kulstoffattige brændstoffer, herunder i søtransportsektoren, samtidig med at princippet om teknologineutralitet overholdes. Den nødvendige teknologiske udvikling og ibrugtagningen heraf skal være iværksat senest i 2030 for at kunne imødegå en meget hurtigere forandring derefter. Det er også afgørende at fremme innovation og støtte forskning i ny og fremtidig innovation såsom nye alternative brændstoffer, økodesign, biobaserede materialer, vindfremdrift og vindassisteret fremdrift. |
| --- | --- |

(4)

For at styrke Unionens klimaforpligtelse i henhold til Parisaftalen (5), der er vedtaget inden for rammerne af De Forenede Nationers rammekonvention om klimaændringer (»Parisaftalen«), sigter forordning (EU) 2021/1119 mod at reducere drivhusgasemissionerne (emissioner efter fratrækning af optag) med mindst 55 % sammenlignet med 1990-niveauerne senest i 2030 og bringer Unionen på en kurs mod klimaneutralitet senest i 2050. Desuden er der behov for forskellige supplerende politiske instrumenter for at fremme og fremskynde anvendelsen af bæredygtigt producerede vedvarende og kulstoffattige brændstoffer, herunder i søtransportsektoren, samtidig med at princippet om teknologineutralitet overholdes. Den nødvendige teknologiske udvikling og ibrugtagningen heraf skal være iværksat senest i 2030 for at kunne imødegå en meget hurtigere forandring derefter. Det er også afgørende at fremme innovation og støtte forskning i ny og fremtidig innovation såsom nye alternative brændstoffer, økodesign, biobaserede materialer, vindfremdrift og vindassisteret fremdrift.

| (5) | I forbindelse med brændstofomstillingen til vedvarende og kulstoffattige brændstoffer samt alternative energikilder er det afgørende, at der opretholdes et velfungerende EU-marked med retfærdig konkurrence med hensyn til skibsbrændstoffer, som tegner sig for en betydelig del af selskabernes og operatørernes omkostninger. De politiske foranstaltninger bør derfor være omkostningseffektive. Forskelle i brændstofkravene i medlemsstaterne kan have stor betydning for skibsoperatørernes økonomiske resultater og kan påvirke konkurrencen på markedet negativt. Som følge af skibsfartens internationale karakter kan skibsoperatører let bunkre i tredjelande og medbringe store mængder brændstof, hvilket også kan bidrage til en risiko for, at havne i Unionen mister konkurrenceevne over for havne uden for Unionen. Denne situation kan føre til kulstoflækage og have skadelige virkninger på sektorens konkurrenceevne, hvis tilgængeligheden af vedvarende og kulstoffattige brændstoffer i havne under en medlemsstats jurisdiktion ikke ledsages af krav til deres anvendelse, som gælder for alle skibe, der ankommer til eller afgår fra søhavne under medlemsstaternes jurisdiktion. Der bør ved denne forordning derfor fastsættes foranstaltninger til at sikre, at udbredelsen af vedvarende og kulstoffattige brændstoffer på markedet for skibsbrændstoffer finder sted på rimelige konkurrencevilkår på Unionens marked for søtransport. |
| --- | --- |

(5)

I forbindelse med brændstofomstillingen til vedvarende og kulstoffattige brændstoffer samt alternative energikilder er det afgørende, at der opretholdes et velfungerende EU-marked med retfærdig konkurrence med hensyn til skibsbrændstoffer, som tegner sig for en betydelig del af selskabernes og operatørernes omkostninger. De politiske foranstaltninger bør derfor være omkostningseffektive. Forskelle i brændstofkravene i medlemsstaterne kan have stor betydning for skibsoperatørernes økonomiske resultater og kan påvirke konkurrencen på markedet negativt. Som følge af skibsfartens internationale karakter kan skibsoperatører let bunkre i tredjelande og medbringe store mængder brændstof, hvilket også kan bidrage til en risiko for, at havne i Unionen mister konkurrenceevne over for havne uden for Unionen. Denne situation kan føre til kulstoflækage og have skadelige virkninger på sektorens konkurrenceevne, hvis tilgængeligheden af vedvarende og kulstoffattige brændstoffer i havne under en medlemsstats jurisdiktion ikke ledsages af krav til deres anvendelse, som gælder for alle skibe, der ankommer til eller afgår fra søhavne under medlemsstaternes jurisdiktion. Der bør ved denne forordning derfor fastsættes foranstaltninger til at sikre, at udbredelsen af vedvarende og kulstoffattige brændstoffer på markedet for skibsbrændstoffer finder sted på rimelige konkurrencevilkår på Unionens marked for søtransport.

| (6) | Søtransportsektoren er udsat for stærk international konkurrence. Store forskelle på de reguleringsmæssige byrder i de forskellige flagstater har i mange tilfælde ført til uønskede fremgangsmåder såsom omflagning af skibe. Sektorens iboende globale karakter understreger vigtigheden af en flagneutral tilgang og af et gunstigt reguleringsmæssigt miljø, som vil kunne bidrage til at tiltrække nye investeringer og sikre Unionens havnes, skibsejeres og skibsoperatørers konkurrenceevne. |
| --- | --- |

(6)

Søtransportsektoren er udsat for stærk international konkurrence. Store forskelle på de reguleringsmæssige byrder i de forskellige flagstater har i mange tilfælde ført til uønskede fremgangsmåder såsom omflagning af skibe. Sektorens iboende globale karakter understreger vigtigheden af en flagneutral tilgang og af et gunstigt reguleringsmæssigt miljø, som vil kunne bidrage til at tiltrække nye investeringer og sikre Unionens havnes, skibsejeres og skibsoperatørers konkurrenceevne.

| (7) | For at få indvirkning på alle aktiviteterne i søtransportsektoren bør denne forordning finde anvendelse på halvdelen af den energi, der bruges af et skib, der foretager sejladser til en havn under en medlemsstats jurisdiktion fra en havn uden for en medlemsstats jurisdiktion, halvdelen af den energi, der bruges af et skib, der foretager sejladser fra en havn under en medlemsstats jurisdiktion til en havn uden for en medlemsstats jurisdiktion, al den energi, der bruges af et skib, der foretager sejladser til en havn under en medlemsstats jurisdiktion fra en havn under en medlemsstats jurisdiktion, og den energi, der bruges i en havn under en medlemsstats jurisdiktion. En sådan anvendelsesramme vil kunne sikre effektiviteten af denne forordning, herunder ved at øge rammens positive indvirkning på miljøet. Den pågældende ramme bør begrænse risikoen for undvigende havneanløb og risikoen for, at omdirigeringsaktiviteter flyttes uden for Unionen. For at sikre en smidig afvikling af skibstrafikken og undgå konkurrencefordrejninger på det indre marked bør lige konkurrencevilkår mellem søtransportoperatører og mellem havne for så vidt angår alle sejladser, der ankommer til eller afgår fra havne under medlemsstaternes jurisdiktion, samt skibes ophold i disse havne sikres af ensartede bestemmelser som fastsat ved denne forordning. |
| --- | --- |

(7)

For at få indvirkning på alle aktiviteterne i søtransportsektoren bør denne forordning finde anvendelse på halvdelen af den energi, der bruges af et skib, der foretager sejladser til en havn under en medlemsstats jurisdiktion fra en havn uden for en medlemsstats jurisdiktion, halvdelen af den energi, der bruges af et skib, der foretager sejladser fra en havn under en medlemsstats jurisdiktion til en havn uden for en medlemsstats jurisdiktion, al den energi, der bruges af et skib, der foretager sejladser til en havn under en medlemsstats jurisdiktion fra en havn under en medlemsstats jurisdiktion, og den energi, der bruges i en havn under en medlemsstats jurisdiktion. En sådan anvendelsesramme vil kunne sikre effektiviteten af denne forordning, herunder ved at øge rammens positive indvirkning på miljøet. Den pågældende ramme bør begrænse risikoen for undvigende havneanløb og risikoen for, at omdirigeringsaktiviteter flyttes uden for Unionen. For at sikre en smidig afvikling af skibstrafikken og undgå konkurrencefordrejninger på det indre marked bør lige konkurrencevilkår mellem søtransportoperatører og mellem havne for så vidt angår alle sejladser, der ankommer til eller afgår fra havne under medlemsstaternes jurisdiktion, samt skibes ophold i disse havne sikres af ensartede bestemmelser som fastsat ved denne forordning.

| (8) | Det er afgørende, at Kommissionen og medlemsstaternes kompetente myndigheder løbende sikrer, at deres administrative procedurer afspejler bedste praksis, og træffer foranstaltninger til at sikre overensstemmelse, undgå overlapning i sektorspecifik lovgivning og forenkle håndhævelsen af denne forordning, så den administrative byrde for skibsejere, skibsoperatører, havne og verifikatorer holdes på et minimum. |
| --- | --- |

(8)

Det er afgørende, at Kommissionen og medlemsstaternes kompetente myndigheder løbende sikrer, at deres administrative procedurer afspejler bedste praksis, og træffer foranstaltninger til at sikre overensstemmelse, undgå overlapning i sektorspecifik lovgivning og forenkle håndhævelsen af denne forordning, så den administrative byrde for skibsejere, skibsoperatører, havne og verifikatorer holdes på et minimum.

| (9) | Denne forordning bør stemme overens med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2023/1804 (6), Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2023/959 (7), Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2018/2001 (8), Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/1999 (9) og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/70/EF (10) for så vidt angår fremme af energi fra vedvarende energikilder og om ophævelse af Rådets direktiv (EU) 2015/652 (11) og Rådets direktiv om omstrukturering af EU-bestemmelserne for beskatning af energiprodukter og elektricitet (omarbejdning) for at sikre den nødvendige rets- og investeringssikkerhed. En sådan overensstemmelse vil kunne sikre en sammenhængende lovgivningsmæssig ramme for søtransportsektoren, som bidrager til en betydelig forøgelse af produktionen af bæredygtige alternative brændstoffer, sikrer etableringen af den nødvendige infrastruktur og tilskynder til anvendelse af de pågældende brændstoffer i en støt stigende andel af skibe. |
| --- | --- |

(9)

Denne forordning bør stemme overens med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2023/1804 (6), Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2023/959 (7), Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2018/2001 (8), Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/1999 (9) og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/70/EF (10) for så vidt angår fremme af energi fra vedvarende energikilder og om ophævelse af Rådets direktiv (EU) 2015/652 (11) og Rådets direktiv om omstrukturering af EU-bestemmelserne for beskatning af energiprodukter og elektricitet (omarbejdning) for at sikre den nødvendige rets- og investeringssikkerhed. En sådan overensstemmelse vil kunne sikre en sammenhængende lovgivningsmæssig ramme for søtransportsektoren, som bidrager til en betydelig forøgelse af produktionen af bæredygtige alternative brændstoffer, sikrer etableringen af den nødvendige infrastruktur og tilskynder til anvendelse af de pågældende brændstoffer i en støt stigende andel af skibe.

| (10) | Der børafholdes høringer mellem havnemyndigheden og havnebrugere og andre relevante interessenter, jf. artikel 15, stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/352 (12), for at koordinere tilgængeligheden af havnetjenester med hensyn til den forsyning af alternative brændstoffer, der er planlagt og indført i havne, samt med hensyn til den forventede efterspørgsel fra skibe, der anløber de pågældende havne. |
| --- | --- |

(10)

Der børafholdes høringer mellem havnemyndigheden og havnebrugere og andre relevante interessenter, jf. artikel 15, stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/352 (12), for at koordinere tilgængeligheden af havnetjenester med hensyn til den forsyning af alternative brændstoffer, der er planlagt og indført i havne, samt med hensyn til den forventede efterspørgsel fra skibe, der anløber de pågældende havne.

| (11) | Bestemmelserne i denne forordning bør finde anvendelse uden forskelsbehandling på skibe uanset deres flag. Af hensyn til sammenhængen med EU-regler og internationale regler på søtransportområdet og for at begrænse den administrative byrde bør denne forordning finde anvendelse på skibe med en bruttotonnage (BT) på over 5 000, men bør ikke finde anvendelse på krigsskibe, marinehjælpefartøjer, fiskerfartøjer eller skibe til forarbejdning af fisk, træskibe af primitiv konstruktion, skibe, der ikke fremdrives ved mekaniske midler, eller statsskibe, der anvendes til ikkekommercielle formål. Selv om skibe med en BT på over 5 000 kun udgør ca. 55 % af alle skibe, der anløber havne i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2015/757 (13), er de ansvarlige for ca. 90 % af CO2-emissionerne fra søtransportsektoren. Kommissionen bør regelmæssigt revurdere situationen med henblik på eventuelt at udvide anvendelsesområdet for denne forordning til skibe med en BT på under 5 000. |
| --- | --- |

(11)

Bestemmelserne i denne forordning bør finde anvendelse uden forskelsbehandling på skibe uanset deres flag. Af hensyn til sammenhængen med EU-regler og internationale regler på søtransportområdet og for at begrænse den administrative byrde bør denne forordning finde anvendelse på skibe med en bruttotonnage (BT) på over 5 000, men bør ikke finde anvendelse på krigsskibe, marinehjælpefartøjer, fiskerfartøjer eller skibe til forarbejdning af fisk, træskibe af primitiv konstruktion, skibe, der ikke fremdrives ved mekaniske midler, eller statsskibe, der anvendes til ikkekommercielle formål. Selv om skibe med en BT på over 5 000 kun udgør ca. 55 % af alle skibe, der anløber havne i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2015/757 (13), er de ansvarlige for ca. 90 % af CO2-emissionerne fra søtransportsektoren. Kommissionen bør regelmæssigt revurdere situationen med henblik på eventuelt at udvide anvendelsesområdet for denne forordning til skibe med en BT på under 5 000.

| (12) | Medlemsstater uden søhavne på deres område, uden en akkrediteret verifikator og uden skibe, der fører deres flag, som er omfattet af denne forordnings anvendelsesområde, og som ikke er en administrerende stat som defineret i denne forordning, behøver ikke at træffe foranstaltninger vedrørende de respektive krav i denne forordning, så længe disse omstændigheder gør sig gældende. |
| --- | --- |

(12)

Medlemsstater uden søhavne på deres område, uden en akkrediteret verifikator og uden skibe, der fører deres flag, som er omfattet af denne forordnings anvendelsesområde, og som ikke er en administrerende stat som defineret i denne forordning, behøver ikke at træffe foranstaltninger vedrørende de respektive krav i denne forordning, så længe disse omstændigheder gør sig gældende.

| (13) | I betragtning af de øgede omkostninger for skibe, der opfylder kravene i denne forordning, øger fraværet af en global foranstaltning risikoen for omgåelse. Undvigende anløb af havne uden for Unionen og flytning af omladningsaktiviteter til havne uden for Unionen vil ikke blot mindske de miljømæssige fordele ved at internalisere omkostningerne ved emissioner fra søtransportaktiviteter, men kan føre til yderligere emissioner på grund af den yderligere afstand, som skibe tilbagelægger for at vige uden om anvendelsen af denne forordning. Det er derfor hensigtsmæssigt at udelukke visse ophold i havne uden for Unionen fra begrebet »anløbshavn«. Denne udelukkelse omfatter havne i Unionens nærhed, hvor risikoen for undvigelse er mest markant. En grænse på 300 sømil fra en havn under en medlemsstats jurisdiktion udgør en forholdsmæssig reaktion på undvigende adfærd, idet den yderligere byrde og risikoen for undvigelse afvejes. Desuden bør udelukkelsen fra begrebet anløbshavn kun gælde for containerskibes ophold i visse havne uden for Unionen, hvor omladning af containere tegner sig for hovedparten af containertrafikken. For sådanne transporter består risikoen for undvigelse, hvis der mangler afbødende foranstaltninger, også i, at havneknudepunktet flyttes til havne uden for Unionen, hvilket forværrer virkningerne af undvigelsen. For at sikre den globale foranstaltnings proportionalitet og ligebehandling bør der tages hensyn til foranstaltninger i tredjelande, der svarer til denne forordning. |
| --- | --- |

(13)

I betragtning af de øgede omkostninger for skibe, der opfylder kravene i denne forordning, øger fraværet af en global foranstaltning risikoen for omgåelse. Undvigende anløb af havne uden for Unionen og flytning af omladningsaktiviteter til havne uden for Unionen vil ikke blot mindske de miljømæssige fordele ved at internalisere omkostningerne ved emissioner fra søtransportaktiviteter, men kan føre til yderligere emissioner på grund af den yderligere afstand, som skibe tilbagelægger for at vige uden om anvendelsen af denne forordning. Det er derfor hensigtsmæssigt at udelukke visse ophold i havne uden for Unionen fra begrebet »anløbshavn«. Denne udelukkelse omfatter havne i Unionens nærhed, hvor risikoen for undvigelse er mest markant. En grænse på 300 sømil fra en havn under en medlemsstats jurisdiktion udgør en forholdsmæssig reaktion på undvigende adfærd, idet den yderligere byrde og risikoen for undvigelse afvejes. Desuden bør udelukkelsen fra begrebet anløbshavn kun gælde for containerskibes ophold i visse havne uden for Unionen, hvor omladning af containere tegner sig for hovedparten af containertrafikken. For sådanne transporter består risikoen for undvigelse, hvis der mangler afbødende foranstaltninger, også i, at havneknudepunktet flyttes til havne uden for Unionen, hvilket forværrer virkningerne af undvigelsen. For at sikre den globale foranstaltnings proportionalitet og ligebehandling bør der tages hensyn til foranstaltninger i tredjelande, der svarer til denne forordning.

| (14) | For at tage hensyn til den særlige situation for øområder som understreget i artikel 174 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) og behovet for at bevare konnektivitet mellem øer og perifere regioner i Unionen og centrale regioner i Unionen bør midlertidige undtagelser tillades for sejladser, der foretages af andre passagerskibe end krydstogtsskibe mellem en anløbshavn under en medlemsstats jurisdiktion og en anløbshavn under samme medlemsstats jurisdiktion på en ø med færre end 200 000 fastboende. |
| --- | --- |

(14)

For at tage hensyn til den særlige situation for øområder som understreget i artikel 174 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) og behovet for at bevare konnektivitet mellem øer og perifere regioner i Unionen og centrale regioner i Unionen bør midlertidige undtagelser tillades for sejladser, der foretages af andre passagerskibe end krydstogtsskibe mellem en anløbshavn under en medlemsstats jurisdiktion og en anløbshavn under samme medlemsstats jurisdiktion på en ø med færre end 200 000 fastboende.

| (15) | Under hensyntagen til de særlige karakteristika og begrænsninger for regionerne i Unionens yderste periferi, særlig deres afsides beliggenhed og økarakter, bør der lægges særlig vægt på at bevare deres tilgængelighed og effektive konnektivitet gennem søtransport. For skibe, som er omfattet af denne forordnings anvendelsesområde, bør derfor kun halvdelen af den energi, der bruges under sejladser, som afgår fra eller ankommer til en anløbshavn i en region i den yderste periferi, være omfattet af denne forordnings anvendelsesområde. Af samme årsager bør midlertidige undtagelser tillades for sejladser mellem en anløbshavn i en region i den yderste periferi og en anden anløbshavn i en region i den yderste periferi og med hensyn til den energi, der bruges af skibe under deres ophold i anløbshavne i den pågældende region i den yderste periferi. |
| --- | --- |

(15)

Under hensyntagen til de særlige karakteristika og begrænsninger for regionerne i Unionens yderste periferi, særlig deres afsides beliggenhed og økarakter, bør der lægges særlig vægt på at bevare deres tilgængelighed og effektive konnektivitet gennem søtransport. For skibe, som er omfattet af denne forordnings anvendelsesområde, bør derfor kun halvdelen af den energi, der bruges under sejladser, som afgår fra eller ankommer til en anløbshavn i en region i den yderste periferi, være omfattet af denne forordnings anvendelsesområde. Af samme årsager bør midlertidige undtagelser tillades for sejladser mellem en anløbshavn i en region i den yderste periferi og en anden anløbshavn i en region i den yderste periferi og med hensyn til den energi, der bruges af skibe under deres ophold i anløbshavne i den pågældende region i den yderste periferi.

| (16) | Medlemsstater, der ikke deler en landgrænse med nogen anden medlemsstat, er særligt afhængige af deres søforbindelse til resten af Unionen, navnlig for at opretholde den nødvendige konnektivitet for deres borgere. Sådanne medlemsstater skal basere sig på offentlige tjenesteydelseskontrakter eller forpligtelser til offentlig tjeneste for at nå målet om at opretholde konnektiviteten gennem passagerskibe. En midlertidig undtagelse bør tillades for at sætte medlemsstaterne i stand til at imødekomme det tvingende behov for at levere en tjenesteydelse af almen økonomisk interesse og sikre konnektivitet samt økonomisk, social og territorial samhørighed. |
| --- | --- |

(16)

Medlemsstater, der ikke deler en landgrænse med nogen anden medlemsstat, er særligt afhængige af deres søforbindelse til resten af Unionen, navnlig for at opretholde den nødvendige konnektivitet for deres borgere. Sådanne medlemsstater skal basere sig på offentlige tjenesteydelseskontrakter eller forpligtelser til offentlig tjeneste for at nå målet om at opretholde konnektiviteten gennem passagerskibe. En midlertidig undtagelse bør tillades for at sætte medlemsstaterne i stand til at imødekomme det tvingende behov for at levere en tjenesteydelse af almen økonomisk interesse og sikre konnektivitet samt økonomisk, social og territorial samhørighed.

| (17) | Ud over en generel mulighed for, at medlemsstaterne kan fritage sejladser med andre passagerskibe end krydstogtskibe til øer med færre end 200 000 fastboende, bør en lignende undtagelse tillades for indenlandske sejladser til øer, der foretages inden for rammerne af en offentlig tjenesteydelseskontrakt eller er omfattet af en forpligtelse til offentlig tjeneste. Medlemsstaterne har indført sådanne kontrakter og forpligtelser for at sikre et passende niveau af konnektivitet til øområder til overkommelige priser, som ellers ikke ville være blevet opnået i kraft af markedskræfterne. Medlemsstaterne bør have ret til midlertidigt at fritage sådanne sejladser, der foretages af passagerskibe mellem deres fastland og en ø i samme medlemsstat, for at opretholde de betingelser, hvorunder de offentlige tjenesteydelseskontrakter eller forpligtelserne til offentlig tjeneste blev indgået, og sikre den pågældende øs fortsatte konnektivitet samt økonomisk, social og territorial samhørighed. |
| --- | --- |

(17)

Ud over en generel mulighed for, at medlemsstaterne kan fritage sejladser med andre passagerskibe end krydstogtskibe til øer med færre end 200 000 fastboende, bør en lignende undtagelse tillades for indenlandske sejladser til øer, der foretages inden for rammerne af en offentlig tjenesteydelseskontrakt eller er omfattet af en forpligtelse til offentlig tjeneste. Medlemsstaterne har indført sådanne kontrakter og forpligtelser for at sikre et passende niveau af konnektivitet til øområder til overkommelige priser, som ellers ikke ville være blevet opnået i kraft af markedskræfterne. Medlemsstaterne bør have ret til midlertidigt at fritage sådanne sejladser, der foretages af passagerskibe mellem deres fastland og en ø i samme medlemsstat, for at opretholde de betingelser, hvorunder de offentlige tjenesteydelseskontrakter eller forpligtelserne til offentlig tjeneste blev indgået, og sikre den pågældende øs fortsatte konnektivitet samt økonomisk, social og territorial samhørighed.

| (18) | I artikel 2, nr. 1), i Rådets forordning (EØF) nr. 3577/92 (14) fastsættes det, at havnene i Ceuta og Melilla skal behandles på samme måde som øhavne. Selv om de i sagens natur ikke er øhavne, betyder deres geografiske placering på det afrikanske fastland og manglende landforbindelser med Spanien, at disse havne i forhold til det europæiske fastland og navnlig Spanien kan sammenlignes med øhavne. Ceuta og Melilla bør derfor betragtes som øhavne i forbindelse med den midlertidige fritagelse for cabotagesejlads mellem en medlemsstats fastland og de øer, der hører under dens jurisdiktion. |
| --- | --- |

(18)

I artikel 2, nr. 1), i Rådets forordning (EØF) nr. 3577/92 (14) fastsættes det, at havnene i Ceuta og Melilla skal behandles på samme måde som øhavne. Selv om de i sagens natur ikke er øhavne, betyder deres geografiske placering på det afrikanske fastland og manglende landforbindelser med Spanien, at disse havne i forhold til det europæiske fastland og navnlig Spanien kan sammenlignes med øhavne. Ceuta og Melilla bør derfor betragtes som øhavne i forbindelse med den midlertidige fritagelse for cabotagesejlads mellem en medlemsstats fastland og de øer, der hører under dens jurisdiktion.

| (19) | Sejlads i isfyldte farvande, især i de nordlige dele af Østersøen, og isklasseskibes tekniske egenskaber medfører ekstra omkostninger for søtransporten, og sådanne omkostninger kan stige yderligere som følge af denne forordning. Sådanne ekstra omkostninger for isklasseskibe på grund af sejlads i isfyldte farvande og på grund af deres tekniske egenskaber bør begrænses for at opretholde lige konkurrencevilkår. Selskaber bør derfor midlertidigt have mulighed for at anvende en begrænset justeret mængde energi, der bruges om bord af isklasseskibe. Desuden bør denne forordning i en begrænset periode gøre det muligt at fritage en andel af den ekstra energi, der bruges under sejlads i isfyldte farvande, i de specifikke perioder, hvor isklasseskibe udsættes for sejlads i isfyldte farvande. Med henblik herpå bør der fastlægges en kontrollerbar metode for at muliggøre sammenhæng mellem den andel af energi, der er fritaget, og de faktiske forhold ved sejlads i isfyldte farvande. Kommissionen bør revurdere den pågældende metode, særlig i lyset af robustheden af overvågningen af de data, der er nødvendige for at indberette afstanden og den yderligere energi ved sejlads i isfyldte farvande, med henblik på eventuelt at forlænge den pågældende foranstaltning. |
| --- | --- |

(19)

Sejlads i isfyldte farvande, især i de nordlige dele af Østersøen, og isklasseskibes tekniske egenskaber medfører ekstra omkostninger for søtransporten, og sådanne omkostninger kan stige yderligere som følge af denne forordning. Sådanne ekstra omkostninger for isklasseskibe på grund af sejlads i isfyldte farvande og på grund af deres tekniske egenskaber bør begrænses for at opretholde lige konkurrencevilkår. Selskaber bør derfor midlertidigt have mulighed for at anvende en begrænset justeret mængde energi, der bruges om bord af isklasseskibe. Desuden bør denne forordning i en begrænset periode gøre det muligt at fritage en andel af den ekstra energi, der bruges under sejlads i isfyldte farvande, i de specifikke perioder, hvor isklasseskibe udsættes for sejlads i isfyldte farvande. Med henblik herpå bør der fastlægges en kontrollerbar metode for at muliggøre sammenhæng mellem den andel af energi, der er fritaget, og de faktiske forhold ved sejlads i isfyldte farvande. Kommissionen bør revurdere den pågældende metode, særlig i lyset af robustheden af overvågningen af de data, der er nødvendige for at indberette afstanden og den yderligere energi ved sejlads i isfyldte farvande, med henblik på eventuelt at forlænge den pågældende foranstaltning.

| (20) | Den enhed, der er ansvarlig for at sikre overensstemmelsen med denne forordning, bør være det selskab, der defineres som skibsejeren eller en anden organisation eller person, såsom forvalteren eller bareboatbefragteren, som har overtaget ansvaret for skibets drift fra skibsejeren, og som ved denne ansvarsoverdragelse har påtaget sig alle pligter og ansvarsområder, der pålægges ved den internationale kode for sikker skibsdrift og forebyggelse af forurening som gennemført i Unionen ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 336/2006 (15). Denne definition er i overensstemmelse med det globale system til indsamling af data etableret i 2016 af Den Internationale Søfartsorganisation (IMO). |
| --- | --- |

(20)

Den enhed, der er ansvarlig for at sikre overensstemmelsen med denne forordning, bør være det selskab, der defineres som skibsejeren eller en anden organisation eller person, såsom forvalteren eller bareboatbefragteren, som har overtaget ansvaret for skibets drift fra skibsejeren, og som ved denne ansvarsoverdragelse har påtaget sig alle pligter og ansvarsområder, der pålægges ved den internationale kode for sikker skibsdrift og forebyggelse af forurening som gennemført i Unionen ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 336/2006 (15). Denne definition er i overensstemmelse med det globale system til indsamling af data etableret i 2016 af Den Internationale Søfartsorganisation (IMO).

| (21) | Udviklingen og udbredelsen af nye brændstoffer og energiløsninger kræver en koordineret tilgang for at matche udbud, efterspørgsel og tilvejebringelse af passende distributionsinfrastruktur. Unionens nuværende lovgivningsmæssige ramme omhandler allerede til dels brændstofproduktion gennem direktiv (EU) 2018/2001 og brændstofdistribution gennem Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/94/EU (16), men der er også behov for et værktøj, der skaber øget efterspørgsel efter vedvarende og kulstoffattige skibsbrændstoffer. |
| --- | --- |

(21)

Udviklingen og udbredelsen af nye brændstoffer og energiløsninger kræver en koordineret tilgang for at matche udbud, efterspørgsel og tilvejebringelse af passende distributionsinfrastruktur. Unionens nuværende lovgivningsmæssige ramme omhandler allerede til dels brændstofproduktion gennem direktiv (EU) 2018/2001 og brændstofdistribution gennem Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/94/EU (16), men der er også behov for et værktøj, der skaber øget efterspørgsel efter vedvarende og kulstoffattige skibsbrændstoffer.

| (22) | Selv om instrumenter såsom CO2-prissætning eller mål for CO2-intensiteten for aktiviteter fremmer forbedringer af energieffektiviteten, kan de ikke føre til et væsentligt skift i retning af vedvarende og kulstoffattige brændstoffer på kort og mellemlang sigt. Der er behov for en særlig reguleringsmæssig tilgang til anvendelsen af vedvarende og kulstoffattige skibsbrændstoffer og alternative energikilder såsom vind eller elektricitet. |
| --- | --- |

(22)

Selv om instrumenter såsom CO2-prissætning eller mål for CO2-intensiteten for aktiviteter fremmer forbedringer af energieffektiviteten, kan de ikke føre til et væsentligt skift i retning af vedvarende og kulstoffattige brændstoffer på kort og mellemlang sigt. Der er behov for en særlig reguleringsmæssig tilgang til anvendelsen af vedvarende og kulstoffattige skibsbrændstoffer og alternative energikilder såsom vind eller elektricitet.

| (23) | Politiske indgreb, der skal stimulere efterspørgslen efter vedvarende og kulstoffattige skibsbrændstoffer, bør derfor være målbaserede og overholde princippet om teknologineutralitet. Der bør derfor fastsættes grænser for drivhusgasintensiteten af den energi, der bruges om bord af skibe, uden at der stilles krav om anvendelse af bestemt brændstof eller teknologi. Sådanne grænser bør fastsættes i forhold til en referenceværdi, der svarer til den gennemsnitlige drivhusgasintensitet af den energi, der bruges om bord af skibe i flåden i 2020 fastsat på grundlag af de data, der overvåges og rapporteres inden for rammerne af forordning (EU) 2015/757, den metode og de standardværdier, der er fastsat i bilag I og II til nærværende forordning. |
| --- | --- |

(23)

Politiske indgreb, der skal stimulere efterspørgslen efter vedvarende og kulstoffattige skibsbrændstoffer, bør derfor være målbaserede og overholde princippet om teknologineutralitet. Der bør derfor fastsættes grænser for drivhusgasintensiteten af den energi, der bruges om bord af skibe, uden at der stilles krav om anvendelse af bestemt brændstof eller teknologi. Sådanne grænser bør fastsættes i forhold til en referenceværdi, der svarer til den gennemsnitlige drivhusgasintensitet af den energi, der bruges om bord af skibe i flåden i 2020 fastsat på grundlag af de data, der overvåges og rapporteres inden for rammerne af forordning (EU) 2015/757, den metode og de standardværdier, der er fastsat i bilag I og II til nærværende forordning.

| (24) | Udviklingen og udbredelsen af vedvarende og kulstoffattige brændstoffer med et stort potentiale for bæredygtighed, kommerciel modenhed og et stort potentiale for innovation og vækst med henblik på at opfylde fremtidige behov bør fremmes. Dette vil støtte etableringen af innovative og konkurrencedygtige brændstofmarkeder og sikre tilstrækkelig forsyning af bæredygtige skibsbrændstoffer på kort og lang sigt med henblik på at bidrage til Unionens ambitioner om dekarbonisering af transportsektoren, samtidig med at Unionens indsats for et højt miljøbeskyttelsesniveau styrkes. Til dette formål bør bæredygtige skibsbrændstoffer produceret af råprodukter, der er opført i del A og B i bilag IX til direktiv (EU) 2018/2001, samt syntetiske skibsbrændstoffer være omfattet af bestemmelserne. Bæredygtige skibsbrændstoffer produceret af råprodukter opført i del B i bilag IX til direktiv (EU) 2018/2001 er særligt vigtige, da den kommercielt mest modne teknologi til produktion af sådanne skibsbrændstoffer med henblik på dekarbonisering af søtransporten allerede vil være tilgængelig på kort sigt. |
| --- | --- |

(24)

Udviklingen og udbredelsen af vedvarende og kulstoffattige brændstoffer med et stort potentiale for bæredygtighed, kommerciel modenhed og et stort potentiale for innovation og vækst med henblik på at opfylde fremtidige behov bør fremmes. Dette vil støtte etableringen af innovative og konkurrencedygtige brændstofmarkeder og sikre tilstrækkelig forsyning af bæredygtige skibsbrændstoffer på kort og lang sigt med henblik på at bidrage til Unionens ambitioner om dekarbonisering af transportsektoren, samtidig med at Unionens indsats for et højt miljøbeskyttelsesniveau styrkes. Til dette formål bør bæredygtige skibsbrændstoffer produceret af råprodukter, der er opført i del A og B i bilag IX til direktiv (EU) 2018/2001, samt syntetiske skibsbrændstoffer være omfattet af bestemmelserne. Bæredygtige skibsbrændstoffer produceret af råprodukter opført i del B i bilag IX til direktiv (EU) 2018/2001 er særligt vigtige, da den kommercielt mest modne teknologi til produktion af sådanne skibsbrændstoffer med henblik på dekarbonisering af søtransporten allerede vil være tilgængelig på kort sigt.

| (25) | Indirekte ændringer i arealanvendelsen forekommer, når dyrkning af afgrøder til biobrændstoffer, flydende biobrændstoffer og biomassebrændstoffer fortrænger den traditionelle produktion af afgrøder til fødevare- og foderbrug. En sådan yderligere efterspørgsel øger presset på arealer og kan føre til, at landbrugsarealer udvides ind på arealer med stort kulstoflager såsom skove, vådområder og tørvebundsarealer, hvilket forårsager yderligere drivhusgasemissioner og tab af biodiversitet. Forskning har vist, at virkningens omfang afhænger af en række faktorer, herunder typen af råprodukter, der anvendes til brændstofproduktion, størrelsen af den yderligere efterspørgsel efter råprodukter, der udløses af anvendelsen af biobrændstoffer, flydende biobrændstoffer og biomassebrændstoffer, og det omfang, hvori arealer med stort kulstoflager er beskyttet globalt. Niveauet for drivhusgasemissioner som følge af indirekte ændringer i arealanvendelsen kan ikke bestemmes entydigt med den præcision, der kræves for at fastlægge de emissionsfaktorer, der kræves ved anvendelsen af denne forordning. Der er imidlertid dokumentation for, at alle brændstoffer, der produceres af råprodukter, forårsager indirekte ændringer i arealanvendelsen. Ud over de drivhusgasemissioner, der er forbundet med indirekte ændringer i arealanvendelsen – som kan modvirke nogle eller alle drivhusgasbesparelser fra individuelle biobrændstoffer, flydende biobrændstoffer eller biomassebrændstoffer – udgør indirekte ændringer i arealanvendelsen en risiko for biodiversiteten. Disse risici er særlig alvorlige i forbindelse med en potentielt stor udvidelse af produktionen som følge af en betydelig stigning i efterspørgslen. Derfor bør anvendelsen af fødevare- og foderafgrødebaserede brændstoffer ikke fremmes i henhold til denne forordning. Direktiv (EU) 2018/2001 indeholder allerede begrænsninger og et loft for sådanne biobrændstoffers, flydende biobrændstoffers og biomassebrændstoffers bidrag til besparelsesmålene for drivhusgasemissioner i vej- og jernbanetransportsektoren i betragtning af deres lavere miljømæssige fordele, lavere ydeevne med hensyn til drivhusgasreduktionspotentiale og bredere bæredygtighedsproblemer. |
| --- | --- |

(25)

Indirekte ændringer i arealanvendelsen forekommer, når dyrkning af afgrøder til biobrændstoffer, flydende biobrændstoffer og biomassebrændstoffer fortrænger den traditionelle produktion af afgrøder til fødevare- og foderbrug. En sådan yderligere efterspørgsel øger presset på arealer og kan føre til, at landbrugsarealer udvides ind på arealer med stort kulstoflager såsom skove, vådområder og tørvebundsarealer, hvilket forårsager yderligere drivhusgasemissioner og tab af biodiversitet. Forskning har vist, at virkningens omfang afhænger af en række faktorer, herunder typen af råprodukter, der anvendes til brændstofproduktion, størrelsen af den yderligere efterspørgsel efter råprodukter, der udløses af anvendelsen af biobrændstoffer, flydende biobrændstoffer og biomassebrændstoffer, og det omfang, hvori arealer med stort kulstoflager er beskyttet globalt. Niveauet for drivhusgasemissioner som følge af indirekte ændringer i arealanvendelsen kan ikke bestemmes entydigt med den præcision, der kræves for at fastlægge de emissionsfaktorer, der kræves ved anvendelsen af denne forordning. Der er imidlertid dokumentation for, at alle brændstoffer, der produceres af råprodukter, forårsager indirekte ændringer i arealanvendelsen. Ud over de drivhusgasemissioner, der er forbundet med indirekte ændringer i arealanvendelsen – som kan modvirke nogle eller alle drivhusgasbesparelser fra individuelle biobrændstoffer, flydende biobrændstoffer eller biomassebrændstoffer – udgør indirekte ændringer i arealanvendelsen en risiko for biodiversiteten. Disse risici er særlig alvorlige i forbindelse med en potentielt stor udvidelse af produktionen som følge af en betydelig stigning i efterspørgslen. Derfor bør anvendelsen af fødevare- og foderafgrødebaserede brændstoffer ikke fremmes i henhold til denne forordning. Direktiv (EU) 2018/2001 indeholder allerede begrænsninger og et loft for sådanne biobrændstoffers, flydende biobrændstoffers og biomassebrændstoffers bidrag til besparelsesmålene for drivhusgasemissioner i vej- og jernbanetransportsektoren i betragtning af deres lavere miljømæssige fordele, lavere ydeevne med hensyn til drivhusgasreduktionspotentiale og bredere bæredygtighedsproblemer.

| (26) | For at skabe en klar og forudsigelig retlig ramme og derved tilskynde til tidlig markedsudvikling og anvendelse af de mest bæredygtige og innovative brændstofteknologier med vækstpotentiale for at opfylde fremtidige behov er det nødvendigt med et særligt incitament for anvendelse af vedvarende brændstoffer, der ikke er af biologisk oprindelse (RFNBO). Dette incitament er begrundet i, at disse typer af brændstoffer rummer et stort potentiale for at indføre vedvarende energi i skibsfartens brændstofmiks, deres betydelige dekarboniseringspotentiale samt deres anslåede produktionsomkostninger på kort og mellemlang sigt. Når syntetiske brændstoffer fremstilles af elektricitet fra vedvarende energikilder og CO2, der opsamles direkte fra luften, kan de opnå emissionsbesparelser på op til 100 % sammenlignet med fossile brændstoffer. De har også betydelige fordele i forhold til andre typer bæredygtige brændstoffer med hensyn til ressourceeffektivitet i fremstillingsprocessen, navnlig for så vidt angår vandforbrug. Fremstillingsomkostningerne ved RFNBO er imidlertid i øjeblikket meget højere end markedsprisen på konventionelt brændstof, og dette forventes fortsat at være tilfældet på mellemlang sigt. Denne forordning bør derfor indeholde bestemmelser om en kombination af foranstaltninger for at sikre støtte til udbredelsen af bæredygtige RFNBO, herunder muligheden for at anvende en »multiplikator« indtil udgangen af 2033, således at energi fra RFNBO kan medregnes to gange. Desuden bør der fra 2034 gælde et delmål på 2 % for RFNBO, hvis Kommissionen i forlængelse af overvågningen af markedet rapporterer, at andelen af RFNBO i de skibsbunkerbrændstoffer, som anvendes af skibe, der er omfattet af denne forordnings anvendelsesområde, er mindre end 1 % senest i 2031. Denne kombination af foranstaltninger til støtte for vedvarende brændstoffer, der ikke er af biologisk oprindelse, har til formål at give skibsoperatører og brændstofleverandører et signal om, at der er mulighed for at investere i udbredelsen af denne type vedvarende, skalerbart og bæredygtigt brændstof, da det både fastsætter et slutmål, der giver brændstofleverandørerne sikkerhed med hensyn til den fremtidige minimumsefterspørgsel, og at give markedet mulighed for at finde den mest effektive måde at tilpasse sig i overensstemmelse hermed. Da der endnu ikke er udviklet et marked for RFNBO, omfatter denne forordning sikkerhedsforanstaltninger og fleksibilitet i forhold til forskellige mulige scenarier for markedsudbredelse. |
| --- | --- |

(26)

For at skabe en klar og forudsigelig retlig ramme og derved tilskynde til tidlig markedsudvikling og anvendelse af de mest bæredygtige og innovative brændstofteknologier med vækstpotentiale for at opfylde fremtidige behov er det nødvendigt med et særligt incitament for anvendelse af vedvarende brændstoffer, der ikke er af biologisk oprindelse (RFNBO). Dette incitament er begrundet i, at disse typer af brændstoffer rummer et stort potentiale for at indføre vedvarende energi i skibsfartens brændstofmiks, deres betydelige dekarboniseringspotentiale samt deres anslåede produktionsomkostninger på kort og mellemlang sigt. Når syntetiske brændstoffer fremstilles af elektricitet fra vedvarende energikilder og CO2, der opsamles direkte fra luften, kan de opnå emissionsbesparelser på op til 100 % sammenlignet med fossile brændstoffer. De har også betydelige fordele i forhold til andre typer bæredygtige brændstoffer med hensyn til ressourceeffektivitet i fremstillingsprocessen, navnlig for så vidt angår vandforbrug. Fremstillingsomkostningerne ved RFNBO er imidlertid i øjeblikket meget højere end markedsprisen på konventionelt brændstof, og dette forventes fortsat at være tilfældet på mellemlang sigt. Denne forordning bør derfor indeholde bestemmelser om en kombination af foranstaltninger for at sikre støtte til udbredelsen af bæredygtige RFNBO, herunder muligheden for at anvende en »multiplikator« indtil udgangen af 2033, således at energi fra RFNBO kan medregnes to gange. Desuden bør der fra 2034 gælde et delmål på 2 % for RFNBO, hvis Kommissionen i forlængelse af overvågningen af markedet rapporterer, at andelen af RFNBO i de skibsbunkerbrændstoffer, som anvendes af skibe, der er omfattet af denne forordnings anvendelsesområde, er mindre end 1 % senest i 2031. Denne kombination af foranstaltninger til støtte for vedvarende brændstoffer, der ikke er af biologisk oprindelse, har til formål at give skibsoperatører og brændstofleverandører et signal om, at der er mulighed for at investere i udbredelsen af denne type vedvarende, skalerbart og bæredygtigt brændstof, da det både fastsætter et slutmål, der giver brændstofleverandørerne sikkerhed med hensyn til den fremtidige minimumsefterspørgsel, og at give markedet mulighed for at finde den mest effektive måde at tilpasse sig i overensstemmelse hermed. Da der endnu ikke er udviklet et marked for RFNBO, omfatter denne forordning sikkerhedsforanstaltninger og fleksibilitet i forhold til forskellige mulige scenarier for markedsudbredelse.

| (27) | Selv om RFNBO har et stort potentiale til at opfylde dekarboniseringsbehovene i søfartssektoren, er det muligt, at andre brændstoffer også vil frembyde et sammenligneligt dekarboniseringspotentiale. Faktorer såsom teknologisk modenhed eller tilgængelighed for søfartssektoren kan påvirke udbredelsen af vedvarende og kulstoffattige brændstoffer i forskellige havne. Det er derfor vigtigt at sikre teknologineutralitet og undgå unødig forskelsbehandling af andre brændstoffer, der opnår lignende reduktioner af drivhusgasintensiteten som RFNBO, samt at undgå at straffe skibe, der anvender sådanne brændstoffer. Med henblik herpå er det vigtigt at bemærke tærsklen for drivhusgasbesparelser på 70 %, der kræves for RFNBO, som fastsat i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2018/2001, Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/1999 og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/70/EF for så vidt angår fremme af energi fra vedvarende energikilder og om ophævelse af Rådets direktiv (EU) 2015/652. En sådan tærskel kan også opfyldes af andre brændstoffer end RFNBO, af biologisk eller syntetisk oprindelse. |
| --- | --- |

(27)

Selv om RFNBO har et stort potentiale til at opfylde dekarboniseringsbehovene i søfartssektoren, er det muligt, at andre brændstoffer også vil frembyde et sammenligneligt dekarboniseringspotentiale. Faktorer såsom teknologisk modenhed eller tilgængelighed for søfartssektoren kan påvirke udbredelsen af vedvarende og kulstoffattige brændstoffer i forskellige havne. Det er derfor vigtigt at sikre teknologineutralitet og undgå unødig forskelsbehandling af andre brændstoffer, der opnår lignende reduktioner af drivhusgasintensiteten som RFNBO, samt at undgå at straffe skibe, der anvender sådanne brændstoffer. Med henblik herpå er det vigtigt at bemærke tærsklen for drivhusgasbesparelser på 70 %, der kræves for RFNBO, som fastsat i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2018/2001, Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/1999 og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/70/EF for så vidt angår fremme af energi fra vedvarende energikilder og om ophævelse af Rådets direktiv (EU) 2015/652. En sådan tærskel kan også opfyldes af andre brændstoffer end RFNBO, af biologisk eller syntetisk oprindelse.

| (28) | Der er i øjeblikket en ubetydelig efterspørgsel efter fødevare- og foderafgrødebaserede biobrændstoffer, flydende biobrændstoffer og biomassebrændstoffer i søtransportsektoren, da mere end 99 % af de skibsbrændstoffer, der anvendes i dag, er af fossil oprindelse. Fødevare- og foderafgrødebaserede brændstoffer kan ikke anvendes til at bidrage til at nå målene i denne forordning, hvilket også minimerer risikoen for at bremse dekarboniseringen af transportsektoren, som ellers kunne opstå, hvis afgrødebaserede biobrændstoffer flyttes fra vejtransport til søtransport. Det er vigtigt at minimere en sådan flytning, da vejtransporten i dag er langt den mest forurenende transportsektor, og søtransporten i øjeblikket primært anvender brændstoffer af fossil oprindelse. Derfor bør en potentielt stor efterspørgsel efter fødevare- og foderafgrødebaserede biobrændstoffer, flydende biobrændstoffer og biomassebrændstoffer ved at fremme deres anvendelse i henhold til denne forordning undgås. Følgelig kræver de yderligere drivhusgasemissioner og tab af biodiversitet, der forårsages af alle typer fødevare- og foderafgrødebaserede brændstoffer, at disse brændstoffer anses for at have de samme emissionsfaktorer som den mindst gunstige produktionsvej. |
| --- | --- |

(28)

Der er i øjeblikket en ubetydelig efterspørgsel efter fødevare- og foderafgrødebaserede biobrændstoffer, flydende biobrændstoffer og biomassebrændstoffer i søtransportsektoren, da mere end 99 % af de skibsbrændstoffer, der anvendes i dag, er af fossil oprindelse. Fødevare- og foderafgrødebaserede brændstoffer kan ikke anvendes til at bidrage til at nå målene i denne forordning, hvilket også minimerer risikoen for at bremse dekarboniseringen af transportsektoren, som ellers kunne opstå, hvis afgrødebaserede biobrændstoffer flyttes fra vejtransport til søtransport. Det er vigtigt at minimere en sådan flytning, da vejtransporten i dag er langt den mest forurenende transportsektor, og søtransporten i øjeblikket primært anvender brændstoffer af fossil oprindelse. Derfor bør en potentielt stor efterspørgsel efter fødevare- og foderafgrødebaserede biobrændstoffer, flydende biobrændstoffer og biomassebrændstoffer ved at fremme deres anvendelse i henhold til denne forordning undgås. Følgelig kræver de yderligere drivhusgasemissioner og tab af biodiversitet, der forårsages af alle typer fødevare- og foderafgrødebaserede brændstoffer, at disse brændstoffer anses for at have de samme emissionsfaktorer som den mindst gunstige produktionsvej.

| (29) | De lange udviklings- og udbredelsesfaser for nye brændstoffer og energiløsninger til søtransport, såvel som den lange gennemsnitlige levetid for skibe, der typisk ligger på mellem 25 og 30 år, kræver en hurtig indsats og etablering af en klar og forudsigelig langsigtet lovramme, som kan fremme de berørte interessenters planlægning og investeringer. En sådan lovramme vil fremme udviklingen og udbredelsen af nye brændstoffer og energiløsninger til søtransport og tilskynde interessenterne til at investere. Inden for en sådan lovramme bør der også fastsættes grænser for drivhusgasintensiteten af den energi, der bruges om bord af skibe, frem til 2050. Disse grænser bør med tiden blive mere ambitiøse for at afspejle den forventede teknologiske udvikling og den øgede produktion af vedvarende og kulstoffattige skibsbrændstoffer. |
| --- | --- |

(29)

De lange udviklings- og udbredelsesfaser for nye brændstoffer og energiløsninger til søtransport, såvel som den lange gennemsnitlige levetid for skibe, der typisk ligger på mellem 25 og 30 år, kræver en hurtig indsats og etablering af en klar og forudsigelig langsigtet lovramme, som kan fremme de berørte interessenters planlægning og investeringer. En sådan lovramme vil fremme udviklingen og udbredelsen af nye brændstoffer og energiløsninger til søtransport og tilskynde interessenterne til at investere. Inden for en sådan lovramme bør der også fastsættes grænser for drivhusgasintensiteten af den energi, der bruges om bord af skibe, frem til 2050. Disse grænser bør med tiden blive mere ambitiøse for at afspejle den forventede teknologiske udvikling og den øgede produktion af vedvarende og kulstoffattige skibsbrændstoffer.

| (30) | Ved denne forordning bør metoden og formlen til beregning af den årlige gennemsnitlige drivhusgasintensitet af den energi, der bruges om bord af et skib, fastlægges. Formlen bør baseres på det brændstofforbrug, der indberettes af skibene, og tage hensyn til de relevante emissionsfaktorer for de brændstoffer, der forbruges. Anvendelsen af alternative energikilder, f.eks. vind eller elektricitet, bør også afspejles i metoden. |
| --- | --- |

(30)

Ved denne forordning bør metoden og formlen til beregning af den årlige gennemsnitlige drivhusgasintensitet af den energi, der bruges om bord af et skib, fastlægges. Formlen bør baseres på det brændstofforbrug, der indberettes af skibene, og tage hensyn til de relevante emissionsfaktorer for de brændstoffer, der forbruges. Anvendelsen af alternative energikilder, f.eks. vind eller elektricitet, bør også afspejles i metoden.

| (31) | For at få et mere fuldstændigt billede af de forskellige energikilders miljøpræstationer bør brændstoffers drivhusgasværdi vurderes på well-to-wake-grundlag under hensyntagen til virkningerne af energiproduktion, -transport og -distribution samt brug om bord. Dette har til formål at give incitamenter med hensyn til teknologier og produktionsveje, der giver et mindre drivhusgasfodaftryk og reelle fordele sammenlignet med de eksisterende konventionelle brændstoffer. |
| --- | --- |

(31)

For at få et mere fuldstændigt billede af de forskellige energikilders miljøpræstationer bør brændstoffers drivhusgasværdi vurderes på well-to-wake-grundlag under hensyntagen til virkningerne af energiproduktion, -transport og -distribution samt brug om bord. Dette har til formål at give incitamenter med hensyn til teknologier og produktionsveje, der giver et mindre drivhusgasfodaftryk og reelle fordele sammenlignet med de eksisterende konventionelle brændstoffer.

| (32) | Vedvarende og kulstoffattige skibsbrændstoffers well-to-wake-ydeevne bør fastlægges ved hjælp af standardemissionsfaktorer eller faktiske og certificerede emissionsfaktorer, som dækker well-to-tank- og tank-to-wake-emissionerne. Med henblik på denne forordning bør der kun anvendes standard well-to-tank-emissionsfaktorer og tank-to-wake-CO2-emissionsfaktorer for fossile brændstoffer. |
| --- | --- |

(32)

Vedvarende og kulstoffattige skibsbrændstoffers well-to-wake-ydeevne bør fastlægges ved hjælp af standardemissionsfaktorer eller faktiske og certificerede emissionsfaktorer, som dækker well-to-tank- og tank-to-wake-emissionerne. Med henblik på denne forordning bør der kun anvendes standard well-to-tank-emissionsfaktorer og tank-to-wake-CO2-emissionsfaktorer for fossile brændstoffer.

| (33) | I tilfælde af teknologiske fremskridt vedrørende nye teknologier til reduktion af drivhusgasemissioner, såsom CO2-opsamling om bord, bør Kommissionen vurdere muligheden for i drivhusgasintensitets- og overensstemmelsesbalanceformlerne i henholdsvis bilag I og IV at afspejle de pågældende teknologiers bidrag til at reducere de direkte drivhusgasemissioner om bord på skibe. |
| --- | --- |

(33)

I tilfælde af teknologiske fremskridt vedrørende nye teknologier til reduktion af drivhusgasemissioner, såsom CO2-opsamling om bord, bør Kommissionen vurdere muligheden for i drivhusgasintensitets- og overensstemmelsesbalanceformlerne i henholdsvis bilag I og IV at afspejle de pågældende teknologiers bidrag til at reducere de direkte drivhusgasemissioner om bord på skibe.

| (34) | En samlet tilgang til de mest relevante drivhusgasemissioner (CO2, CH4 og N2O) er nødvendig for at fremme anvendelsen af energikilder, der samlet set giver et mindre drivhusgasfodaftryk. For at afspejle det globale opvarmningspotentiale for methan og dinitrogenoxider bør den grænseværdi, der fastsættes ved denne forordning, udtrykkes som »CO2-ækvivalenter«. |
| --- | --- |

(34)

En samlet tilgang til de mest relevante drivhusgasemissioner (CO2, CH4 og N2O) er nødvendig for at fremme anvendelsen af energikilder, der samlet set giver et mindre drivhusgasfodaftryk. For at afspejle det globale opvarmningspotentiale for methan og dinitrogenoxider bør den grænseværdi, der fastsættes ved denne forordning, udtrykkes som »CO2-ækvivalenter«.

| (35) | Brugen af vedvarende energikilder og alternative fremdriftssystemer, f.eks. vind- og solenergi, reducerer drivhusgasintensiteten af skibes samlede energiforbrug betydeligt. Vanskeligheden ved nøjagtigt at måle og kvantificere disse energikilder (det periodiske energiforbrug, direkte overførsel som fremdriftssystem osv.) bør ikke være til hinder for, at de medregnes i skibenes samlede energiforbrug ved hjælp af tilnærmelser af deres bidrag til skibets overensstemmelsesbalance. |
| --- | --- |

(35)

Brugen af vedvarende energikilder og alternative fremdriftssystemer, f.eks. vind- og solenergi, reducerer drivhusgasintensiteten af skibes samlede energiforbrug betydeligt. Vanskeligheden ved nøjagtigt at måle og kvantificere disse energikilder (det periodiske energiforbrug, direkte overførsel som fremdriftssystem osv.) bør ikke være til hinder for, at de medregnes i skibenes samlede energiforbrug ved hjælp af tilnærmelser af deres bidrag til skibets overensstemmelsesbalance.

| (36) | Luftforurening fra skibe (svovloxider, nitrogenoxider og partikler) i havne er et stort problem for kystområder og havnebyer. Der bør derfor fastlægges specifikke og strenge forpligtelser til at reducere emissioner fra skibe fortøjet ved kaj. |
| --- | --- |

(36)

Luftforurening fra skibe (svovloxider, nitrogenoxider og partikler) i havne er et stort problem for kystområder og havnebyer. Der bør derfor fastlægges specifikke og strenge forpligtelser til at reducere emissioner fra skibe fortøjet ved kaj.

| (37) | Havnenes forpligtelse til at levere landstrøm, jf. forordning (EU) 2023/1804, bør modsvares af en tilsvarende forpligtelse i nærværende forordning for skibe til at tilslutte sig infrastrukturen for landstrøm, når de er fortøjet ved kaj, for at sikre effektiviteten af denne infrastruktur og undgå risikoen for strandede aktiver. |
| --- | --- |

(37)

Havnenes forpligtelse til at levere landstrøm, jf. forordning (EU) 2023/1804, bør modsvares af en tilsvarende forpligtelse i nærværende forordning for skibe til at tilslutte sig infrastrukturen for landstrøm, når de er fortøjet ved kaj, for at sikre effektiviteten af denne infrastruktur og undgå risikoen for strandede aktiver.

| (38) | Brugen af landstrøm mindsker luftforureningen fra skibe og reducerer mængden af drivhusgasemissioner fra søtransport. Landstrøm er en stadig mere miljøvenlig energiforsyning, der kan anvendes af skibe, i medfør af de stigende andele af vedvarende energikilder og fossilfrie energikilder i Unionens elektricitetsmiks. Mens kun leveringen af tilslutningspunkter for landstrøm er omhandlet i direktiv 2014/94/EU, har efterspørgslen efter og følgelig udbredelsen af denne teknologi været begrænset. Der bør derfor fastsættes særlige regler med krav om anvendelse af landstrøm for containerskibe og passagerskibe, eftersom det er de skibskategorier, der frembringer den største mængde emissioner pr. skib, når de er fortøjet ved kaj, ifølge de data, der blev indsamlet inden for rammerne af forordning (EU) 2015/757 i 2018. |
| --- | --- |

(38)

Brugen af landstrøm mindsker luftforureningen fra skibe og reducerer mængden af drivhusgasemissioner fra søtransport. Landstrøm er en stadig mere miljøvenlig energiforsyning, der kan anvendes af skibe, i medfør af de stigende andele af vedvarende energikilder og fossilfrie energikilder i Unionens elektricitetsmiks. Mens kun leveringen af tilslutningspunkter for landstrøm er omhandlet i direktiv 2014/94/EU, har efterspørgslen efter og følgelig udbredelsen af denne teknologi været begrænset. Der bør derfor fastsættes særlige regler med krav om anvendelse af landstrøm for containerskibe og passagerskibe, eftersom det er de skibskategorier, der frembringer den største mængde emissioner pr. skib, når de er fortøjet ved kaj, ifølge de data, der blev indsamlet inden for rammerne af forordning (EU) 2015/757 i 2018.

| (39) | Ud over landstrøm kan andre teknologier skabe tilsvarende miljøfordele i havn. Hvis det påvises, at anvendelsen af alternativ teknologi er ækvivalent med brugen af landstrøm, bør et skib fritages fra forpligtelsen til at anvende landstrøm. |
| --- | --- |

(39)

Ud over landstrøm kan andre teknologier skabe tilsvarende miljøfordele i havn. Hvis det påvises, at anvendelsen af alternativ teknologi er ækvivalent med brugen af landstrøm, bør et skib fritages fra forpligtelsen til at anvende landstrøm.

| (40) | Forskellige landstrømsprojekter og -løsninger er blevet afprøvet for skibe på ankerplads, men der findes i øjeblikket ingen fuldt udviklet og skalerbar teknisk løsning. Derfor bør forpligtelsen til at anvende landstrøm i princippet begrænses til skibe fortøjet ved kaj. Ikke desto mindre bør Kommissionen regelmæssigt revurdere situationen med henblik på at udvide denne forpligtelse til at omfatte skibe på ankerplads, når de nødvendige teknologier er tilstrækkeligt udviklet. I mellemtiden bør medlemsstaterne have mulighed for i visse tilfælde at pålægge skibe på ankerplads en forpligtelse til at anvende landstrøm, f.eks. i havne, der allerede er udstyret med en sådan teknologi eller ligger i områder, hvor forurening bør undgås. |
| --- | --- |

(40)

Forskellige landstrømsprojekter og -løsninger er blevet afprøvet for skibe på ankerplads, men der findes i øjeblikket ingen fuldt udviklet og skalerbar teknisk løsning. Derfor bør forpligtelsen til at anvende landstrøm i princippet begrænses til skibe fortøjet ved kaj. Ikke desto mindre bør Kommissionen regelmæssigt revurdere situationen med henblik på at udvide denne forpligtelse til at omfatte skibe på ankerplads, når de nødvendige teknologier er tilstrækkeligt udviklet. I mellemtiden bør medlemsstaterne have mulighed for i visse tilfælde at pålægge skibe på ankerplads en forpligtelse til at anvende landstrøm, f.eks. i havne, der allerede er udstyret med en sådan teknologi eller ligger i områder, hvor forurening bør undgås.

| (41) | Der bør også fastsættes undtagelser fra forpligtelsen til at anvende landstrøm af en række objektive grunde, med forbehold af verifikation foretaget af den kompetente myndighed i den medlemsstat, hvor anløbshavnen ligger, eller enhver behørigt bemyndiget enhed, eventuelt efter høring af relevante enheder. Sådanne undtagelser bør begrænses til uplanlagte havneanløb, som ikke foretages systematisk, af hensyn til sikkerheden eller for at redde liv til søs, til korte ophold for skibe fortøjet ved kaj på mindre end to timer, da dette er den minimumstid, der kræves til tilslutning, til situationer, hvor landstrøm ikke er tilgængelig eller kompatibel, til brug af energi produceret om bord i nødsituationer og til vedligeholdelses- og funktionstest. |
| --- | --- |

(41)

Der bør også fastsættes undtagelser fra forpligtelsen til at anvende landstrøm af en række objektive grunde, med forbehold af verifikation foretaget af den kompetente myndighed i den medlemsstat, hvor anløbshavnen ligger, eller enhver behørigt bemyndiget enhed, eventuelt efter høring af relevante enheder. Sådanne undtagelser bør begrænses til uplanlagte havneanløb, som ikke foretages systematisk, af hensyn til sikkerheden eller for at redde liv til søs, til korte ophold for skibe fortøjet ved kaj på mindre end to timer, da dette er den minimumstid, der kræves til tilslutning, til situationer, hvor landstrøm ikke er tilgængelig eller kompatibel, til brug af energi produceret om bord i nødsituationer og til vedligeholdelses- og funktionstest.

| (42) | I havne, der er omfattet af kravene i artikel 9 i forordning (EU) 2023/1804, bør undtagelser, hvis landstrøm ikke er tilgængelig eller kompatibel, begrænses, efter at skibsejerne og havneoperatører har haft tilstrækkelig tid til at foretage de nødvendige investeringer, for at skabe de nødvendige incitamenter til at foretage disse investeringer og undgå uretfærdig konkurrence. Skibsoperatører bør omhyggeligt planlægge deres havneanløb for at sikre, at de, når de er fortøjet ved kaj, kan udføre deres aktiviteter uden at udlede luftforurenende stoffer og drivhusgasser for at beskytte miljøet i kystområder og havnebyer. Der bør fastsættes et begrænset antal undtagelser, der finder anvendelse, hvis landstrøm ikke er til rådighed eller kompatibel, for at tage højde for situationer, hvor der ikke blev stillet landstrøm til rådighed af årsager, der ligger uden for skibsoperatørens kontrol. Der bør hyppigt holdes konsulterende møder mellem relevante interessenter for at drøfte og træffe beslutninger om krav og fremtidige planer med henblik på at modvirke risikoen for strandede aktiver, manglende kompatibilitet ved infrastruktur for landstrøm ombord og ved kaj samt ubalancer i efterspørgslen efter og udbuddet af alternative brændstoffer. |
| --- | --- |

(42)

I havne, der er omfattet af kravene i artikel 9 i forordning (EU) 2023/1804, bør undtagelser, hvis landstrøm ikke er tilgængelig eller kompatibel, begrænses, efter at skibsejerne og havneoperatører har haft tilstrækkelig tid til at foretage de nødvendige investeringer, for at skabe de nødvendige incitamenter til at foretage disse investeringer og undgå uretfærdig konkurrence. Skibsoperatører bør omhyggeligt planlægge deres havneanløb for at sikre, at de, når de er fortøjet ved kaj, kan udføre deres aktiviteter uden at udlede luftforurenende stoffer og drivhusgasser for at beskytte miljøet i kystområder og havnebyer. Der bør fastsættes et begrænset antal undtagelser, der finder anvendelse, hvis landstrøm ikke er til rådighed eller kompatibel, for at tage højde for situationer, hvor der ikke blev stillet landstrøm til rådighed af årsager, der ligger uden for skibsoperatørens kontrol. Der bør hyppigt holdes konsulterende møder mellem relevante interessenter for at drøfte og træffe beslutninger om krav og fremtidige planer med henblik på at modvirke risikoen for strandede aktiver, manglende kompatibilitet ved infrastruktur for landstrøm ombord og ved kaj samt ubalancer i efterspørgslen efter og udbuddet af alternative brændstoffer.

| (43) | Kravet om, at havne skal levere landstrøm, jf. forordning (EU) 2023/1804, tager hensyn til de typer skibe, der betjenes, og de respektive trafikmængder for søhavne. Kravene til skibe om at tilslutte sig landstrøm bør ikke finde anvendelse på skibe, når de anløber havne, der ikke er omfattet af kravet om landstrøm i nævnte forordning, medmindre havnen har landstrøm installeret, og det er til rådighed ved den pågældende kaj; i så fald bør skibet være forpligtet til at tilslutte sig landstrøm fra den 1. januar 2035. |
| --- | --- |

(43)

Kravet om, at havne skal levere landstrøm, jf. forordning (EU) 2023/1804, tager hensyn til de typer skibe, der betjenes, og de respektive trafikmængder for søhavne. Kravene til skibe om at tilslutte sig landstrøm bør ikke finde anvendelse på skibe, når de anløber havne, der ikke er omfattet af kravet om landstrøm i nævnte forordning, medmindre havnen har landstrøm installeret, og det er til rådighed ved den pågældende kaj; i så fald bør skibet være forpligtet til at tilslutte sig landstrøm fra den 1. januar 2035.

| (44) | I betragtning af de positive virkninger, som anvendelsen af landstrøm har på den lokale luftforurening, og behovet for at tilskynde til udbredelsen af denne teknologi på kort sigt, bør CO2-intensiteten af produktionen af den elektricitet, der leveres ved kaj, sættes til nul. Kommissionen bør overveje muligheden for på et senere tidspunkt at tage drivhusgasemissioner i forbindelse med elektricitet leveret gennem landstrøm, i betragtning. |
| --- | --- |

(44)

I betragtning af de positive virkninger, som anvendelsen af landstrøm har på den lokale luftforurening, og behovet for at tilskynde til udbredelsen af denne teknologi på kort sigt, bør CO2-intensiteten af produktionen af den elektricitet, der leveres ved kaj, sættes til nul. Kommissionen bør overveje muligheden for på et senere tidspunkt at tage drivhusgasemissioner i forbindelse med elektricitet leveret gennem landstrøm, i betragtning.

| (45) | Gennemførelsen af denne forordning bør tage behørigt hensyn til de forskellige forvaltningsmodeller for havne i hele Unionen, navnlig hvad angår ansvaret for udstedelse af et certifikat, der fritager et skib fra forpligtelsen til at tilslutte sig landstrøm. |
| --- | --- |

(45)

Gennemførelsen af denne forordning bør tage behørigt hensyn til de forskellige forvaltningsmodeller for havne i hele Unionen, navnlig hvad angår ansvaret for udstedelse af et certifikat, der fritager et skib fra forpligtelsen til at tilslutte sig landstrøm.

| (46) | Koordineringen mellem havne og skibsoperatører er afgørende for at sikre gnidningsfrie procedurer for tilslutning til landstrøm i havnene. Skibsoperatørerne bør informere de havne, de anløber, om, at de agter at tilslutte sig landstrøm, og om mængden af den strøm, de har brug for under det pågældende ophold i havnen, navnlig når den overstiger det anslåede behov for den pågældende skibskategori. |
| --- | --- |

(46)

Koordineringen mellem havne og skibsoperatører er afgørende for at sikre gnidningsfrie procedurer for tilslutning til landstrøm i havnene. Skibsoperatørerne bør informere de havne, de anløber, om, at de agter at tilslutte sig landstrøm, og om mængden af den strøm, de har brug for under det pågældende ophold i havnen, navnlig når den overstiger det anslåede behov for den pågældende skibskategori.

| (47) | Fra 2035 bør antallet af undtagelser, der bevilges i henhold til denne forordning fra forpligtelsen til at tilslutte sig landstrøm, og som finder anvendelse i visse tilfælde, hvor skibet ikke kan tilslutte sig landstrøm, begrænses pr. skib i en rapporteringsperiode. For at sikre en retfærdig behandling af skibe og afspejle forskellene i deres driftsprofiler bør antallet af undtagelser afspejle hyppigheden af deres havneanløb, men bør aldrig udgøre mere end ti havneanløb pr. rapporteringsperiode. Et skib bør dog ikke pålægges sanktion, og havneanløb bør ikke fratrækkes det maksimale antal undtagelser, hvis skibet forud for ankomsten til en havn har anmodet om tilslutning til landstrøm, og denne anmodning er blevet accepteret af havnen eller den behørigt bemyndigede enhed, men skibet er ude af stand til at tilslutte sig landstrøm, og det kan påvise, at det ikke med rimelighed kunne have vidst, at det ville være ude af stand til at tilslutte sig landstrøm. |
| --- | --- |

(47)

Fra 2035 bør antallet af undtagelser, der bevilges i henhold til denne forordning fra forpligtelsen til at tilslutte sig landstrøm, og som finder anvendelse i visse tilfælde, hvor skibet ikke kan tilslutte sig landstrøm, begrænses pr. skib i en rapporteringsperiode. For at sikre en retfærdig behandling af skibe og afspejle forskellene i deres driftsprofiler bør antallet af undtagelser afspejle hyppigheden af deres havneanløb, men bør aldrig udgøre mere end ti havneanløb pr. rapporteringsperiode. Et skib bør dog ikke pålægges sanktion, og havneanløb bør ikke fratrækkes det maksimale antal undtagelser, hvis skibet forud for ankomsten til en havn har anmodet om tilslutning til landstrøm, og denne anmodning er blevet accepteret af havnen eller den behørigt bemyndigede enhed, men skibet er ude af stand til at tilslutte sig landstrøm, og det kan påvise, at det ikke med rimelighed kunne have vidst, at det ville være ude af stand til at tilslutte sig landstrøm.

| (48) | Der bør indføres et robust og gennemsigtigt overvågnings-, rapporterings- og verifikationssystem ved denne forordning for at spore, at forordningens bestemmelser overholdes. Et sådant system bør finde anvendelse uden forskelsbehandling på alle skibe og kræve tredjepartsverifikation for at sikre nøjagtigheden af de data, der indgives i systemet. For at gøre det lettere at nå denne forordnings mål bør alle data, der allerede er indberettet med henblik på forordning (EU) 2015/757, anvendes, hvor det er nødvendigt, for at verificere overensstemmelsen med denne forordning med henblik på at begrænse den administrative byrde, der pålægges selskaber, verifikatorer og kompetente myndigheder. |
| --- | --- |

(48)

Der bør indføres et robust og gennemsigtigt overvågnings-, rapporterings- og verifikationssystem ved denne forordning for at spore, at forordningens bestemmelser overholdes. Et sådant system bør finde anvendelse uden forskelsbehandling på alle skibe og kræve tredjepartsverifikation for at sikre nøjagtigheden af de data, der indgives i systemet. For at gøre det lettere at nå denne forordnings mål bør alle data, der allerede er indberettet med henblik på forordning (EU) 2015/757, anvendes, hvor det er nødvendigt, for at verificere overensstemmelsen med denne forordning med henblik på at begrænse den administrative byrde, der pålægges selskaber, verifikatorer og kompetente myndigheder.

| (49) | Selskaberne bør være ansvarlige for at overvåge og rapportere mængden og typen af energi, der bruges om bord af skibe under sejlads og ved kaj, samt andre relevante oplysninger, f.eks. oplysninger om motortype om bord eller tilstedeværelse af vindassisterede fremdriftsteknologier, med henblik på at påvise overensstemmelse med den grænse for drivhusgasintensiteten af den energi, der bruges om bord af et skib, som er fastsat i denne forordning. For at lette verifikatorernes opfyldelse af disse overvågnings- og rapporteringsforpligtelser og gennemførelsen af verifikationsaktiviteterne bør selskaberne, som det også er fastsat i forordning (EU) 2015/757, dokumentere den planlagte overvågningsmetode og fremlægge yderligere oplysninger om anvendelsen af denne forordning i en overvågningsplan. Overvågningsplanen og eventuelle efterfølgende ændringer heraf bør indgives til og vurderes af verifikatoren. |
| --- | --- |

(49)

Selskaberne bør være ansvarlige for at overvåge og rapportere mængden og typen af energi, der bruges om bord af skibe under sejlads og ved kaj, samt andre relevante oplysninger, f.eks. oplysninger om motortype om bord eller tilstedeværelse af vindassisterede fremdriftsteknologier, med henblik på at påvise overensstemmelse med den grænse for drivhusgasintensiteten af den energi, der bruges om bord af et skib, som er fastsat i denne forordning. For at lette verifikatorernes opfyldelse af disse overvågnings- og rapporteringsforpligtelser og gennemførelsen af verifikationsaktiviteterne bør selskaberne, som det også er fastsat i forordning (EU) 2015/757, dokumentere den planlagte overvågningsmetode og fremlægge yderligere oplysninger om anvendelsen af denne forordning i en overvågningsplan. Overvågningsplanen og eventuelle efterfølgende ændringer heraf bør indgives til og vurderes af verifikatoren.

| (50) | For at begrænse den administrative byrde bør der etableres et unikt overvågnings-, rapporterings- og verifikationssystem for selskaber med henblik på gennemførelse af EU-retsakter om reduktion af drivhusgasemissioner fra søtransport. Med henblik herpå bør Kommissionen kort efter offentliggørelsen af denne forordning undersøge denne forordnings sammenhæng med forordning (EU) 2015/757 og mulige overlapning mellem disse to forordninger og, hvis det er relevant, udarbejde et lovgivningsforslag om ændring af nærværende forordning eller forordning (EU) 2015/757. |
| --- | --- |

(50)

For at begrænse den administrative byrde bør der etableres et unikt overvågnings-, rapporterings- og verifikationssystem for selskaber med henblik på gennemførelse af EU-retsakter om reduktion af drivhusgasemissioner fra søtransport. Med henblik herpå bør Kommissionen kort efter offentliggørelsen af denne forordning undersøge denne forordnings sammenhæng med forordning (EU) 2015/757 og mulige overlapning mellem disse to forordninger og, hvis det er relevant, udarbejde et lovgivningsforslag om ændring af nærværende forordning eller forordning (EU) 2015/757.

| (51) | En robust certificering og overvågning af brændstoffer er afgørende for at nå målene i denne forordning og garantere den miljømæssige integritet af den vedvarende energi og de kulstoffattige brændstoffer, der forventes at blive anvendt i søfartssektoren. En sådan certificering bør gennemføres ved hjælp af en gennemsigtig og ikkediskriminerende procedure. Med henblik på at lette certificeringen og begrænse den administrative byrde bør certificeringen af brændstoffer som defineret i overensstemmelse med direktiv (EU) 2018/2001 eller, hvis det er relevant, de relevante bestemmelser i en EU-retsakt vedrørende det indre marked for vedvarende gas, naturgas og brint baseres på de regler, der er fastsat ved disse EU-retsakter, med henblik på certificering. Denne certificeringsmetode bør også gælde for brændstoffer, der bunkres uden for Unionen, og som bør betragtes som importerede brændstoffer, som det også er fastsat i direktiv (EU) 2018/2001. Hvis selskaberne har til hensigt at afvige fra de standardværdier, der er fastsat ved disse EU-retsakter eller ved denne nye ramme, bør dette kun ske, hvis værdierne kan certificeres ved brug af en af de frivillige ordninger, der er anerkendt i henhold til direktiv (EU) 2018/2001 eller, hvis det er relevant, i henhold til en EU-retsakt, der vedrører det indre marked for vedvarende gas, naturgas og brint, og som fastsætter visse drivhusgasemissionsbesparelsestærskler samt metoderne til at beregne dem (for well-to-tank-værdier). |
| --- | --- |

(51)

En robust certificering og overvågning af brændstoffer er afgørende for at nå målene i denne forordning og garantere den miljømæssige integritet af den vedvarende energi og de kulstoffattige brændstoffer, der forventes at blive anvendt i søfartssektoren. En sådan certificering bør gennemføres ved hjælp af en gennemsigtig og ikkediskriminerende procedure. Med henblik på at lette certificeringen og begrænse den administrative byrde bør certificeringen af brændstoffer som defineret i overensstemmelse med direktiv (EU) 2018/2001 eller, hvis det er relevant, de relevante bestemmelser i en EU-retsakt vedrørende det indre marked for vedvarende gas, naturgas og brint baseres på de regler, der er fastsat ved disse EU-retsakter, med henblik på certificering. Denne certificeringsmetode bør også gælde for brændstoffer, der bunkres uden for Unionen, og som bør betragtes som importerede brændstoffer, som det også er fastsat i direktiv (EU) 2018/2001. Hvis selskaberne har til hensigt at afvige fra de standardværdier, der er fastsat ved disse EU-retsakter eller ved denne nye ramme, bør dette kun ske, hvis værdierne kan certificeres ved brug af en af de frivillige ordninger, der er anerkendt i henhold til direktiv (EU) 2018/2001 eller, hvis det er relevant, i henhold til en EU-retsakt, der vedrører det indre marked for vedvarende gas, naturgas og brint, og som fastsætter visse drivhusgasemissionsbesparelsestærskler samt metoderne til at beregne dem (for well-to-tank-værdier).

| (52) | Selskaberne bør have mulighed for at beregne faktiske tank-to-wake-emissionsfaktorer, der afviger fra dem, der er defineret i bilag II, forudsat at den pågældende beregning fastlægges i overensstemmelse med og understøttes af anerkendte internationale standarder, der er relevante for genstanden. En sådan beregning af tank-to-wake-emissionsfaktorer bør primært være begrænset til laboratorietest eller målinger af direkte emissioner i form af emissionsudslip fra energiomformere, herunder motorer med intern forbrænding, brændselsceller og tilhørende omformningsenheder, gasturbiner eller kedler. Da faktiske tank-to-wake-CO2-emissionsfaktor snarere vedrører brændstofsammensætningen end energiomformeren, bør de ikke afvige fra standardværdierne i bilag II. Disse tank-to-wake-emissionsfaktorer bør kun genberegnes, navnlig for syntetiske brændstoffer eller biobrændstoffer, hvis der udvikles relevante internationale standarder med henblik herpå. Det bør ikke være muligt at fravige standardværdierne for CO2-forbrændingsemissionsfaktorer for fossile brændstoffer. |
| --- | --- |

(52)

Selskaberne bør have mulighed for at beregne faktiske tank-to-wake-emissionsfaktorer, der afviger fra dem, der er defineret i bilag II, forudsat at den pågældende beregning fastlægges i overensstemmelse med og understøttes af anerkendte internationale standarder, der er relevante for genstanden. En sådan beregning af tank-to-wake-emissionsfaktorer bør primært være begrænset til laboratorietest eller målinger af direkte emissioner i form af emissionsudslip fra energiomformere, herunder motorer med intern forbrænding, brændselsceller og tilhørende omformningsenheder, gasturbiner eller kedler. Da faktiske tank-to-wake-CO2-emissionsfaktor snarere vedrører brændstofsammensætningen end energiomformeren, bør de ikke afvige fra standardværdierne i bilag II. Disse tank-to-wake-emissionsfaktorer bør kun genberegnes, navnlig for syntetiske brændstoffer eller biobrændstoffer, hvis der udvikles relevante internationale standarder med henblik herpå. Det bør ikke være muligt at fravige standardværdierne for CO2-forbrændingsemissionsfaktorer for fossile brændstoffer.

| (53) | Verifikationsaktiviteter udføres af verifikatorer. For at sikre uvildighed og effektivitet bør verifikatorer være uafhængige og kompetente juridiske enheder og bør akkrediteres af nationale akkrediteringsorganer, der er etableret i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 765/2008 (17). Verifikatorer bør være udstyret med midler og personale, der står i et rimeligt forhold til størrelsen af den flåde, som de udfører verifikationsaktiviteter for i henhold til denne forordning. Verifikationen bør sikre, at selskabernes overvågning og rapportering er nøjagtig og fuldstændig og er i overensstemmelse med denne forordning. |
| --- | --- |

(53)

Verifikationsaktiviteter udføres af verifikatorer. For at sikre uvildighed og effektivitet bør verifikatorer være uafhængige og kompetente juridiske enheder og bør akkrediteres af nationale akkrediteringsorganer, der er etableret i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 765/2008 (17). Verifikatorer bør være udstyret med midler og personale, der står i et rimeligt forhold til størrelsen af den flåde, som de udfører verifikationsaktiviteter for i henhold til denne forordning. Verifikationen bør sikre, at selskabernes overvågning og rapportering er nøjagtig og fuldstændig og er i overensstemmelse med denne forordning.

| (54) | På grundlag af de data og oplysninger, som selskaberne overvåger og rapporterer, bør verifikatorerne beregne og fastsætte den årlige gennemsnitlige drivhusgasintensitet af den energi, der bruges om bord af et skib, og skibets balance med hensyn til grænsen, herunder et eventuelt overensstemmelsesoverskud eller -underskud, samt afgøre, om skibet har opfyldt forpligtelsen til at anvende landstrøm. Verifikatoren bør meddele det berørte selskab disse oplysninger. Hvis verifikatoren er den samme enhed som verifikatoren i henhold til forordning (EU) 2015/757, kan en sådan meddelelse ske sammen med verifikationsrapporten omhandlet i nævnte forordning. |
| --- | --- |

(54)

På grundlag af de data og oplysninger, som selskaberne overvåger og rapporterer, bør verifikatorerne beregne og fastsætte den årlige gennemsnitlige drivhusgasintensitet af den energi, der bruges om bord af et skib, og skibets balance med hensyn til grænsen, herunder et eventuelt overensstemmelsesoverskud eller -underskud, samt afgøre, om skibet har opfyldt forpligtelsen til at anvende landstrøm. Verifikatoren bør meddele det berørte selskab disse oplysninger. Hvis verifikatoren er den samme enhed som verifikatoren i henhold til forordning (EU) 2015/757, kan en sådan meddelelse ske sammen med verifikationsrapporten omhandlet i nævnte forordning.

| (55) | Kommissionen bør oprette og sikre driften af en elektronisk database, hvor hvert enkelt skibs ydeevne registreres, og dets overensstemmelse med denne forordning (»FuelEU-databasen«) sikres. FuelEU-databasen bør anvendes til alle de vigtigste foranstaltninger, der er nødvendige for at opfylde forpligtelserne i denne forordning. For at gøre rapporteringen lettere og begrænse den administrative byrde for selskaber, verifikatorer og andre brugere bør FuelEU-databasen bygge på det eksisterende THETIS-MRV-modul eller bør så vidt muligt udvikles som en opgraderet version heraf. FuelEU-databasen bør også gøre det muligt at anvende oplysninger og data, der er indsamlet med henblik på forordning (EU) 2015/757. |
| --- | --- |

(55)

Kommissionen bør oprette og sikre driften af en elektronisk database, hvor hvert enkelt skibs ydeevne registreres, og dets overensstemmelse med denne forordning (»FuelEU-databasen«) sikres. FuelEU-databasen bør anvendes til alle de vigtigste foranstaltninger, der er nødvendige for at opfylde forpligtelserne i denne forordning. For at gøre rapporteringen lettere og begrænse den administrative byrde for selskaber, verifikatorer og andre brugere bør FuelEU-databasen bygge på det eksisterende THETIS-MRV-modul eller bør så vidt muligt udvikles som en opgraderet version heraf. FuelEU-databasen bør også gøre det muligt at anvende oplysninger og data, der er indsamlet med henblik på forordning (EU) 2015/757.

| (56) | Overensstemmelsen med denne forordning vil afhænge af elementer, der kan ligge uden for selskabets kontrol, f.eks. spørgsmål vedrørende brændstoftilgængelighed eller brændstofkvalitet. Selskaberne bør derfor have mulighed for at overføre et overensstemmelsesoverskud fra det ene år til det andet eller for på forhånd at låne et forskud af overensstemmelsesoverskuddet for det efterfølgende år inden for visse grænser. Brugen af landstrøm ved kaj, som har stor indflydelse på den lokale luftkvalitet i havnebyer og kystområder, bør ikke være omfattet af lignende fleksibilitetsbestemmelser. |
| --- | --- |

(56)

Overensstemmelsen med denne forordning vil afhænge af elementer, der kan ligge uden for selskabets kontrol, f.eks. spørgsmål vedrørende brændstoftilgængelighed eller brændstofkvalitet. Selskaberne bør derfor have mulighed for at overføre et overensstemmelsesoverskud fra det ene år til det andet eller for på forhånd at låne et forskud af overensstemmelsesoverskuddet for det efterfølgende år inden for visse grænser. Brugen af landstrøm ved kaj, som har stor indflydelse på den lokale luftkvalitet i havnebyer og kystområder, bør ikke være omfattet af lignende fleksibilitetsbestemmelser.

| (57) | Med henblik på at undgå teknologisk fastlåsning og fortsat støtte udbredelsen af de mest effektive løsninger bør selskaberne have mulighed for at samle de forskellige skibes præstationer i en pulje. Med henblik herpå bør det være muligt at anvende et skibs overpræstation til at kompensere for andre skibes dårlige præstationer, forudsat at den samlede opfyldelse af kravene er positiv. Dette skaber en mulighed for at belønne overensstemmelse, der overstiger de fastsatte krav, og giver incitamenter til investeringer i mere avancerede teknologier. Muligheden for at vælge overensstemmelse i pulje bør være frivillig og bør kræve de berørte selskabers accept. |
| --- | --- |

(57)

Med henblik på at undgå teknologisk fastlåsning og fortsat støtte udbredelsen af de mest effektive løsninger bør selskaberne have mulighed for at samle de forskellige skibes præstationer i en pulje. Med henblik herpå bør det være muligt at anvende et skibs overpræstation til at kompensere for andre skibes dårlige præstationer, forudsat at den samlede opfyldelse af kravene er positiv. Dette skaber en mulighed for at belønne overensstemmelse, der overstiger de fastsatte krav, og giver incitamenter til investeringer i mere avancerede teknologier. Muligheden for at vælge overensstemmelse i pulje bør være frivillig og bør kræve de berørte selskabers accept.

| (58) | Et overensstemmelsesdokument (»FuelEU-overensstemmelsesdokumentet«) udstedt af en verifikator eller, hvis det er relevant, den administrerende stats kompetente myndighed efter de procedurer, der er fastsat ved denne forordning, bør opbevares af skibe som dokumentation for overensstemmelsen med grænserne for drivhusgasintensiteten af den energi, der bruges om bord af et skib, og med forpligtelsen til anvendelse af landstrøm. Verifikatorerne eller, hvis det er relevant, den administrerende stats kompetente myndighed bør i FuelEU-databasen registrere udstedelsen af FuelEU-overensstemmelsesdokumentet. |
| --- | --- |

(58)

Et overensstemmelsesdokument (»FuelEU-overensstemmelsesdokumentet«) udstedt af en verifikator eller, hvis det er relevant, den administrerende stats kompetente myndighed efter de procedurer, der er fastsat ved denne forordning, bør opbevares af skibe som dokumentation for overensstemmelsen med grænserne for drivhusgasintensiteten af den energi, der bruges om bord af et skib, og med forpligtelsen til anvendelse af landstrøm. Verifikatorerne eller, hvis det er relevant, den administrerende stats kompetente myndighed bør i FuelEU-databasen registrere udstedelsen af FuelEU-overensstemmelsesdokumentet.

| (59) | Verifikatorerne bør bestemme antallet af havneanløb, der ikke opfylder kravene, ved brug af et sæt klare og objektive kriterier, hvor der tages hensyn til alle relevante oplysninger, herunder opholdets varighed, mængden og typen af energi, der er forbrugt, og anvendelsen af eventuelle undtagelser, for hvert havneanløb, der er omfattet af denne forordnings anvendelsesområde. Selskaberne bør stille disse oplysninger til rådighed for verifikatorerne, så de kan fastslå, om kravene er opfyldt. |
| --- | --- |

(59)

Verifikatorerne bør bestemme antallet af havneanløb, der ikke opfylder kravene, ved brug af et sæt klare og objektive kriterier, hvor der tages hensyn til alle relevante oplysninger, herunder opholdets varighed, mængden og typen af energi, der er forbrugt, og anvendelsen af eventuelle undtagelser, for hvert havneanløb, der er omfattet af denne forordnings anvendelsesområde. Selskaberne bør stille disse oplysninger til rådighed for verifikatorerne, så de kan fastslå, om kravene er opfyldt.

| (60) | Uden at det berører muligheden for at sikre overholdelse ved hjælp af fleksibilitets- og puljebestemmelserne, bør skibe, der ikke overholder grænserne for den årlige gennemsnitlige drivhusgasintensitet af den energi, der bruges om bord, pålægges en sanktion, der har afskrækkende virkning, står i et rimeligt forhold til omfanget af den manglende overholdelse og fjerner enhver økonomisk fordel ved manglende overensstemmelse, så der fortsat er lige konkurrencevilkår i sektoren (»FuelEU-sanktionen«). FuelEU-sanktionen bør baseres på mængden af og omkostningerne til vedvarende og kulstoffattigt brændstof, som skibene burde have anvendt til at opfylde denne forordnings krav. |
| --- | --- |

(60)

Uden at det berører muligheden for at sikre overholdelse ved hjælp af fleksibilitets- og puljebestemmelserne, bør skibe, der ikke overholder grænserne for den årlige gennemsnitlige drivhusgasintensitet af den energi, der bruges om bord, pålægges en sanktion, der har afskrækkende virkning, står i et rimeligt forhold til omfanget af den manglende overholdelse og fjerner enhver økonomisk fordel ved manglende overensstemmelse, så der fortsat er lige konkurrencevilkår i sektoren (»FuelEU-sanktionen«). FuelEU-sanktionen bør baseres på mængden af og omkostningerne til vedvarende og kulstoffattigt brændstof, som skibene burde have anvendt til at opfylde denne forordnings krav.

| (61) | Der bør også pålægges en FuelEU-sanktion for ethvert havneanløb, der ikke opfylder kravene. Denne FuelEU-sanktion bør stå i et rimeligt forhold til omkostningerne ved at bruge elektricitet på et tilstrækkeligt niveau, bør have en afskrækkende virkning på anvendelsen af mere forurenende energikilder og bør udtrykkes i et fast beløb i euro ganget med skibets fastsatte samlede efterspørgsel efter eleffekt ved kaj og med det samlede antal timer, rundet op til nærmeste hele tal, som skibet har ligget ved kaj i strid med kravene om landstrøm. Da der ikke foreligger nøjagtige tal for de omkostninger, der er forbundet med leveringen af landstrøm i Unionen, bør beløbets størrelse baseres på den gennemsnitlige elpris i Unionen for erhvervsforbrugere ganget med en faktor på to for at tage højde for andre afgifter i forbindelse med leveringen af tjenesten, herunder bl.a. tilslutningsomkostninger og investeringsafkast. |
| --- | --- |

(61)

Der bør også pålægges en FuelEU-sanktion for ethvert havneanløb, der ikke opfylder kravene. Denne FuelEU-sanktion bør stå i et rimeligt forhold til omkostningerne ved at bruge elektricitet på et tilstrækkeligt niveau, bør have en afskrækkende virkning på anvendelsen af mere forurenende energikilder og bør udtrykkes i et fast beløb i euro ganget med skibets fastsatte samlede efterspørgsel efter eleffekt ved kaj og med det samlede antal timer, rundet op til nærmeste hele tal, som skibet har ligget ved kaj i strid med kravene om landstrøm. Da der ikke foreligger nøjagtige tal for de omkostninger, der er forbundet med leveringen af landstrøm i Unionen, bør beløbets størrelse baseres på den gennemsnitlige elpris i Unionen for erhvervsforbrugere ganget med en faktor på to for at tage højde for andre afgifter i forbindelse med leveringen af tjenesten, herunder bl.a. tilslutningsomkostninger og investeringsafkast.

| (62) | De indtægter i form af betalinger af FuelEU-sanktioner, der genereres og opkræves af de administrerende stater, bør anvendes til at fremme distributionen og anvendelsen af vedvarende og kulstoffattige brændstoffer i søtransportsektoren og hjælpe søtransportoperatørerne med at opfylde deres klima- og miljømål. |
| --- | --- |

(62)

De indtægter i form af betalinger af FuelEU-sanktioner, der genereres og opkræves af de administrerende stater, bør anvendes til at fremme distributionen og anvendelsen af vedvarende og kulstoffattige brændstoffer i søtransportsektoren og hjælpe søtransportoperatørerne med at opfylde deres klima- og miljømål.

| (63) | Selv om selskabet fortsat bør være ansvarligt for at opfylde overvågnings- og rapporteringsforpligtelserne i henhold til denne forordning samt for at betale FuelEU-sanktionerne i overensstemmelse med »forureneren betaler«-princippet og for at fremme udbredelsen af renere brændstoffer, kan den enhed, der er ansvarlig for at købe brændstoffet eller for at træffe operationelle beslutninger, der påvirker drivhusgasintensiteten af den energi, der bruges af skibet, gennem kontraktlige aftaler med selskabet i tilfælde af overensstemmelsesunderskud blive forpligtet til at godtgøre eller på anden måde kompensere selskabet for omkostningerne ved de FuelEU-sanktioner, der følger af skibets drift. Dette selskab bør på kontraktlig basis kunne anmode verifikatoren om at beregne beløbet for de FuelEU-sanktioner, der svarer til den anden enheds drift af skibet i rapporteringsperioden. I denne forbindelse bør skibets drift forstås som beslutninger om fragten, skibets rute og hastighed. Selv om selskabet fortsat bør være ansvarligt for at opfylde overvågnings- og rapporteringsforpligtelserne i henhold til denne forordning samt for at betale FuelEU-sanktionerne, bør selskaber og brændstofleverandører på samme måde ved hjælp af kontraktlige aftaler kunne indgå gensidige forpligtelser til at producere, levere og købe på forhånd fastsatte mængder af visse brændstoffer. Sådanne kontraktlige aftaler kan indeholde bestemmelser om brændstofleverandørers ansvar for at kompensere selskabet for betalingen af sanktioner i tilfælde, hvor brændstoffer ikke blev gjort tilgængelige for selskabet som aftalt. |
| --- | --- |

(63)

Selv om selskabet fortsat bør være ansvarligt for at opfylde overvågnings- og rapporteringsforpligtelserne i henhold til denne forordning samt for at betale FuelEU-sanktionerne i overensstemmelse med »forureneren betaler«-princippet og for at fremme udbredelsen af renere brændstoffer, kan den enhed, der er ansvarlig for at købe brændstoffet eller for at træffe operationelle beslutninger, der påvirker drivhusgasintensiteten af den energi, der bruges af skibet, gennem kontraktlige aftaler med selskabet i tilfælde af overensstemmelsesunderskud blive forpligtet til at godtgøre eller på anden måde kompensere selskabet for omkostningerne ved de FuelEU-sanktioner, der følger af skibets drift. Dette selskab bør på kontraktlig basis kunne anmode verifikatoren om at beregne beløbet for de FuelEU-sanktioner, der svarer til den anden enheds drift af skibet i rapporteringsperioden. I denne forbindelse bør skibets drift forstås som beslutninger om fragten, skibets rute og hastighed. Selv om selskabet fortsat bør være ansvarligt for at opfylde overvågnings- og rapporteringsforpligtelserne i henhold til denne forordning samt for at betale FuelEU-sanktionerne, bør selskaber og brændstofleverandører på samme måde ved hjælp af kontraktlige aftaler kunne indgå gensidige forpligtelser til at producere, levere og købe på forhånd fastsatte mængder af visse brændstoffer. Sådanne kontraktlige aftaler kan indeholde bestemmelser om brændstofleverandørers ansvar for at kompensere selskabet for betalingen af sanktioner i tilfælde, hvor brændstoffer ikke blev gjort tilgængelige for selskabet som aftalt.

| (64) | Håndhævelsen af de forpligtelser, der følger af denne forordning, bør baseres på eksisterende instrumenter, herunder instrumenterne oprettet i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/16/EF (18) og 2009/21/EF (19). Desuden bør medlemsstaterne fastsætte regler om sanktioner, som finder anvendelse på overtrædelser af denne forordning. Sanktionerne bør være effektive, stå i et rimeligt forhold til overtrædelsen og have afskrækkende virkning. For at undgå unødig eller dobbelt straf for de samme overtrædelser bør sådanne sanktioner ikke overlappe de FuelEU-sanktioner, der anvendes, hvis et skib har et overensstemmelsesunderskud eller har foretaget havneanløb, der ikke opfylder kravene. Det dokument, der bekræfter, at skibet opfylder denne forordnings krav, bør føjes til listen over certifikater og dokumenter, jf. bilag IV til direktiv 2009/16/EF. |
| --- | --- |

(64)

Håndhævelsen af de forpligtelser, der følger af denne forordning, bør baseres på eksisterende instrumenter, herunder instrumenterne oprettet i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/16/EF (18) og 2009/21/EF (19). Desuden bør medlemsstaterne fastsætte regler om sanktioner, som finder anvendelse på overtrædelser af denne forordning. Sanktionerne bør være effektive, stå i et rimeligt forhold til overtrædelsen og have afskrækkende virkning. For at undgå unødig eller dobbelt straf for de samme overtrædelser bør sådanne sanktioner ikke overlappe de FuelEU-sanktioner, der anvendes, hvis et skib har et overensstemmelsesunderskud eller har foretaget havneanløb, der ikke opfylder kravene. Det dokument, der bekræfter, at skibet opfylder denne forordnings krav, bør føjes til listen over certifikater og dokumenter, jf. bilag IV til direktiv 2009/16/EF.

| (65) | For at mindske den administrative byrde for selskaberne bør der for hvert selskab kun være én medlemsstat, der er ansvarlig for at føre tilsyn med håndhævelsen af denne forordning. De relevante bestemmelser i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87/EF (20) bør anvendes til at fastlægge den administrerende stat for hvert selskab. Den administrerende stat bør have mulighed for at foretage yderligere kontrol af et bestemt skibs overensstemmelse med denne forordning for de to foregående rapporteringsperioder og bør også sikre, at FuelEU-sanktionerne betales rettidigt. |
| --- | --- |

(65)

For at mindske den administrative byrde for selskaberne bør der for hvert selskab kun være én medlemsstat, der er ansvarlig for at føre tilsyn med håndhævelsen af denne forordning. De relevante bestemmelser i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87/EF (20) bør anvendes til at fastlægge den administrerende stat for hvert selskab. Den administrerende stat bør have mulighed for at foretage yderligere kontrol af et bestemt skibs overensstemmelse med denne forordning for de to foregående rapporteringsperioder og bør også sikre, at FuelEU-sanktionerne betales rettidigt.

| (66) | I betragtning af betydningen af de konsekvenser, som de foranstaltninger, verifikatorerne har truffet i henhold til denne forordning, kan have for de berørte selskaber, navnlig med hensyn til afgørelser om, hvorvidt havneanløb ikke opfylder kravene, beregning af størrelsen af FuelEU-sanktioner og afslag på udstedelse af et FuelEU-overensstemmelsesdokument, bør disse selskaber have ret til at anmode den kompetente myndighed i den medlemsstat, hvor verifikatoren er akkrediteret, om revision af sådanne foranstaltninger. I lyset af retten til effektive retsmidler som omhandlet i artikel 47 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder bør de afgørelser, der træffes af de kompetente myndigheder i henhold til denne forordning, være underlagt prøvelse ved en domstol i den pågældende kompetente myndigheds medlemsstat i overensstemmelse med dennes nationale ret. |
| --- | --- |

(66)

I betragtning af betydningen af de konsekvenser, som de foranstaltninger, verifikatorerne har truffet i henhold til denne forordning, kan have for de berørte selskaber, navnlig med hensyn til afgørelser om, hvorvidt havneanløb ikke opfylder kravene, beregning af størrelsen af FuelEU-sanktioner og afslag på udstedelse af et FuelEU-overensstemmelsesdokument, bør disse selskaber have ret til at anmode den kompetente myndighed i den medlemsstat, hvor verifikatoren er akkrediteret, om revision af sådanne foranstaltninger. I lyset af retten til effektive retsmidler som omhandlet i artikel 47 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder bør de afgørelser, der træffes af de kompetente myndigheder i henhold til denne forordning, være underlagt prøvelse ved en domstol i den pågældende kompetente myndigheds medlemsstat i overensstemmelse med dennes nationale ret.

| (67) | For at opretholde lige konkurrencevilkår gennem effektiv anvendelse af denne forordning bør beføjelsen til at vedtage retsakter delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i TEUF for så vidt angår ændring af listen over well-to-wake-emissionsfaktorer, oplysninger om delmålet for RFNBO, ændring af den eksisterende tabel i bilag III ved at tilføje andre nulemissionsteknologier, fastlæggelse af yderligere metoder og kriterier for akkreditering af verifikatorer, tilpasning af en FuelEU-sanktionsfaktor baseret på udviklingen i energiomkostningerne og ændring af det numeriske faktorbeløb for FuelEU-sanktionen baseret på indekseringen af de gennemsnitlige elomkostninger i Unionen. Det er navnlig vigtigt, at Kommissionen gennemfører relevante høringer under sit forberedende arbejde, herunder på ekspertniveau, og at disse høringer gennemføres i overensstemmelse med principperne i den interinstitutionelle aftale af 13. april 2016 om bedre lovgivning (21). For at sikre lige deltagelse i forberedelsen af delegerede retsakter modtager Europa-Parlamentet og Rådet navnlig alle dokumenter på samme tid som medlemsstaternes eksperter, og deres eksperter har systematisk adgang til møder i Kommissionens ekspertgrupper, der beskæftiger sig med forberedelsen af delegerede retsakter. |
| --- | --- |

(67)

For at opretholde lige konkurrencevilkår gennem effektiv anvendelse af denne forordning bør beføjelsen til at vedtage retsakter delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i TEUF for så vidt angår ændring af listen over well-to-wake-emissionsfaktorer, oplysninger om delmålet for RFNBO, ændring af den eksisterende tabel i bilag III ved at tilføje andre nulemissionsteknologier, fastlæggelse af yderligere metoder og kriterier for akkreditering af verifikatorer, tilpasning af en FuelEU-sanktionsfaktor baseret på udviklingen i energiomkostningerne og ændring af det numeriske faktorbeløb for FuelEU-sanktionen baseret på indekseringen af de gennemsnitlige elomkostninger i Unionen. Det er navnlig vigtigt, at Kommissionen gennemfører relevante høringer under sit forberedende arbejde, herunder på ekspertniveau, og at disse høringer gennemføres i overensstemmelse med principperne i den interinstitutionelle aftale af 13. april 2016 om bedre lovgivning (21). For at sikre lige deltagelse i forberedelsen af delegerede retsakter modtager Europa-Parlamentet og Rådet navnlig alle dokumenter på samme tid som medlemsstaternes eksperter, og deres eksperter har systematisk adgang til møder i Kommissionens ekspertgrupper, der beskæftiger sig med forberedelsen af delegerede retsakter.

| (68) | For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af denne forordning bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser. Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 (22). Kommissionen bør tage hensyn til muligheden for at genanvende oplysninger og data, der er indsamlet med henblik på forordning (EU) 2015/757, når den ved hjælp af gennemførelsesretsakter fastlægger listen over nærliggende containeromladningshavne, der ikke er omfattet af definitionen af anløbshavne, kriterierne for vurdering af produktionskapaciteten for og tilgængeligheden af RFNBO i søtransportsektoren og metoden til at beregne faktoren for prisforskellen mellem RFNBO og fossile brændstoffer, præciseringen af reglerne for anvendelsen af delmålet for RFNBO, hvis det er relevant, de detaljerede kriterier for godkendelse af teknologierne og den måde, de anvendes på med henblik på at blive betragtet som nulemissionsteknologier, oplysningerne fra skibe, der agter at tilslutte sig landstrøm eller anvende en nulemissionsteknologi i havne, og proceduren for meddelelse af disse oplysninger, modellerne for standardovervågningsplaner, herunder de tekniske regler for ensartet anvendelse heraf, listen over internationale standarder og certificeringsreferencer til at godtgøre de faktiske tank-to-wake-emissionsfaktorer, yderligere præciseringer af reglerne for verifikationsaktiviteter omhandlet i denne forordning, regler for adgangsrettigheder til og de funktionelle og tekniske specifikationer for FuelEU-databasen og modeller for FuelEU-overensstemmelsesdokumentet. |
| --- | --- |

(68)

For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af denne forordning bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser. Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 (22). Kommissionen bør tage hensyn til muligheden for at genanvende oplysninger og data, der er indsamlet med henblik på forordning (EU) 2015/757, når den ved hjælp af gennemførelsesretsakter fastlægger listen over nærliggende containeromladningshavne, der ikke er omfattet af definitionen af anløbshavne, kriterierne for vurdering af produktionskapaciteten for og tilgængeligheden af RFNBO i søtransportsektoren og metoden til at beregne faktoren for prisforskellen mellem RFNBO og fossile brændstoffer, præciseringen af reglerne for anvendelsen af delmålet for RFNBO, hvis det er relevant, de detaljerede kriterier for godkendelse af teknologierne og den måde, de anvendes på med henblik på at blive betragtet som nulemissionsteknologier, oplysningerne fra skibe, der agter at tilslutte sig landstrøm eller anvende en nulemissionsteknologi i havne, og proceduren for meddelelse af disse oplysninger, modellerne for standardovervågningsplaner, herunder de tekniske regler for ensartet anvendelse heraf, listen over internationale standarder og certificeringsreferencer til at godtgøre de faktiske tank-to-wake-emissionsfaktorer, yderligere præciseringer af reglerne for verifikationsaktiviteter omhandlet i denne forordning, regler for adgangsrettigheder til og de funktionelle og tekniske specifikationer for FuelEU-databasen og modeller for FuelEU-overensstemmelsesdokumentet.

| (69) | I betragtning af søtransportsektorens internationale karakter foretrækkes en global tilgang til begrænsning af drivhusgasintensiteten af den energi, der bruges af skibe, da en sådan tilgang vil være betydeligt mere effektiv som følge af det bredere anvendelsesområde. I denne sammenhæng og med henblik på at lette udviklingen af internationale regler inden for IMO bør Kommissionen dele relevante oplysninger om gennemførelsen af denne forordning med IMO og andre relevante internationale organer, og der bør indgives relevante oplysninger til IMO som led i Unionens fortsatte indsats for at fremme ambitiøse maritime dekarboniseringsmål på internationalt plan. Hvis der opnås enighed om en global tilgang i forbindelse med forhold, som er relevante for denne forordning, bør Kommissionen revidere denne forordning med henblik på, hvor det er relevant, at tilpasse den til de internationale regler. |
| --- | --- |

(69)

I betragtning af søtransportsektorens internationale karakter foretrækkes en global tilgang til begrænsning af drivhusgasintensiteten af den energi, der bruges af skibe, da en sådan tilgang vil være betydeligt mere effektiv som følge af det bredere anvendelsesområde. I denne sammenhæng og med henblik på at lette udviklingen af internationale regler inden for IMO bør Kommissionen dele relevante oplysninger om gennemførelsen af denne forordning med IMO og andre relevante internationale organer, og der bør indgives relevante oplysninger til IMO som led i Unionens fortsatte indsats for at fremme ambitiøse maritime dekarboniseringsmål på internationalt plan. Hvis der opnås enighed om en global tilgang i forbindelse med forhold, som er relevante for denne forordning, bør Kommissionen revidere denne forordning med henblik på, hvor det er relevant, at tilpasse den til de internationale regler.

| (70) | Kommissionen bør sikre implementeringen og tilgængeligheden af redskaber for samarbejde og udveksling af bedste praksis for søtransportsektoren, som fastlagt i arbejdsdokumentet fra Kommissionens tjenestegrene om retningslinjerne for bedre regulering. |
| --- | --- |

(70)

Kommissionen bør sikre implementeringen og tilgængeligheden af redskaber for samarbejde og udveksling af bedste praksis for søtransportsektoren, som fastlagt i arbejdsdokumentet fra Kommissionens tjenestegrene om retningslinjerne for bedre regulering.

| (71) | Da denne forordning vil medføre yderligere tilpasningsomkostninger og administrative omkostninger, bør den samlede regelbyrde for søtransportsektoren overvåges nøje. Med henblik herpå bør Kommissionen forelægge Europa-Parlamentet og Rådet en rapport med en evaluering af, hvordan denne forordning fungerer. Kommissionen bør i denne rapport vurdere, i hvilket omfang målene i denne forordning er blevet opfyldt, og i hvilket omfang den har påvirket sektorens konkurrenceevne. Rapporten bør også omfatte samspillet mellem denne forordning og andre relevante EU-retsakter, herunder mulige tiltag og foranstaltninger, der er blevet iværksat eller kan iværksættes for at mindske det samlede omkostningspres på søtransportsektoren. |
| --- | --- |

(71)

Da denne forordning vil medføre yderligere tilpasningsomkostninger og administrative omkostninger, bør den samlede regelbyrde for søtransportsektoren overvåges nøje. Med henblik herpå bør Kommissionen forelægge Europa-Parlamentet og Rådet en rapport med en evaluering af, hvordan denne forordning fungerer. Kommissionen bør i denne rapport vurdere, i hvilket omfang målene i denne forordning er blevet opfyldt, og i hvilket omfang den har påvirket sektorens konkurrenceevne. Rapporten bør også omfatte samspillet mellem denne forordning og andre relevante EU-retsakter, herunder mulige tiltag og foranstaltninger, der er blevet iværksat eller kan iværksættes for at mindske det samlede omkostningspres på søtransportsektoren.

| (72) | Målet for denne forordning, nemlig udbredelsen af vedvarende og kulstoffattige brændstoffer og alternative energikilder til skibe, der ankommer til, opholder sig i eller forlader havne under en medlemsstats jurisdiktion i Unionen, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne uden risiko for at indføre hindringer for det indre marked og fordreje konkurrencevilkårene mellem havne og mellem søtransportoperatører, men kan på grund af dets omfang og virkninger bedre nås ved at indføre ensartede regler på EU-plan, som skaber økonomiske incitamenter for rederier til fortsat at operere uhindret og samtidig opfylde forpligtelserne vedrørende brugen af vedvarende og kulstoffattige brændstoffer; Unionen kan derfor vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne forordning ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå dette mål — |
| --- | --- |

(72)

Målet for denne forordning, nemlig udbredelsen af vedvarende og kulstoffattige brændstoffer og alternative energikilder til skibe, der ankommer til, opholder sig i eller forlader havne under en medlemsstats jurisdiktion i Unionen, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne uden risiko for at indføre hindringer for det indre marked og fordreje konkurrencevilkårene mellem havne og mellem søtransportoperatører, men kan på grund af dets omfang og virkninger bedre nås ved at indføre ensartede regler på EU-plan, som skaber økonomiske incitamenter for rederier til fortsat at operere uhindret og samtidig opfylde forpligtelserne vedrørende brugen af vedvarende og kulstoffattige brændstoffer; Unionen kan derfor vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne forordning ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå dette mål —

VEDTAGET DENNE FORORDNING:

Kapitel I

Almindelige bestemmelser

Artikel 1

Genstand og formål

Ved denne forordning fastsættes ensartede regler, som pålægger:

| a) | en grænse for drivhusgasintensiteten af den energi, der bruges om bord af et skib, der ankommer til, opholder sig i eller afgår fra havne under en medlemsstats jurisdiktion, og |
| --- | --- |

a)

en grænse for drivhusgasintensiteten af den energi, der bruges om bord af et skib, der ankommer til, opholder sig i eller afgår fra havne under en medlemsstats jurisdiktion, og

| b) | en forpligtelse til at anvende landstrøm eller nulemissionsteknologi i havne under en medlemsstats jurisdiktion. |
| --- | --- |

b)

en forpligtelse til at anvende landstrøm eller nulemissionsteknologi i havne under en medlemsstats jurisdiktion.

Formålet hermed er at øge den konsistente anvendelse af vedvarende og kulstoffattige brændstoffer samt alternative energikilder inden for søtransport i hele Unionen i overensstemmelse med målsætningen om klimaneutralitet i Unionen senest i 2050 og samtidig sikre, at skibstrafikken kan fungere gnidningsløst, skabe reguleringsmæssig sikkerhed for udbredelsen af vedvarende og kulstoffattige brændstoffer og bæredygtige teknologier og undgå forvridninger på det indre marked.

Artikel 2

Anvendelsesområde

1.   Denne forordning finder anvendelse på alle skibe med en bruttotonnage på over 5 000, der har som formål at transportere passagerer eller fragt til kommercielle formål, uanset hvilket flag de fører, med hensyn til:

| a) | den energi, der bruges under opholdet i en anløbshavn under en medlemsstats jurisdiktion |
| --- | --- |

a)

den energi, der bruges under opholdet i en anløbshavn under en medlemsstats jurisdiktion

| b) | al den energi, der bruges på sejladser fra en anløbshavn under en medlemsstats jurisdiktion til en anløbshavn under en medlemsstats jurisdiktion |
| --- | --- |

b)

al den energi, der bruges på sejladser fra en anløbshavn under en medlemsstats jurisdiktion til en anløbshavn under en medlemsstats jurisdiktion

| c) | uanset litra b), halvdelen af den energi, der bruges på sejladser, der ankommer til eller afgår fra en anløbshavn i en region i den yderste periferi under en medlemsstats jurisdiktion, og |
| --- | --- |

c)

uanset litra b), halvdelen af den energi, der bruges på sejladser, der ankommer til eller afgår fra en anløbshavn i en region i den yderste periferi under en medlemsstats jurisdiktion, og

| d) | halvdelen af den energi, der bruges på sejladser, der ankommer til eller afgår fra en havn under en medlemsstats jurisdiktion, hvis den sidste eller den næste anløbshavn er under et tredjelands jurisdiktion. |
| --- | --- |

d)

halvdelen af den energi, der bruges på sejladser, der ankommer til eller afgår fra en havn under en medlemsstats jurisdiktion, hvis den sidste eller den næste anløbshavn er under et tredjelands jurisdiktion.

2.   Senest den 31. december 2025 vedtager Kommissionen gennemførelsesretsakter, der opstiller en liste over nærliggende containeromladningshavne. Kommissionen ajourfører listen senest den 31. december hvert andet år.

De gennemførelsesretsakter, der er omhandlet i første afsnit, skal opliste en havn som en nærliggende containeromladningshavn, hvis andelen af omladning af containere, målt i tyvefodscontainere, overstiger 65 % af den samlede containertrafik i den pågældende havn i den seneste tolvmånedersperiode, for hvilken relevante data foreligger, og hvor den pågældende havn er beliggende uden for Unionen, men mindre end 300 sømil fra en havn under en medlemsstats jurisdiktion.

Med henblik på disse gennemførelsesretsakter anses containere for at være omladet, når de losses fra et skib til en havn alene med det formål at blive lastet på et andet skib.

Listen over nærliggende containeromladningshavne, som Kommissionen har opstillet, skal ikke omfatte havne i et tredjeland, for hvilke det pågældende tredjeland effektivt anvender foranstaltninger svarende til denne forordning.

De gennemførelsesretsakter, der er omhandlet i første afsnit, vedtages efter undersøgelsesproceduren, jf. artikel 29, stk. 3.

3.   Medlemsstaterne kan fritage bestemte ruter og havne fra anvendelsen af stk. 1, litra a) og b), for så vidt angår energiforbruget under sejladser, der foretages af andre passagerskibe end krydstogtsskibe mellem en anløbshavn under en medlemsstats jurisdiktion og en anløbshavn under samme medlemsstats jurisdiktion på en ø med færre end 200 000 fastboende, og for så vidt angår energiforbruget under skibenes ophold i en anløbshavn på den pågældende ø. Sådanne fritagelser finder ikke anvendelse efter den 31. december 2029. Inden disse fritagelser træder i kraft, underretter medlemsstaterne Kommissionen herom. Kommissionen offentliggør disse fritagelser i Den Europæiske Unions Tidende.

4.   Medlemsstaterne kan fritage bestemte ruter og havne fra anvendelsen af stk. 1, litra a) og c), for så vidt angår energiforbruget for skibe under sejladser mellem en anløbshavn i en region i den yderste periferi og en anden anløbshavn i en region i den yderste periferi og for så vidt angår energiforbruget under opholdet i anløbshavnene i de pågældende regioner i den yderste periferi. Sådanne fritagelser finder ikke anvendelse efter den 31. december 2029. Inden disse fritagelser træder i kraft, underretter medlemsstaterne Kommissionen herom. Kommissionen offentliggør disse fritagelser i Den Europæiske Unions Tidende.

5.   Medlemsstater, der ikke deler en landgrænse med nogen anden medlemsstat, kan fritage passagerskibe, der foretager transnationale sejladser i henhold til forpligtelser til offentlig tjeneste eller offentlige tjenesteydelseskontrakter til anløbshavne i andre medlemsstater, fra anvendelsen af stk. 1. Sådanne fritagelser finder ikke anvendelse efter den 31. december 2029. Inden disse fritagelser træder i kraft, underretter medlemsstaterne Kommissionen herom. Kommissionen offentliggør disse fritagelser i Den Europæiske Unions Tidende.

6.   Medlemsstater kan fritage passagerskibe, der udfører tjenesteydelser inden for søtransport som defineret i forordning (EØF) nr. 3577/92, i henhold til forpligtelser til offentlig tjeneste eller offentlige tjenesteydelseskontrakter, og som er i drift før den 12. oktober 2023, fra anvendelsen af stk. 1, for så vidt angår bestemte ruter mellem deres anløbshavne på fastlandet og anløbshavne under deres jurisdiktion, der er beliggende på en ø eller i byerne Ceuta og Melilla. Sådanne fritagelser finder ikke anvendelse efter den 31. december 2029. Inden disse fritagelser træder i kraft, underretter medlemsstaterne Kommissionen herom. Kommissionen offentliggør disse fritagelser i Den Europæiske Unions Tidende.

Med henblik på anvendelse af dette stykke betragtes byerne Ceuta og Melilla som anløbshavne på en ø.

7.   Denne forordning gælder ikke krigsskibe, marinehjælpefartøjer, fiskerfartøjer eller skibe til forarbejdning af fisk, træskibe af primitiv konstruktion, skibe, der ikke fremdrives ved mekaniske midler, eller skibe, der ejes eller opereres af en stat, og som udelukkende anvendes til ikkekommercielle formål.

Artikel 3

Definitioner

I denne forordning forstås ved:

| 1) | »drivhusgasemissioner«: udledning af kuldioxid (CO2), methan (CH4) og dinitrogenoxid (N2O) i atmosfæren |
| --- | --- |

1)

»drivhusgasemissioner«: udledning af kuldioxid (CO2), methan (CH4) og dinitrogenoxid (N2O) i atmosfæren

2

4

2

| 2) | »biobrændstoffer«: biobrændstoffer som defineret i artikel 2, stk. 2, nr. 33), i direktiv (EU) 2018/2001 |
| --- | --- |

2)

»biobrændstoffer«: biobrændstoffer som defineret i artikel 2, stk. 2, nr. 33), i direktiv (EU) 2018/2001

| 3) | »biogas«: biogas som defineret i artikel 2, stk. 2, nr. 28), i direktiv (EU) 2018/2001 |
| --- | --- |

3)

»biogas«: biogas som defineret i artikel 2, stk. 2, nr. 28), i direktiv (EU) 2018/2001

| 4) | »genanvendt kulstofbrændsel«: genanvendt kulstofbrændsel som defineret i artikel 2, stk. 2, nr. 35), i direktiv (EU) 2018/2001 |
| --- | --- |

4)

»genanvendt kulstofbrændsel«: genanvendt kulstofbrændsel som defineret i artikel 2, stk. 2, nr. 35), i direktiv (EU) 2018/2001

| 5) | »vedvarende brændstoffer, der ikke er af biologisk oprindelse« (RFNBO): vedvarende brændstoffer, der ikke er af biologisk oprindelse, som defineret i artikel 2, stk. 2, nr. 36), i direktiv (EU) 2018/2001 |
| --- | --- |

5)

»vedvarende brændstoffer, der ikke er af biologisk oprindelse« (RFNBO): vedvarende brændstoffer, der ikke er af biologisk oprindelse, som defineret i artikel 2, stk. 2, nr. 36), i direktiv (EU) 2018/2001

| 6) | »fødevare- og foderafgrøder«: fødevare- og foderafgrøder som defineret i artikel 2, stk. 2, nr. 40), i direktiv (EU) 2018/2001 |
| --- | --- |

6)

»fødevare- og foderafgrøder«: fødevare- og foderafgrøder som defineret i artikel 2, stk. 2, nr. 40), i direktiv (EU) 2018/2001

| 7) | »nulemissionsteknologi«: en teknologi, som, når den anvendes til at levere energi, ikke resulterer i, at følgende drivhusgasser og luftforurenende stoffer udledes i atmosfæren af skibe: kuldioxid (CO2), methan (CH4), dinitrogenoxid (N2O), svovloxid (SOx), nitrogenoxid (NOx) og partikler (PM) |
| --- | --- |

7)

»nulemissionsteknologi«: en teknologi, som, når den anvendes til at levere energi, ikke resulterer i, at følgende drivhusgasser og luftforurenende stoffer udledes i atmosfæren af skibe: kuldioxid (CO2), methan (CH4), dinitrogenoxid (N2O), svovloxid (SOx), nitrogenoxid (NOx) og partikler (PM)

2

4

2

x

x

| 8) | »alternative energikilder«: vedvarende energi, der produceres om bord, eller elektricitet, der leveres fra landstrøm |
| --- | --- |

8)

»alternative energikilder«: vedvarende energi, der produceres om bord, eller elektricitet, der leveres fra landstrøm

| 9) | »vindassisteret fremdrift«: hel eller delvis fremdrift af et skib med vindenergi, som udnyttes ved hjælp af vindassisterede fremdriftssystemer såsom rotorsejl, drager, hårde eller stive sejl, bløde sejl, sugevinger eller turbiner |
| --- | --- |

9)

»vindassisteret fremdrift«: hel eller delvis fremdrift af et skib med vindenergi, som udnyttes ved hjælp af vindassisterede fremdriftssystemer såsom rotorsejl, drager, hårde eller stive sejl, bløde sejl, sugevinger eller turbiner

| 10) | »anløbshavn«: en havn, hvor skibe tager ophold for at laste eller losse fragt eller for at ind- eller udskibe passagerer, med undtagelse af ophold udelukkende med henblik på at påfylde brændstof, proviantere, skifte besætning, sejle i tørdok eller foretage reparationer på skibet, dets udstyr eller begge dele; ophold i en havn, fordi skibet har behov for hjælp eller er i nød; skibsoverførsler uden for havne; ophold udelukkende for at søge ly i forbindelse med ugunstige vejrforhold eller af nødvendighed på grund af eftersøgnings- og redningsaktiviteter samt containerskibes ophold i en nærliggende containeromladningshavn, der er opført i den gennemførelsesretsakt, der er vedtaget i henhold til artikel 2, stk. 2 |
| --- | --- |

10)

»anløbshavn«: en havn, hvor skibe tager ophold for at laste eller losse fragt eller for at ind- eller udskibe passagerer, med undtagelse af ophold udelukkende med henblik på at påfylde brændstof, proviantere, skifte besætning, sejle i tørdok eller foretage reparationer på skibet, dets udstyr eller begge dele; ophold i en havn, fordi skibet har behov for hjælp eller er i nød; skibsoverførsler uden for havne; ophold udelukkende for at søge ly i forbindelse med ugunstige vejrforhold eller af nødvendighed på grund af eftersøgnings- og redningsaktiviteter samt containerskibes ophold i en nærliggende containeromladningshavn, der er opført i den gennemførelsesretsakt, der er vedtaget i henhold til artikel 2, stk. 2

| 11) | »sejlads«: sejlads som defineret i artikel 3, litra c), i forordning (EU) 2015/757 |
| --- | --- |

11)

»sejlads«: sejlads som defineret i artikel 3, litra c), i forordning (EU) 2015/757

| 12) | »region i den yderste periferi«: et territorium som omhandlet i artikel 349 i TEUF |
| --- | --- |

12)

»region i den yderste periferi«: et territorium som omhandlet i artikel 349 i TEUF

| 13) | »selskab«: skibsejeren eller en anden organisation eller person som f.eks. forvalteren eller bareboatbefragteren, som har påtaget sig ansvaret for driften af skibet for skibsejeren og har påtaget sig alle de pligter og ansvarsområder, der pålægges ved den internationale kode for sikker skibsdrift og forebyggelse af forurening |
| --- | --- |

13)

»selskab«: skibsejeren eller en anden organisation eller person som f.eks. forvalteren eller bareboatbefragteren, som har påtaget sig ansvaret for driften af skibet for skibsejeren og har påtaget sig alle de pligter og ansvarsområder, der pålægges ved den internationale kode for sikker skibsdrift og forebyggelse af forurening

| 14) | »bruttotonnage« (BT): bruttotonnage som defineret i artikel 3, litra e), i forordning (EU) 2015/757 |
| --- | --- |

14)

»bruttotonnage« (BT): bruttotonnage som defineret i artikel 3, litra e), i forordning (EU) 2015/757

| 15) | »skib ved kaj«: et skib ved kaj som defineret i artikel 3, litra n), i forordning (EU) 2015/757 |
| --- | --- |

15)

»skib ved kaj«: et skib ved kaj som defineret i artikel 3, litra n), i forordning (EU) 2015/757

| 16) | »skib på ankerplads«: et skib ved kaj, som ikke er fortøjet ved kaj |
| --- | --- |

16)

»skib på ankerplads«: et skib ved kaj, som ikke er fortøjet ved kaj

| 17) | »energi, der bruges om bord«: den mængde energi målt i megajoule (MJ), som et skib anvender til fremdrift og drift af udstyr om bord til søs eller ved kaj |
| --- | --- |

17)

»energi, der bruges om bord«: den mængde energi målt i megajoule (MJ), som et skib anvender til fremdrift og drift af udstyr om bord til søs eller ved kaj

| 18) | »well-to-wake«: en metode til beregning af emissioner, som tager hensyn til drivhusgaseffekten af energiproduktion, -transport og -distribution samt brug om bord, herunder ved forbrænding |
| --- | --- |

18)

»well-to-wake«: en metode til beregning af emissioner, som tager hensyn til drivhusgaseffekten af energiproduktion, -transport og -distribution samt brug om bord, herunder ved forbrænding

| 19) | »drivhusgasintensitet af den energi, der bruges om bord«: mængden af drivhusgasemissioner udtrykt i gram CO2-ækvivalenter fastsat på well-to-wake-grundlag pr. MJ energi, der bruges om bord |
| --- | --- |

19)

»drivhusgasintensitet af den energi, der bruges om bord«: mængden af drivhusgasemissioner udtrykt i gram CO2-ækvivalenter fastsat på well-to-wake-grundlag pr. MJ energi, der bruges om bord

2

| 20) | »emissionsfaktor«: den gennemsnitlige emission af en drivhusgas i forhold til aktivitetsdata for en kildestrøm, hvor der antages en fuldstændig oxidation i forbindelse med forbrændingen og en komplet omdannelse i forbindelse med alle andre kemiske reaktioner |
| --- | --- |

20)

»emissionsfaktor«: den gennemsnitlige emission af en drivhusgas i forhold til aktivitetsdata for en kildestrøm, hvor der antages en fuldstændig oxidation i forbindelse med forbrændingen og en komplet omdannelse i forbindelse med alle andre kemiske reaktioner

| 21) | »isklasse«: den vurdering, skibet har fået af de kompetente nationale myndigheder i flagstaten eller af en organisation, som er anerkendt af denne stat, og som attesterer, at skibet er konstrueret til sejlads i farvande med havis |
| --- | --- |

21)

»isklasse«: den vurdering, skibet har fået af de kompetente nationale myndigheder i flagstaten eller af en organisation, som er anerkendt af denne stat, og som attesterer, at skibet er konstrueret til sejlads i farvande med havis

| 22) | »iskant«: en afgrænsning på et givet tidspunkt mellem åbent hav og havis af enhver art, hvad enten den er fast eller drivende, som defineret i punkt 4.4.8 i Den Meteorologiske Verdensorganisations havisnomenklatur fra marts 2014 |
| --- | --- |

22)

»iskant«: en afgrænsning på et givet tidspunkt mellem åbent hav og havis af enhver art, hvad enten den er fast eller drivende, som defineret i punkt 4.4.8 i Den Meteorologiske Verdensorganisations havisnomenklatur fra marts 2014

| 23) | »sejlads i isfyldte farvande«: et isklasseskibs sejlads i et havområde inden for iskanten |
| --- | --- |

23)

»sejlads i isfyldte farvande«: et isklasseskibs sejlads i et havområde inden for iskanten

| 24) | »landstrøm«: det system, der leverer elektricitet til skibe, der ligger ved kaj, ved lav eller høj spænding, vekselstrøm eller jævnstrøm, herunder anlæg på skibssiden og i havnen, når skibets hovedfordelingstavle forsynes direkte med henblik på strømforsyning af hotel- eller servicefaciliteter eller opladning af sekundære batterier |
| --- | --- |

24)

»landstrøm«: det system, der leverer elektricitet til skibe, der ligger ved kaj, ved lav eller høj spænding, vekselstrøm eller jævnstrøm, herunder anlæg på skibssiden og i havnen, når skibets hovedfordelingstavle forsynes direkte med henblik på strømforsyning af hotel- eller servicefaciliteter eller opladning af sekundære batterier

| 25) | »efterspørgsel efter eleffekt ved kaj«: den mængde elektricitet, som et skib ved kaj har brug for med henblik på strømforsyning til alle energibehov, der er baseret på elektricitet om bord |
| --- | --- |

25)

»efterspørgsel efter eleffekt ved kaj«: den mængde elektricitet, som et skib ved kaj har brug for med henblik på strømforsyning til alle energibehov, der er baseret på elektricitet om bord

| 26) | »skibets fastsatte samlede efterspørgsel efter eleffekt ved kaj«: den højeste værdi, udtrykt i kilowatt, af den mængde elektricitet, som et skib ved kaj har brug for, inklusive hotel- og fragthåndteringsfaciliteter |
| --- | --- |

26)

»skibets fastsatte samlede efterspørgsel efter eleffekt ved kaj«: den højeste værdi, udtrykt i kilowatt, af den mængde elektricitet, som et skib ved kaj har brug for, inklusive hotel- og fragthåndteringsfaciliteter

| 27) | »verifikator«: en juridisk enhed, der udfører verifikationsaktiviteter, som er akkrediteret af et nationalt akkrediteringsorgan i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 765/2008 og nærværende forordning |
| --- | --- |

27)

»verifikator«: en juridisk enhed, der udfører verifikationsaktiviteter, som er akkrediteret af et nationalt akkrediteringsorgan i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 765/2008 og nærværende forordning

| 28) | »FuelEU-overensstemmelsesdokument«: et skibsspecifikt dokument, der udstedes til et selskab af en verifikator, der bekræfter, at det pågældende skib har opfyldt kravene i denne forordning i en bestemt rapporteringsperiode |
| --- | --- |

28)

»FuelEU-overensstemmelsesdokument«: et skibsspecifikt dokument, der udstedes til et selskab af en verifikator, der bekræfter, at det pågældende skib har opfyldt kravene i denne forordning i en bestemt rapporteringsperiode

| 29) | »passagerskib«: et passagerskib som defineret i artikel 2, litra i), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2016/802 (23) |
| --- | --- |

29)

»passagerskib«: et passagerskib som defineret i artikel 2, litra i), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2016/802 (23)

23

| 30) | »krydstogtsskib«: et passagerskib, der ikke har et lastdæk, og som udelukkende er beregnet til erhvervsmæssig transport af passagerer med indkvartering på en sørejse |
| --- | --- |

30)

»krydstogtsskib«: et passagerskib, der ikke har et lastdæk, og som udelukkende er beregnet til erhvervsmæssig transport af passagerer med indkvartering på en sørejse

| 31) | »containerskib«: et skib, der udelukkende er beregnet til transport af containere i lastrum og på dæk |
| --- | --- |

31)

»containerskib«: et skib, der udelukkende er beregnet til transport af containere i lastrum og på dæk

| 32) | »havneanløb, der ikke opfylder kravene«: et havneanløb, hvor skibet ikke opfylder det krav, der er fastsat i artikel 6, stk. 1, og for hvilket ingen af undtagelserne i artikel 6, stk. 5, finder anvendelse |
| --- | --- |

32)

»havneanløb, der ikke opfylder kravene«: et havneanløb, hvor skibet ikke opfylder det krav, der er fastsat i artikel 6, stk. 1, og for hvilket ingen af undtagelserne i artikel 6, stk. 5, finder anvendelse

| 33) | »mindst gunstig produktionsvej«: den mest kulstofintensive produktionsvej for et brændstof |
| --- | --- |

33)

»mindst gunstig produktionsvej«: den mest kulstofintensive produktionsvej for et brændstof

| 34) | »CO2-ækvivalent«: den metriske måling, der bruges til at beregne emissionerne af CO2, CH4 og N2O på grundlag af deres globale opvarmningspotentiale ved at omregne mængder af CH4 og N2O til den tilsvarende mængde CO2 med det samme globale opvarmningspotentiale |
| --- | --- |

34)

»CO2-ækvivalent«: den metriske måling, der bruges til at beregne emissionerne af CO2, CH4 og N2O på grundlag af deres globale opvarmningspotentiale ved at omregne mængder af CH4 og N2O til den tilsvarende mængde CO2 med det samme globale opvarmningspotentiale

2

2

4

2

4

2

2

| 35) | »overensstemmelsesbalance«: målingen af et skibs over- eller underopfyldelse med hensyn til grænserne for den årlige gennemsnitlige drivhusgasintensitet af den energi, der bruges om bord af et skib, eller delmålet for RFNBO, beregnet i overensstemmelse med bilag IV, del A |
| --- | --- |

35)

»overensstemmelsesbalance«: målingen af et skibs over- eller underopfyldelse med hensyn til grænserne for den årlige gennemsnitlige drivhusgasintensitet af den energi, der bruges om bord af et skib, eller delmålet for RFNBO, beregnet i overensstemmelse med bilag IV, del A

| 36) | »overensstemmelsesoverskud«: en overensstemmelsesbalance med en positiv værdi |
| --- | --- |

36)

»overensstemmelsesoverskud«: en overensstemmelsesbalance med en positiv værdi

| 37) | »overensstemmelsesunderskud«: en overensstemmelsesbalance med en negativ værdi |
| --- | --- |

37)

»overensstemmelsesunderskud«: en overensstemmelsesbalance med en negativ værdi

| 38) | »samlet overensstemmelsesbalance i pulje«: summen af overensstemmelsesbalancerne for alle skibe, der er medtaget i en pulje |
| --- | --- |

38)

»samlet overensstemmelsesbalance i pulje«: summen af overensstemmelsesbalancerne for alle skibe, der er medtaget i en pulje

| 39) | »havnemyndighed«: en havnemyndighed som defineret i artikel 2, nr. 5), i forordning (EU) 2017/352 |
| --- | --- |

39)

»havnemyndighed«: en havnemyndighed som defineret i artikel 2, nr. 5), i forordning (EU) 2017/352

| 40) | »administrerende stat«: en medlemsstat fastlagt ved anvendelse af artikel 3gf, stk. 1, i direktiv 2003/87/EF, uden at dette berører valget af ansvarlige kompetente myndigheder i den pågældende medlemsstat |
| --- | --- |

40)

»administrerende stat«: en medlemsstat fastlagt ved anvendelse af artikel 3gf, stk. 1, i direktiv 2003/87/EF, uden at dette berører valget af ansvarlige kompetente myndigheder i den pågældende medlemsstat

| 41) | »rapporteringsperiode«: en periode, som begynder den 1. januar og slutter den 31. december i det år, hvor de i denne forordning omhandlede oplysninger overvåges og registreres, og hvor data for sejladser, der starter og slutter i to forskellige kalenderår, registreres i det pågældende kalenderår |
| --- | --- |

41)

»rapporteringsperiode«: en periode, som begynder den 1. januar og slutter den 31. december i det år, hvor de i denne forordning omhandlede oplysninger overvåges og registreres, og hvor data for sejladser, der starter og slutter i to forskellige kalenderår, registreres i det pågældende kalenderår

| 42) | »verifikationsperiode«: det kalenderår, der følger umiddelbart efter rapporteringsperioden. |
| --- | --- |

42)

»verifikationsperiode«: det kalenderår, der følger umiddelbart efter rapporteringsperioden.

Kapitel II

Krav vedrørende energi, der bruges om bord af skibe

Artikel 4

Grænse for drivhusgasintensitet af energi, der bruges om bord af et skib

1.   Den årlige gennemsnitlige drivhusgasintensitet af den energi, der bruges om bord af et skib i løbet af en rapporteringsperiode, må ikke overstige den grænse, der er fastsat i stk. 2.

2.   Den grænse, der er omhandlet i stk. 1, beregnes ved at nedsætte referenceværdien 91,16 g CO2-ækvivalent pr. MJ med følgende procentdel:

| — | 2 % fra den 1. januar 2025 |
| --- | --- |

—

2 % fra den 1. januar 2025

| — | 6 % fra den 1. januar 2030 |
| --- | --- |

—

6 % fra den 1. januar 2030

| — | 14,5 % fra den 1. januar 2035 |
| --- | --- |

—

14,5 % fra den 1. januar 2035

| — | 31 % fra den 1. januar 2040 |
| --- | --- |

—

31 % fra den 1. januar 2040

| — | 62 % fra den 1. januar 2045 |
| --- | --- |

—

62 % fra den 1. januar 2045

| — | 80 % fra den 1. januar 2050. |
| --- | --- |

—

80 % fra den 1. januar 2050.

3.   Drivhusgasintensiteten af den energi, der bruges om bord af et skib, beregnes som mængden af drivhusgasemissioner pr. energienhed i overensstemmelse med metoden i bilag I.

4.   Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 28 med henblik på at ændre bilag II for at tilføje well-to-wake-emissionsfaktorer i tilknytning til eventuelle nye energikilder eller tilpasse de eksisterende emissionsfaktorer med henblik på at sikre overensstemmelse med fremtidige internationale standarder eller EU-retsakter på energiområdet i henhold til den bedste tilgængelige videnskabelige og tekniske viden.

Artikel 5

Brug af vedvarende brændstoffer, der ikke er af biologisk oprindelse

1.   Til beregning af drivhusgasintensiteten af den energi, der bruges om bord af et skib, kan der fra den 1. januar 2025 til den 31. december 2033 anvendes en multiplikator på »2« for at belønne skibet for brugen af RFNBO. Metoden til denne beregning er fastsat i bilag I.

2.   Kommissionen overvåger, beregner og offentliggør årligt på grundlag af de data, der er registreret i FuelEU-databasen, jf. artikel 19, og senest 18 måneder efter udgangen af hver rapporteringsperiode den andel af RFNBO af den årlige energi, der bruges om bord af skibe, som er omfattet af denne forordnings anvendelsesområde.

3.   Hvis andelen af RFNBO, jf. stk. 2, er mindre end 1 % for rapporteringsperioden 2031, finder et delmål på 2 % anvendelse for sådanne brændstoffer for den årlige energi, der bruges om bord af et skib fra den 1. januar 2034, jf. dog stk. 5.

4.   Stk. 3 finder ikke anvendelse, hvis de overvågningsresultater, der er omhandlet i stk. 2, og som er tilgængelige inden den 1. januar 2033, viser, at andelen i stk. 2 er på over 2 %.

5.   Hvis der på grundlag af de overvågningsaktiviteter, der er omhandlet i stk. 2, og efter Kommissionens vurdering er dokumentation for utilstrækkelig produktionskapacitet for og tilgængelighed af RFNBO i søfartssektoren, ulige geografisk fordeling eller en for høj pris på disse brændstoffer, finder delmålet i stk. 3 ikke anvendelse.

6.   Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter, der præciserer kriterierne for den vurdering, der er omhandlet i stk. 5, og metoden til at beregne faktoren for prisforskellen mellem RFNBO og fossile brændstoffer, der anvendes i celle 14 i tabellen i bilag IV, del B. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren, jf. artikel 29, stk. 3.

7.   Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 28 med henblik på at:

| a) | supplere denne artikels stk. 5 med yderligere elementer |
| --- | --- |

a)

supplere denne artikels stk. 5 med yderligere elementer

| b) | informere om, at det delmål, der er omhandlet i denne artikels stk. 3, ikke finder anvendelse som følge af den overvågning, der er omhandlet i denne artikels stk. 2, eller den vurdering, der er omhandlet i denne artikels stk. 5. |
| --- | --- |

b)

informere om, at det delmål, der er omhandlet i denne artikels stk. 3, ikke finder anvendelse som følge af den overvågning, der er omhandlet i denne artikels stk. 2, eller den vurdering, der er omhandlet i denne artikels stk. 5.

8.   Hvis det delmål, der er omhandlet i denne artikels stk. 3, finder anvendelse, vedtager Kommissionen senest den 31. december 2033 gennemførelsesretsakter for yderligere at præcisere reglerne for anvendelsen af denne artikels stk. 3 for så vidt angår:

| a) | verifikation og beregning, jf. artikel 16 |
| --- | --- |

a)

verifikation og beregning, jf. artikel 16

| b) | gældende fleksibilitetsmekanismer, jf. artikel 20 og 21 |
| --- | --- |

b)

gældende fleksibilitetsmekanismer, jf. artikel 20 og 21

| c) | gældende FuelEU-sanktioner, jf. artikel 23 og bilag IV. |
| --- | --- |

c)

gældende FuelEU-sanktioner, jf. artikel 23 og bilag IV.

Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren, jf. artikel 29, stk. 3.

9.   Det delmål, der er omhandlet i denne artikels stk. 3, finder, hvis det er relevant, ikke anvendelse på et skib, der påviser, at den samme andel af den årlige energi, der bruges om bord, opfyldes af andre brændstoffer, der giver tilsvarende drivhusgasemissionsbesparelser og er certificeret i henhold til denne forordnings artikel 10, bortset fra biobrændstoffer, der er omhandlet i bilag IX, del B, til direktiv (EU) 2018/2001.

10.   Denne artikel finder ikke anvendelse på andelen af den årlige energi, der bruges om bord af skibe, fra landstrøm.

Artikel 6

Yderligere nulemissionskrav for energi, der bruges ved kaj

1.   Fra den 1. januar 2030 skal et skib, der er fortøjet ved kaj i en anløbshavn, som er omfattet af artikel 9 i forordning (EU) 2023/1804, og som er under en medlemsstats jurisdiktion, tilsluttes landstrøm og bruge den til hele sin efterspørgsel efter eleffekt ved kaj.

2.   Fra den 1. januar 2035 skal et skib, der er fortøjet ved kaj i en anløbshavn, som ikke er omfattet af artikel 9 i forordning (EU) 2023/1804, og som er under en medlemsstats jurisdiktion, tilsluttes landstrøm, hvis kajen er udstyret med tilgængelig landstrøm, og bruge den til hele sin efterspørgsel efter eleffekt ved kaj.

3.   Fra den 1. januar 2030 og indtil den 31. december 2034 og efter høring af relevante interessenter, herunder, hvor det er relevant, havnemyndigheden, kan en medlemsstat beslutte, at et skib, der er fortøjet ved kaj i en anløbshavn under dens jurisdiktion, som ikke er omfattet af artikel 9 i forordning (EU) 2023/1804, eller i visse dele af en sådan havn, skal tilsluttes landstrøm og bruge det til hele sin efterspørgsel efter eleffekt ved kaj. Medlemsstaten underretter Kommissionen om sin beslutning om at pålægge et sådant krav et år forud for anvendelsen heraf. En sådan beslutning skal finde anvendelse fra begyndelsen af rapporteringsperioden. Kommissionen offentliggør oplysningerne i Den Europæiske Unions Tidende og offentliggør en ajourført liste over de pågældende havne. Denne liste skal være let tilgængelig.

4.   Stk. 1, 2 og 3 finder anvendelse på:

| a) | containerskibe |
| --- | --- |

a)

containerskibe

| b) | passagerskibe. |
| --- | --- |

b)

passagerskibe.

5.   Stk. 1, 2 og 3 finder ikke anvendelse på skibe, der:

| a) | er fortøjet ved kaj i mindre end to timer, beregnet på grundlag af det ankomsttidspunkt og det afsejlingstidspunkt, der overvåges og registreres i overensstemmelse med artikel 15 |
| --- | --- |

a)

er fortøjet ved kaj i mindre end to timer, beregnet på grundlag af det ankomsttidspunkt og det afsejlingstidspunkt, der overvåges og registreres i overensstemmelse med artikel 15

| b) | anvender nulemissionsteknologier, som opfylder de generelle krav til sådanne teknologier i bilag III, og som er opført og specificeret i de delegerede retsakter og gennemførelsesretsakter, der er vedtaget i overensstemmelse med denne artikels stk. 6 og 7, til hele deres efterspørgsel efter eleffekt ved kaj, mens de er fortøjet ved kaj |
| --- | --- |

b)

anvender nulemissionsteknologier, som opfylder de generelle krav til sådanne teknologier i bilag III, og som er opført og specificeret i de delegerede retsakter og gennemførelsesretsakter, der er vedtaget i overensstemmelse med denne artikels stk. 6 og 7, til hele deres efterspørgsel efter eleffekt ved kaj, mens de er fortøjet ved kaj

| c) | på grund af uforudsete omstændigheder, der ligger uden for skibets kontrol, er nødt til at foretage et uplanlagt og ikke systematisk havneanløb af hensyn til sikkerheden eller for at redde menneskeliv på havet, bortset fra dem, der allerede er udelukket i henhold til artikel 3, nr. 10) |
| --- | --- |

c)

på grund af uforudsete omstændigheder, der ligger uden for skibets kontrol, er nødt til at foretage et uplanlagt og ikke systematisk havneanløb af hensyn til sikkerheden eller for at redde menneskeliv på havet, bortset fra dem, der allerede er udelukket i henhold til artikel 3, nr. 10)

| d) | ikke kan tilsluttes landstrøm på grund af manglende tilgængelighed af tilslutningspunkter for landstrøm i en havn |
| --- | --- |

d)

ikke kan tilsluttes landstrøm på grund af manglende tilgængelighed af tilslutningspunkter for landstrøm i en havn

| e) | ikke kan tilsluttes landstrøm, fordi der undtagelsesvis er risiko for elnettets stabilitet som følge af utilstrækkelig tilgængelig landstrøm til at dække skibets påkrævede efterspørgsel efter eleffekt ved kaj |
| --- | --- |

e)

ikke kan tilsluttes landstrøm, fordi der undtagelsesvis er risiko for elnettets stabilitet som følge af utilstrækkelig tilgængelig landstrøm til at dække skibets påkrævede efterspørgsel efter eleffekt ved kaj

| f) | ikke kan tilsluttes landstrøm, fordi landanlægget ved havnen ikke er kompatibelt med landstrømsanlægget om bord, forudsat at anlægget om bord på skibet til landtilslutning er certificeret efter de tekniske specifikationer i bilag II til forordning (EU) 2023/1804 for landforbindelsessystemer til søgående skibe |
| --- | --- |

f)

ikke kan tilsluttes landstrøm, fordi landanlægget ved havnen ikke er kompatibelt med landstrømsanlægget om bord, forudsat at anlægget om bord på skibet til landtilslutning er certificeret efter de tekniske specifikationer i bilag II til forordning (EU) 2023/1804 for landforbindelsessystemer til søgående skibe

| g) | i en begrænset periode kræver brug af energi produceret om bord i nødsituationer, hvor der er overhængende risiko for liv, skibet eller miljøet eller andre grunde til force majeure |
| --- | --- |

g)

i en begrænset periode kræver brug af energi produceret om bord i nødsituationer, hvor der er overhængende risiko for liv, skibet eller miljøet eller andre grunde til force majeure

| h) | mens de stadig er tilsluttet til landstrøm, i en periode, der er begrænset til det strengt nødvendige, kræver brug af energi produceret om bord til vedligeholdelsestest eller funktionstest, der udføres efter anmodning fra en embedsmand fra en kompetent myndighed eller en repræsentant for en anerkendt organisation, der foretager et syn eller en inspektion. |
| --- | --- |

h)

mens de stadig er tilsluttet til landstrøm, i en periode, der er begrænset til det strengt nødvendige, kræver brug af energi produceret om bord til vedligeholdelsestest eller funktionstest, der udføres efter anmodning fra en embedsmand fra en kompetent myndighed eller en repræsentant for en anerkendt organisation, der foretager et syn eller en inspektion.

6.   Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage og regelmæssigt ajourføre delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 28 med henblik på at ændre den ikkeudtømmende tabel i bilag III ved at tilføje andre nulemissionsteknologier som defineret i artikel 3, nr. 7).

7.   Kommissionen kan vedtage gennemførelsesretsakter med henblik på at fastlægge de detaljerede kriterier for godkendelse, herunder definitionen af systemgrænser og certificeringskrav, der skal anses for at opfylde de generelle krav til nulemissionsteknologier i bilag III, herunder fremtidige ajourføringer heraf.

For så vidt angår den liste over eksisterende teknologier, der er omhandlet i bilag III, vedtages disse gennemførelsesretsakter senest den 30. juni 2024, hvor det er relevant. For alle nye teknologier vedtages disse gennemførelsesretsakter, hvis andre teknologier som omhandlet i bilag III bliver tilgængelige, uden unødig forsinkelse.

Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren, jf. artikel 29, stk. 3.

8.   Skibe underretter på forhånd den kompetente myndighed i den medlemsstat, hvor anløbshavnen er beliggende, eller enhver behørigt bemyndiget enhed forud for anløb af havne om deres hensigt om at tilslutte sig landstrøm eller om deres hensigt om at anvende en nulemissionsteknologi i henhold til stk. 5, litra b). Skibe, der har til hensigt at tilslutte sig landstrøm, skal også angive den mængde strøm, de forventer at få brug for under det pågældende havneanløb.

Ved modtagelsen fra et skib af de oplysninger vedrørende tilslutning til landstrøm, der er omhandlet i første afsnit, bekræfter den kompetente myndighed i den medlemsstat, hvor anløbshavnen er beliggende, eller enhver behørigt bemyndiget enhed over for skibet, om der er forbindelse til landstrøm.

Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter, der præciserer, hvilke oplysninger der skal gives i overensstemmelse med første og andet afsnit, samt proceduren for at give disse oplysninger. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren, jf. artikel 29, stk. 3.

9.   Den kompetente myndighed i den medlemsstat, hvor anløbshavnen er beliggende, eller enhver behørigt bemyndiget enhed, bestemmer og registrerer efter at have konsulteret havnemyndigheden, hvis det er relevant, straks følgende oplysninger i FuelEU-databasen:

| a) | anvendelse af en undtagelse fastsat i stk. 5 |
| --- | --- |

a)

anvendelse af en undtagelse fastsat i stk. 5

| b) | et skibs manglende opfyldelse af kravet i stk. 1, 2 og 3, hvis ingen af undtagelserne fastsat i stk. 5 finder anvendelse. |
| --- | --- |

b)

et skibs manglende opfyldelse af kravet i stk. 1, 2 og 3, hvis ingen af undtagelserne fastsat i stk. 5 finder anvendelse.

10.   Fra den 1. januar 2035 er det i havne, der er omfattet af kravene i artikel 9 i forordning (EU) 2023/1804, kun muligt at anvende undtagelserne fastsat i stk. 5, litra d), e) og f), på et maksimalt antal havneanløb svarende til 10 % af et skibs samlede antal havneanløb, der fandt sted i en rapporteringsperiode, rundet op til nærmeste hele tal, hvor det er relevant, eller til højst 10 havneanløb i den relevante rapporteringsperiode, alt efter hvad der er lavest.

Et havneanløb medregnes ikke med henblik på overensstemmelse med denne bestemmelse, hvis selskabet på grundlag af den udveksling af oplysninger, der er omhandlet i stk. 8, påviser, at det ikke med rimelighed kunne have vidst, at skibet ikke kunne tilsluttes til landstrøm af en af de årsager, der er nævnt i stk. 5, litra d), e) eller f).

11.   En medlemsstat kan beslutte, at containerskibe eller passagerskibe på ankerplads i en havn eller visse dele af en havn under dens jurisdiktion er omfattet af de samme forpligtelser, der er fastsat i denne forordning, og som gælder for skibe fortøjet ved kaj. Medlemsstaten underretter Kommissionen om sin beslutning om at pålægge et sådant krav et år forud for anvendelsen heraf. En sådan beslutning skal finde anvendelse fra begyndelsen af rapporteringsperioden. Kommissionen offentliggør oplysningerne i Den Europæiske Unions Tidende og offentliggør en ajourført liste over de pågældende havne. Denne liste skal være let tilgængelig.

Kapitel III

Fælles principper og certificering

Artikel 7

Fælles principper for overvågning og rapportering

1.   I overensstemmelse med artikel 8, 9 og 10 skal selskaber for hvert af deres skibe overvåge og rapportere de relevante data i en rapporteringsperiode. De skal foretage overvågningen og rapporteringen for alle havne under en medlemsstats jurisdiktion og for alle sejladser, der er omhandlet i artikel 2, stk. 1.

2.   Overvågningen og rapporteringen skal være fuldstændig og omfatte den energi, der til enhver tid bruges om bord af skibe, uanset om de befinder sig på havet eller ved kaj. Selskaberne skal træffe passende foranstaltninger for at forebygge datamangler i rapporteringsperioden.

3.   Overvågningen og rapporteringen skal være ensartet og sammenlignelig over tid. Selskaberne skal med henblik herpå anvende samme overvågningsmetoder og datasæt med forbehold af de ændringer, som verifikatoren har vurderet. Selskaberne skal give rimelig sikkerhed for integriteten af de data, der skal overvåges og rapporteres.

4.   Selskaberne skal indhente, analysere og opbevare alle overvågningsdata og al dokumentation i mindst fem år, herunder forudsætninger, referencer, emissionsfaktorer, bunkerleveringsattester for brændstof som suppleret i overensstemmelse med bilag I og aktivitetsdata samt alle andre oplysninger, der er nødvendige for at verificere overensstemmelsen med denne forordning, på en gennemsigtig og nøjagtig måde i papirform eller elektronisk form, som sætter verifikatoren i stand til at bestemme drivhusgasintensiteten af den energi, der bruges om bord af skibe.

5.   Ved udførelsen af de overvågnings- og rapporteringsaktiviteter, der er omhandlet i denne forordnings artikel 8, 9, 10 og 15, anvendes oplysninger og data, der er indsamlet med henblik på forordning (EU) 2015/757, hvor det er relevant.

Artikel 8

Overvågningsplan

1.   Senest den 31. august 2024 forelægger selskaberne verifikatorerne en overvågningsplan for hvert af deres skibe med angivelse af den metode, de har valgt blandt metoderne i bilag I til at overvåge og rapportere mængden, typen og emissionsfaktoren for den energi, der bruges om bord af skibe, og andre relevante oplysninger.

2.   For skibe, der første gang omfattes af denne forordnings anvendelsesområde efter den 31. august 2024, forelægger selskaberne uden unødigt ophold og senest to måneder efter hvert skibs første anløb af en havn under en medlemsstats jurisdiktion en overvågningsplan for verifikatoren.

3.   Overvågningsplanen skal bestå af en fuldstændig og gennemsigtig dokumentation og skal mindst indeholde følgende elementer:

| a) | skibets identifikation og type, herunder dets navn, identifikationsnummer i Den Internationale Søfartsorganisation (IMO), registreringshavn eller hjemhavn og rederens navn |
| --- | --- |

a)

skibets identifikation og type, herunder dets navn, identifikationsnummer i Den Internationale Søfartsorganisation (IMO), registreringshavn eller hjemhavn og rederens navn

| b) | selskabets navn og adresse, telefonnummer og e-mailadresse på en kontaktperson |
| --- | --- |

b)

selskabets navn og adresse, telefonnummer og e-mailadresse på en kontaktperson

| c) | en beskrivelse af de energikonverteringsanlæg, der er installeret om bord, og den tilhørende effekt udtrykt i megawatt (MW) |
| --- | --- |

c)

en beskrivelse af de energikonverteringsanlæg, der er installeret om bord, og den tilhørende effekt udtrykt i megawatt (MW)

| d) | for skibe som omhandlet i artikel 6, stk. 4, litra b), en beskrivelse af standarder og karakteristika for det udstyr, der muliggør tilslutning til landstrøm, eller en nulemissionsteknologi |
| --- | --- |

d)

for skibe som omhandlet i artikel 6, stk. 4, litra b), en beskrivelse af standarder og karakteristika for det udstyr, der muliggør tilslutning til landstrøm, eller en nulemissionsteknologi

| e) | værdien af skibets fastsatte samlede efterspørgsel efter eleffekt ved kaj, jf. dets elektriske belastningsopgørelse eller elektriske belastningsundersøgelse, der anvendes til at påvise overensstemmelse med regel 40 og 41 i kapitel II-1 i den internationale konvention om sikkerhed for menneskeliv på søen (SOLAS-konventionen) som godkendt af flagstatens myndigheder eller en anerkendt organisation som defineret i IMO-koden for anerkendte organisationer vedtaget ved resolution MEPC.237(65) og MSC.349(92). Hvis et skib ikke er i stand til at angive denne reference, fastsættes værdien som 25 % af den samlede maksimale kontinuerlige belastning for skibets hovedmotorer som angivet i deres EIAPP-certifikat, der er udstedt i medfør af den internationale konvention om forebyggelse af forurening fra skibe (MARPOL-konventionen), eller, hvis motorerne ikke skal have et EIAPP-certifikat, på motorernes mærkeplade |
| --- | --- |

e)

værdien af skibets fastsatte samlede efterspørgsel efter eleffekt ved kaj, jf. dets elektriske belastningsopgørelse eller elektriske belastningsundersøgelse, der anvendes til at påvise overensstemmelse med regel 40 og 41 i kapitel II-1 i den internationale konvention om sikkerhed for menneskeliv på søen (SOLAS-konventionen) som godkendt af flagstatens myndigheder eller en anerkendt organisation som defineret i IMO-koden for anerkendte organisationer vedtaget ved resolution MEPC.237(65) og MSC.349(92). Hvis et skib ikke er i stand til at angive denne reference, fastsættes værdien som 25 % af den samlede maksimale kontinuerlige belastning for skibets hovedmotorer som angivet i deres EIAPP-certifikat, der er udstedt i medfør af den internationale konvention om forebyggelse af forurening fra skibe (MARPOL-konventionen), eller, hvis motorerne ikke skal have et EIAPP-certifikat, på motorernes mærkeplade

| f) | en beskrivelse af de påtænkte energikilder, der skal bruges om bord under sejlads og ved kaj for at opfylde kravene i artikel 4 og 6 |
| --- | --- |

f)

en beskrivelse af de påtænkte energikilder, der skal bruges om bord under sejlads og ved kaj for at opfylde kravene i artikel 4 og 6

| g) | en beskrivelse af procedurerne for overvågning af skibets brændstofforbrug samt den energi, der leveres af alternative energikilder eller nulemissionsteknologi |
| --- | --- |

g)

en beskrivelse af procedurerne for overvågning af skibets brændstofforbrug samt den energi, der leveres af alternative energikilder eller nulemissionsteknologi

| h) | en beskrivelse af procedurerne for overvågning og rapportering af well-to-tank- og tank-to-wake-emissionsfaktorerne for den energi, der skal bruges om bord, i overensstemmelse med de metoder, der er angivet i artikel 10 og bilag I og II |
| --- | --- |

h)

en beskrivelse af procedurerne for overvågning og rapportering af well-to-tank- og tank-to-wake-emissionsfaktorerne for den energi, der skal bruges om bord, i overensstemmelse med de metoder, der er angivet i artikel 10 og bilag I og II

| i) | en beskrivelse af de procedurer, der anvendes til at overvåge, at listen over sejladser er fuldstændig |
| --- | --- |

i)

en beskrivelse af de procedurer, der anvendes til at overvåge, at listen over sejladser er fuldstændig

| j) | en beskrivelse af de procedurer, der anvendes til at bestemme aktivitetsdata pr. sejlads, herunder procedurer, ansvarsområder, formler og datakilder til bestemmelse og registrering af den tid, der er tilbragt på havet mellem afsejlingshavnen og ankomsthavnen, og den tid, skibet har ligget ved kaj |
| --- | --- |

j)

en beskrivelse af de procedurer, der anvendes til at bestemme aktivitetsdata pr. sejlads, herunder procedurer, ansvarsområder, formler og datakilder til bestemmelse og registrering af den tid, der er tilbragt på havet mellem afsejlingshavnen og ankomsthavnen, og den tid, skibet har ligget ved kaj

| k) | en beskrivelse af de procedurer, systemer og ansvarsområder, der er anvendt til at ajourføre data i overvågningsplanen i rapporteringsperioden |
| --- | --- |

k)

en beskrivelse af de procedurer, systemer og ansvarsområder, der er anvendt til at ajourføre data i overvågningsplanen i rapporteringsperioden

| l) | en beskrivelse af den anvendte metode til bestemmelse af surrogatdata, der kan anvendes til lukning af datahuller eller til at identificere og rette datafejl |
| --- | --- |

l)

en beskrivelse af den anvendte metode til bestemmelse af surrogatdata, der kan anvendes til lukning af datahuller eller til at identificere og rette datafejl

| m) | en revisionsjournal for at registrere alle detaljer om revisionshistorikken |
| --- | --- |

m)

en revisionsjournal for at registrere alle detaljer om revisionshistorikken

| n) | hvis selskabet anmoder om, at den yderligere energi, der bruges som følge af skibets isklasse, ikke medregnes i overensstemmelsesbalancen i bilag IV, oplysninger om skibets isklasse |
| --- | --- |

n)

hvis selskabet anmoder om, at den yderligere energi, der bruges som følge af skibets isklasse, ikke medregnes i overensstemmelsesbalancen i bilag IV, oplysninger om skibets isklasse

| o) | hvis selskabet anmoder om, at den yderligere energi, der bruges som følge af sejlads i isfyldte farvande, ikke medregnes i overensstemmelsesbalancen i bilag IV, oplysninger om skibets isklasse og en beskrivelse af en verificerbar procedure for overvågning af den tilbagelagte afstand for hele sejladsen samt den tilbagelagte afstand ved sejlads i isfyldte farvande, dato, tidspunkt og position for indsejling i og udsejling af isfyldte farvande og brændstofforbrug ved sejlads i isfyldte farvande |
| --- | --- |

o)

hvis selskabet anmoder om, at den yderligere energi, der bruges som følge af sejlads i isfyldte farvande, ikke medregnes i overensstemmelsesbalancen i bilag IV, oplysninger om skibets isklasse og en beskrivelse af en verificerbar procedure for overvågning af den tilbagelagte afstand for hele sejladsen samt den tilbagelagte afstand ved sejlads i isfyldte farvande, dato, tidspunkt og position for indsejling i og udsejling af isfyldte farvande og brændstofforbrug ved sejlads i isfyldte farvande

| p) | for et skib, der er udstyret med vindassisteret fremdrift, en beskrivelse af det installerede vindfremdriftsudstyr om bord og værdierne for PWind og PProp som defineret i bilag I. |
| --- | --- |

p)

for et skib, der er udstyret med vindassisteret fremdrift, en beskrivelse af det installerede vindfremdriftsudstyr om bord og værdierne for PWind og PProp som defineret i bilag I.

4.   Selskaberne skal anvende standardiserede overvågningsplaner baseret på skabeloner. Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter for at fastlægge disse skabeloner, herunder de tekniske regler for ensartet anvendelse heraf. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren, jf. artikel 29, stk. 3.

Artikel 9

Ændringer af overvågningsplanen

1.   Selskaberne skal regelmæssigt og mindst én gang om året kontrollere, om et skibs overvågningsplan afspejler skibets art og funktion, og om nogle af dataene i overvågningsplanen kan forbedres, rettes eller ajourføres.

2.   Selskaber skal ændre overvågningsplanen uden unødig forsinkelse, hvis en af de følgende situationer opstår:

| a) | et selskabsskifte |
| --- | --- |

a)

et selskabsskifte

| b) | der anvendes nye energikonverteringssystemer, nye typer energi, nye systemer til tilslutning til landstrøm eller nye alternative energikilder, eller nye nulemissionsteknologier |
| --- | --- |

b)

der anvendes nye energikonverteringssystemer, nye typer energi, nye systemer til tilslutning til landstrøm eller nye alternative energikilder, eller nye nulemissionsteknologier

| c) | en ændring i tilgængeligheden af data som følge af anvendelsen af nye typer måleudstyr, nye prøveudtagningsmetoder eller analysemetoder eller andre årsager kan påvirke nøjagtigheden af de indsamlede data |
| --- | --- |

c)

en ændring i tilgængeligheden af data som følge af anvendelsen af nye typer måleudstyr, nye prøveudtagningsmetoder eller analysemetoder eller andre årsager kan påvirke nøjagtigheden af de indsamlede data

| d) | virksomheder, verifikatorer eller kompetente myndigheder har konstateret, at data fra den anvendte overvågningsmetode er ukorrekte |
| --- | --- |

d)

virksomheder, verifikatorer eller kompetente myndigheder har konstateret, at data fra den anvendte overvågningsmetode er ukorrekte

| e) | verifikatorer har konstateret, at en del af overvågningsplanen ikke er i overensstemmelse med kravene i denne forordning, og verifikatoren kræver, at selskabet reviderer den i overensstemmelse med artikel 11, stk. 1. |
| --- | --- |

e)

verifikatorer har konstateret, at en del af overvågningsplanen ikke er i overensstemmelse med kravene i denne forordning, og verifikatoren kræver, at selskabet reviderer den i overensstemmelse med artikel 11, stk. 1.

| f) | virksomheder, verifikatorer eller kompetente myndigheder har konstateret, at metoderne til at forebygge datahuller og identificere datafejl er utilstrækkelige til at sikre dataenes nøjagtighed, fuldstændighed og gennemsigtighed. |
| --- | --- |

f)

virksomheder, verifikatorer eller kompetente myndigheder har konstateret, at metoderne til at forebygge datahuller og identificere datafejl er utilstrækkelige til at sikre dataenes nøjagtighed, fuldstændighed og gennemsigtighed.

3.   Selskaberne skal uden unødigt ophold underrette verifikatorerne om alle forslag til ændring af overvågningsplanen.

Artikel 10

Certificering af brændstoffer og emissionsfaktorer

1.   Når biobrændstoffer, biogas, RFNBO og genanvendt kulstofbrændsel som defineret i direktiv (EU) 2018/2001, medregnes med henblik på de formål, der er omhandlet i denne forordnings artikel 4, stk. 1, finder følgende regler anvendelse:

| a) | biobrændstoffer og biogas, der ikke opfylder bæredygtighedskriterierne og kriterierne for besparelse af drivhusgasemissioner i artikel 29 i direktiv (EU) 2018/2001, eller som er produceret af fødevare- og foderafgrøder, anses for at have de samme emissionsfaktorer som den mindst gunstige produktionsvej for fossile brændstoffer for denne type brændstof |
| --- | --- |

a)

biobrændstoffer og biogas, der ikke opfylder bæredygtighedskriterierne og kriterierne for besparelse af drivhusgasemissioner i artikel 29 i direktiv (EU) 2018/2001, eller som er produceret af fødevare- og foderafgrøder, anses for at have de samme emissionsfaktorer som den mindst gunstige produktionsvej for fossile brændstoffer for denne type brændstof

| b) | RFNBO og genanvendt kulstofbrændsel, der ikke opfylder drivhusgasemissionsbesparelsestærsklen i artikel 25, stk. 2, i direktiv (EU) 2018/2001, anses for at have de samme emissionsfaktorer som den mindst gunstige produktionsvej for fossile brændstoffer for denne type brændstof. |
| --- | --- |

b)

RFNBO og genanvendt kulstofbrændsel, der ikke opfylder drivhusgasemissionsbesparelsestærsklen i artikel 25, stk. 2, i direktiv (EU) 2018/2001, anses for at have de samme emissionsfaktorer som den mindst gunstige produktionsvej for fossile brændstoffer for denne type brændstof.

2.   Brændstoffer, der ikke er omfattet af stk. 1, anses for at have de samme emissionsfaktorer som den mindst gunstige produktionsvej for fossile brændstoffer for den pågældende type brændstof, medmindre de er blevet certificeret i overensstemmelse med EU-retsakter vedrørende de indre markeder for vedvarende gas, naturgas og brint, der fastsætter en drivhusgasemissionsbesparelsestærskel og en tilknyttet metode til beregning af drivhusgasemissioner fra produktion af sådanne brændstoffer.

3.   På grundlag af bunkerleveringsattester for brændstof som suppleret i overensstemmelse med bilag I til denne forordning skal selskaberne fremlægge nøjagtige, fuldstændige og pålidelige data om drivhusgassernes emissionsintensitet og bæredygtighedskarakteristikaene for brændstoffer, der skal tages i betragtning med henblik på de formål, der er omhandlet i denne forordnings artikel 4, stk. 1, og som er certificeret efter en ordning, der er anerkendt af Kommissionen i overensstemmelse med artikel 30, stk. 5 og 6, i direktiv (EU) 2018/2001, eller, hvor det er relevant, de relevante bestemmelser i EU-retsakter vedrørende de indre markeder for vedvarende gas, naturgas og brint.

4.   Selskaberne må ikke afvige fra standardværdierne for de well-to-tank-emissionsfaktorer, der er fastsat i bilag II til denne forordning for fossile brændstoffer. Uden at det berører stk. 1, har selskaberne ret til at afvige fra standardværdierne for de well-to-tank-emissionsfaktorer, der er fastsat i bilag II til denne forordning, hvis de faktiske værdier certificeres i henhold til en ordning, der er anerkendt af Kommissionen. Denne certificering foretages for biobrændstoffer, biogas, RFNBO og genanvendt kulstofbrændsel i overensstemmelse med artikel 30, stk. 5 og 6, i direktiv (EU) 2018/2001 eller, hvor det er relevant, i overensstemmelse med de relevante bestemmelser i EU-retsakter vedrørende de indre markeder for vedvarende gas, naturgas og brint.

5.   Selskaberne er berettigede til at afvige fra standardværdierne for de tank-to-wake-emissionsfaktorer, der er fastsat i bilag II, med undtagelse af tank-to-wake-CO2-emissionsfaktorerne for fossile brændstoffer, forudsat at de faktiske værdier certificeres ved laboratorietest eller målinger af direkte emissioner.

6.   Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter med henblik på at præcisere, hvilke internationale standarder og certificeringsreferencer der accepteres til påvisning af faktiske tank-to-wake-emissionsfaktorer. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren, jf. artikel 29, stk. 3.

Kapitel IV

Verifikation og akkreditering

Artikel 11

Vurdering af overvågningsplanen og af den ændrede overvågningsplan

1.   For hvert skib og i tilfælde af ændring af verifikator vurderer verifikatoren, om overvågningsplanen er i overensstemmelse med de krav, der er fastsat i artikel 7, 8 og 9. Hvis verifikatoren under sin vurdering konstaterer, at disse krav ikke er opfyldt, skal det pågældende selskab uden unødig forsinkelse revidere sin overvågningsplan i overensstemmelse hermed og indgive den reviderede plan til verifikatoren til endelig vurdering, inden rapporteringsperioden påbegyndes. Det pågældende selskab indgår nærmere aftale med verifikatoren om tidsfristen for at indføre disse revisioner. Denne tidsfrist må under alle omstændigheder ikke ligge efter rapporteringsperiodens begyndelse.

2.   Ændringer af overvågningsplanen i henhold til artikel 9, stk. 2, litra b), c) og d), skal vurderes af verifikatoren. Efter denne vurdering meddeler verifikatoren det pågældende selskab, om disse ændringer er i overensstemmelse med de krav, der er fastsat i artikel 7, 8 og 9.

3.   Når overvågningsplanen og den ændrede overvågningsplan er blevet vurderet på tilfredsstillende vis, registrerer verifikatoren dem i FuelEU-databasen. Den administrerende stat skal have adgang til overvågningsplanen og den ændrede overvågningsplan.

Artikel 12

Generelle forpligtelser og principper for verifikatorerne

1.   Verifikatoren skal være uafhængig af selskabet eller skibsoperatøren og udføre de aktiviteter, som kræves i henhold til denne forordning i offentlighedens interesse. I denne henseende og for at undgå eventuelle interessekonflikter må hverken verifikatoren eller nogen del af en juridisk enhed, som verifikatoren er en del af, være et selskab, en skibsoperatør eller ejeren af et selskab. Desuden må verifikatoren ikke være ejet af et selskab, en skibsoperatør eller ejeren af et selskab, ligesom denne ikke må have forbindelser til et selskab, som kan påvirke dennes uafhængighed og upartiskhed.

2.   Verifikatoren skal vurdere pålideligheden, troværdigheden, præcisionen og fuldstændigheden af dataene og oplysningerne vedrørende mængden, typen og emissionsfaktoren for den energi, der bruges om bord af skibe, herunder navnlig:

| a) | tildeling af brændstofforbrug og brug af alternative energikilder til sejladser og ved kaj |
| --- | --- |

a)

tildeling af brændstofforbrug og brug af alternative energikilder til sejladser og ved kaj

| b) | de rapporterede data om brændstofforbrug og dermed forbundne målinger og beregninger |
| --- | --- |

b)

de rapporterede data om brændstofforbrug og dermed forbundne målinger og beregninger

| c) | valg og anvendelse af emissionsfaktorer |
| --- | --- |

c)

valg og anvendelse af emissionsfaktorer

| d) | brug af landstrøm eller anvendelsen af en af de undtagelser, der er registreret i FuelEU-databasen i henhold til artikel 6, stk. 9, litra a) |
| --- | --- |

d)

brug af landstrøm eller anvendelsen af en af de undtagelser, der er registreret i FuelEU-databasen i henhold til artikel 6, stk. 9, litra a)

| e) | de i artikel 10, stk. 3, krævede data. |
| --- | --- |

e)

de i artikel 10, stk. 3, krævede data.

3.   Den i stk. 2 omhandlede vurdering baseres på følgende:

| a) | om de rapporterede data er sammenhængende med hensyn til de anslåede data, der er baseret på skibets sporingsdata og kendetegn som maskineffekten |
| --- | --- |

a)

om de rapporterede data er sammenhængende med hensyn til de anslåede data, der er baseret på skibets sporingsdata og kendetegn som maskineffekten

| b) | om de rapporterede data er fri for uoverensstemmelser, navnlig i sammenligning med den samlede mængde brændstof, som hvert skib årligt indkøber, og det samlede brændstofforbrug under sejladser |
| --- | --- |

b)

om de rapporterede data er fri for uoverensstemmelser, navnlig i sammenligning med den samlede mængde brændstof, som hvert skib årligt indkøber, og det samlede brændstofforbrug under sejladser

| c) | om de data er indsamlet i overensstemmelse med de gældende regler, og |
| --- | --- |

c)

om de data er indsamlet i overensstemmelse med de gældende regler, og

| d) | om skibets relevante registre er fuldstændige og konsekvente. |
| --- | --- |

d)

om skibets relevante registre er fuldstændige og konsekvente.

Artikel 13

Verifikationsprocedurer

1.   Verifikatoren skal identificere potentielle risici i forbindelse med overvågningen og rapporteringen ved at sammenligne den rapporterede mængde, type og emissionsfaktor for den energi, der bruges om bord af skibe, med anslåede data baseret på skibets sporingsdata og karakteristika som f.eks. maskineffekten. Såfremt der findes betydelige afvigelser, skal verifikatoren udføre supplerende analyser.

2.   Verifikatoren skal identificere potentielle risici i forbindelse med de forskellige beregningstrin ved at gennemgå alle de datakilder og metoder, som det pågældende selskab har anvendt.

3.   Verifikatoren skal tage hensyn til alle effektive risikokontrolmetoder, som selskabet har anvendt for at mindske usikkerheden forbundet med den nøjagtighed, der er specifik i forhold til de anvendte overvågningsmetoder.

4.   På verifikatorens anmodning skal det pågældende selskab give eventuelle yderligere oplysninger, som gør det muligt for verifikatoren at udføre sine verifikationsaktiviteter. Hvis det er nødvendigt for at bestemme pålideligheden, troværdigheden, nøjagtigheden og fuldstændigheden af de rapporterede data og oplysninger, skal verifikatoren udføre kontrol i løbet af verifikationsprocessen. I tvivlstilfælde kan verifikatoren aflægge kontrolbesøg i selskabets lokaler eller om bord på skibet. Selskabet skal give verifikatoren adgang til sine lokaler eller skibet for at lette verifikationsaktiviteterne.

5.   Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter for yderligere at præcisere reglerne for verifikationsaktiviteterne i henhold til denne forordning, som minimum for så vidt angår følgende elementer: verifikatorernes kompetencer, dokumenter, som selskaberne skal udlevere til verifikatorerne, overensstemmelsesvurdering af overvågningsplanen og den ændrede overvågningsplan, risikovurdering, herunder kontrol, som skal udføres af verifikatorerne, verifikation af FuelEU-rapporten som omhandlet i artikel 15, stk. 3, væsentlighedsgrad, en rimelig garanti fra verifikatorerne, ukorrekte angivelser og afvigelser, verifikationsrapportens indhold, henstillinger til forbedringer, besøg på stedet og kommunikation mellem selskaber, verifikatorer, kompetente myndigheder og Kommissionen. De regler, der præciseres i disse gennemførelsesretsakter, baseres på verifikationsprincipperne, jf. artikel 11 og 12 og nærværende artikel, samt på relevante internationalt anerkendte standarder. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren, jf. artikel 29, stk. 3.

Artikel 14

Akkreditering af verifikatorer

1.   Verifikatorer skal akkrediteres for verifikationsaktiviteter, der er omfattet af denne forordnings anvendelsesområde, af et nationalt akkrediteringsorgan i henhold til forordning (EF) nr. 765/2008. Ved udgangen af hvert år meddeler det nationale akkrediteringsorgan Kommissionen listen over akkrediterede verifikatorer sammen med alle relevante kontaktoplysninger.

2.   Såfremt denne forordning ikke indeholder særskilte bestemmelser om akkreditering af verifikatorer, finder de relevante bestemmelser i forordning (EF) nr. 765/2008 anvendelse.

3.   Verifikatorer skal til enhver tid have tilstrækkelige midler og tilstrækkeligt personale, så de er i stand til at håndtere størrelsen af den flåde, som de udfører verifikationsaktiviteter for i henhold til denne forordning. Navnlig skal verifikatorer altid have tilstrækkelig ekspertviden, navnlig inden for søtransport, til at kunne udføre de opgaver, der kræves i henhold til denne forordning. De skal være i stand til at indsætte midler og personale på ethvert arbejdssted, når der er behov for det til at udføre de opgaver, der kræves i henhold til denne forordning.

4.   En kompetent myndighed, der konstaterer en afvigelse ved en verifikators aktiviteter inden for denne forordnings anvendelsesområde, skal informere den kompetente myndighed i den medlemsstat, hvor det nationale akkrediteringsorgan har akkrediteret verifikatoren. Den kompetente myndighed i det nationale akkrediteringsorgans medlemsstat anmoder sit nationale akkrediteringsorgan om at tage hensyn til disse oplysninger som led i dets overvågningsaktiviteter.

5.   Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 28 med henblik på at supplere denne forordning ved at fastsætte yderligere metoder til og kriterier for akkreditering af verifikatorer som minimum vedrørende følgende elementer: anmodning om akkreditering med henblik på verifikationsaktiviteter inden for denne forordnings anvendelsesområde, de nationale akkrediteringsorganers vurdering af verifikatorer, overvågningsaktiviteter udført af de nationale akkrediteringsorganer med henblik på bekræftelse af fortsat akkreditering, administrative foranstaltninger, som skal vedtages, hvis verifikatoren ikke opfylder kravene i denne forordning, og krav til de nationale akkrediteringsorganer, så de er kompetente til at udstede akkreditering til verifikatorer med henblik på verifikationsaktiviteter inden for denne forordnings anvendelsesområde, herunder en henvisning til harmoniserede standarder. De metoder og kriterier, der præciseres i sådanne delegerede retsakter, baseres på verifikationsprincipperne, jf. artikel 11, 12 og 13, samt på relevante internationalt anerkendte standarder.

Kapitel V

Registrering, verifikation, rapportering og vurdering af overensstemmelse

Artikel 15

Overvågning og registrering

1.   På grundlag af overvågningsplanen, jf. artikel 8, og efter verifikatorens vurdering af denne plan, skal selskaberne pr. 1. januar 2025 for hvert skib, der ankommer til eller afgår fra en anløbshavn, og for hver sejlads, der er omhandlet i artikel 2, stk. 1, overvåge og registrere følgende oplysninger:

| a) | afsejlingshavn og ankomsthavn, herunder dato og klokkeslæt for afsejling og ankomst, og den tid, skibet har ligget ved kaj |
| --- | --- |

a)

afsejlingshavn og ankomsthavn, herunder dato og klokkeslæt for afsejling og ankomst, og den tid, skibet har ligget ved kaj

| b) | for hvert skib, hvorpå artikel 6, stk. 1, finder anvendelse, tilslutning til og brug af landstrøm eller anvendelsen af en af de undtagelser, der er nævnt i artikel 6, stk. 5, som bekræftet i henhold til artikel 6, stk. 9, litra a), hvor det er relevant |
| --- | --- |

b)

for hvert skib, hvorpå artikel 6, stk. 1, finder anvendelse, tilslutning til og brug af landstrøm eller anvendelsen af en af de undtagelser, der er nævnt i artikel 6, stk. 5, som bekræftet i henhold til artikel 6, stk. 9, litra a), hvor det er relevant

| c) | mængden af hver type brændstof, der forbruges ved kaj og til søs |
| --- | --- |

c)

mængden af hver type brændstof, der forbruges ved kaj og til søs

| d) | mængden af elektricitet, der leveres til skibet via landstrøm |
| --- | --- |

d)

mængden af elektricitet, der leveres til skibet via landstrøm

| e) | for hver type brændstof, der forbruges ved kaj eller til søs, well-to-tank-emissionsfaktoren, tank-to-wake-emissionsfaktorerne for forbrændt brændstof og tank-to-wake-emissionsfaktorerne for det brændstofslip, der er forbundet med de forskellige brændstofforbrugerenheder om bord, som omfatter alle relevante drivhusgasser |
| --- | --- |

e)

for hver type brændstof, der forbruges ved kaj eller til søs, well-to-tank-emissionsfaktoren, tank-to-wake-emissionsfaktorerne for forbrændt brændstof og tank-to-wake-emissionsfaktorerne for det brændstofslip, der er forbundet med de forskellige brændstofforbrugerenheder om bord, som omfatter alle relevante drivhusgasser

| f) | mængden af hver type alternativ energikilde, der forbruges ved kaj og til søs |
| --- | --- |

f)

mængden af hver type alternativ energikilde, der forbruges ved kaj og til søs

| g) | skibets isklasse, hvis selskabet anmoder om, at den yderligere energi, der bruges som følge af skibets isklasse, ikke medregnes i overensstemmelsesbalancen i bilag IV, ved anvendelse af anbefaling 25/7 om sikkerhed ved vintersejlads i Østersøen fra Kommissionen til Beskyttelse af Havmiljøet i Østersøområdet (HELCOM) til at fastslå overensstemmelsen mellem isklasser |
| --- | --- |

g)

skibets isklasse, hvis selskabet anmoder om, at den yderligere energi, der bruges som følge af skibets isklasse, ikke medregnes i overensstemmelsesbalancen i bilag IV, ved anvendelse af anbefaling 25/7 om sikkerhed ved vintersejlads i Østersøen fra Kommissionen til Beskyttelse af Havmiljøet i Østersøområdet (HELCOM) til at fastslå overensstemmelsen mellem isklasser

| h) | skibets isklasse, dato, klokkeslæt og position for indsejling i og udsejling af isfyldte farvande, mængden af hver type brændstof, der forbruges, og den tilbagelagte afstand ved sejlads i isfyldte farvande samt den samlede tilbagelagte afstand for alle sejladser i rapporteringsperioden, hvis selskabet anmoder om, at den yderligere brugte energi, der skyldes sejlads i isfyldte farvande, ikke medregnes i overensstemmelsesbalancen i bilag IV. |
| --- | --- |

h)

skibets isklasse, dato, klokkeslæt og position for indsejling i og udsejling af isfyldte farvande, mængden af hver type brændstof, der forbruges, og den tilbagelagte afstand ved sejlads i isfyldte farvande samt den samlede tilbagelagte afstand for alle sejladser i rapporteringsperioden, hvis selskabet anmoder om, at den yderligere brugte energi, der skyldes sejlads i isfyldte farvande, ikke medregnes i overensstemmelsesbalancen i bilag IV.

2.   Selskaberne registrerer de oplysninger og data, der er anført i stk. 1, på en rettidig og gennemsigtig måde og sammenfatter dem hvert år for at gøre det muligt for verifikatoren at verificere overensstemmelsen med denne forordning.

3.   Senest den 31. januar i verifikationsperioden giver selskaberne verifikatoren en skibsspecifik rapport (»FuelEU-rapporten«), som indeholder alle de oplysninger, der er omhandlet i denne artikels stk. 1, og de overvågningsdata og den dokumentation, der er omhandlet i artikel 7, stk. 4, for rapporteringsperioden.

4.   Hvis et skib overføres fra et selskab til et andet, gælder følgende:

| a) | det overførende selskab meddeler verifikatoren de oplysninger, der er omhandlet i denne artikels stk. 1, for den periode, det har haft ansvaret for skibets drift |
| --- | --- |

a)

det overførende selskab meddeler verifikatoren de oplysninger, der er omhandlet i denne artikels stk. 1, for den periode, det har haft ansvaret for skibets drift

| b) | så tæt som praktisk muligt på dagen for overførelsens afslutning og senest en måned derefter skal de oplysninger, der er omhandlet i litra a), være verificeret og registreret i FuelEU-databasen, jf. artikel 16, af den verifikator, der har udført verifikationsaktiviteterne for skibet under det overførende selskab, og |
| --- | --- |

b)

så tæt som praktisk muligt på dagen for overførelsens afslutning og senest en måned derefter skal de oplysninger, der er omhandlet i litra a), være verificeret og registreret i FuelEU-databasen, jf. artikel 16, af den verifikator, der har udført verifikationsaktiviteterne for skibet under det overførende selskab, og

| c) | med forbehold af litra a) og b), er det selskab, som har ansvaret for skibets drift den 31. december i rapporteringsperioden, ansvarlig for skibets opfyldelse af kravene i artikel 4 og 6 i hele den rapporteringsperiode, hvor overførslen eller flere overførsler har fundet sted. |
| --- | --- |

c)

med forbehold af litra a) og b), er det selskab, som har ansvaret for skibets drift den 31. december i rapporteringsperioden, ansvarlig for skibets opfyldelse af kravene i artikel 4 og 6 i hele den rapporteringsperiode, hvor overførslen eller flere overførsler har fundet sted.

Artikel 16

Verifikation og beregning

1.   Efter verifikationen, som er fastsat i artikel 11, 12 og 13, vurderer verifikatoren kvaliteten, fuldstændigheden og nøjagtigheden af FuelEU-rapporten. Til dette formål bruger verifikatoren alle oplysninger i FuelEU-databasen, herunder oplysninger indgivet om havneanløb, jf. artikel 6.

2.   Hvis den verifikationsvurdering, der er omhandlet i stk. 1, med rimelig garanti fra verifikatoren konkluderer, at FuelEU-rapporten ikke indeholder væsentlige ukorrekte angivelser eller afvigelser, sender verifikatoren det pågældende selskab en verifikationsrapport, som konstaterer, at FuelEU-rapporten er i overensstemmelse med denne forordning. Verifikationsrapporten skal præcisere alle de forhold, som er relevante for verifikatorens udførte arbejde.

3.   Hvis verifikationsvurderingen konstaterer ukorrekte angivelser eller afvigelser i forhold til denne forordning, underretter verifikatoren det pågældende selskab rettidigt derom. Selskabet skal uden unødigt ophold korrigere de ukorrekte angivelser eller afvigelser, således at verifikationsprocessen kan afsluttes til tiden, og forelægge verifikatoren en ændret FuelEU-rapport og alle andre oplysninger, der var nødvendige for at korrigere de konstaterede ukorrekte angivelser eller afvigelser. Verifikatoren angiver i verifikationsrapporten, om den ændrede FuelEU-rapport er i overensstemmelse med denne forordning. Hvis de meddelte ukorrekte angivelser eller afvigelser ikke er blevet korrigeret og fører til væsentlige ukorrekte angivelser, sender verifikatoren selskabet en verifikationsrapport, som konstaterer, at FuelEU-rapporten ikke er i overensstemmelse med denne forordning.

4.   På grundlag af FuelEU-rapporten, der er i overensstemmelse med denne forordning, beregner verifikatoren:

| a) | ved hjælp af metoden i bilag I den årlige gennemsnitlige drivhusgasintensitet af den energi, der bruges om bord af det pågældende skib |
| --- | --- |

a)

ved hjælp af metoden i bilag I den årlige gennemsnitlige drivhusgasintensitet af den energi, der bruges om bord af det pågældende skib

| b) | ved hjælp af formlen i bilag IV, del A, skibets overensstemmelsesbalance |
| --- | --- |

b)

ved hjælp af formlen i bilag IV, del A, skibets overensstemmelsesbalance

| c) | antallet af havneanløb, der ikke opfylder kravene, i den foregående rapporteringsperiode, herunder den tid, skibet har været fortøjet ved kaj, og, hvor det er relevant i overensstemmelse med artikel 6, stk. 9, på ankerplads, for hvert af skibets havneanløb, der ikke opfylder kravene i artikel 6. |
| --- | --- |

c)

antallet af havneanløb, der ikke opfylder kravene, i den foregående rapporteringsperiode, herunder den tid, skibet har været fortøjet ved kaj, og, hvor det er relevant i overensstemmelse med artikel 6, stk. 9, på ankerplads, for hvert af skibets havneanløb, der ikke opfylder kravene i artikel 6.

| d) | den mængde energi, der bruges årligt om bord af et skib, bortset fra energi fra landstrøm |
| --- | --- |

d)

den mængde energi, der bruges årligt om bord af et skib, bortset fra energi fra landstrøm

| e) | den mængde energi, der bruges årligt om bord af et skib, fra RFNBO. |
| --- | --- |

e)

den mængde energi, der bruges årligt om bord af et skib, fra RFNBO.

5.   Senest den 31. marts i verifikationsperioden underretter verifikatoren selskabet om de oplysninger, der er omhandlet i stk. 4, og registrerer FuelEU-rapporten, der er i overensstemmelse med denne forordning, verifikationsrapporten og de oplysninger, der er omhandlet i stk. 4, i FuelEU-databasen.

Alle oplysninger, der registreres i FuelEU-databasen, skal være tilgængelige for den administrerende stat.

Artikel 17

Yderligere kontrol foretaget af en kompetent myndighed

1.   På et hvilket som helst tidspunkt kan den administrerende stats kompetente myndighed for så vidt angår et selskab for hvert af dets skibe foretage yderligere kontrol vedrørende de to foregående rapporteringsperioder af en hvilken som helst af følgende:

| a) | FuelEU-rapporten, der er i overensstemmelse med denne forordning, og som er udarbejdet i henhold til artikel 15 og 16 |
| --- | --- |

a)

FuelEU-rapporten, der er i overensstemmelse med denne forordning, og som er udarbejdet i henhold til artikel 15 og 16

| b) | verifikationsrapporten, der er udarbejdet i henhold til artikel 16 |
| --- | --- |

b)

verifikationsrapporten, der er udarbejdet i henhold til artikel 16

| c) | beregningerne, som verifikatoren har foretaget i henhold til artikel 16, stk. 4. |
| --- | --- |

c)

beregningerne, som verifikatoren har foretaget i henhold til artikel 16, stk. 4.

2.   Selskabet skal efter anmodning fra den kompetente myndighed, der er omhandlet i stk. 1, fremlægge alle nødvendige oplysninger eller dokumenter, der gør det muligt for den kompetente myndighed at foretage yderligere kontrol, og give adgang til selskabets lokaler eller skibet for at lette en sådan yderligere kontrol.

3.   Den kompetente myndighed, der er omhandlet i denne artikels stk. 1, udarbejder en supplerende kontrolrapport, som i givet fald omfatter de ajourførte beregninger, der er foretaget i henhold til artikel 17, stk. 1, litra c), det ajourførte beløb for overensstemmelsesoverskuddet eller for forskuddet af overensstemmelsesoverskuddet og det ajourførte beløb for FuelEU-sanktionen.

4.   Hvis der i den i denne artikels stk. 3 omhandlede supplerende kontrolrapport konstateres ukorrekte angivelser, afvigelser eller fejlberegninger, der resulterer i manglende overholdelse af de krav, der er fastsat i artikel 4 eller 6, og følgelig i en FuelEU-sanktion eller en ændring af størrelsen af en allerede betalt FuelEU-sanktion, underretter den kompetente myndighed, der er omhandlet i denne artikels stk. 1, det pågældende selskab om det tilsvarende beløb for FuelEU-sanktionen eller den ændrede FuelEU-sanktion. Medlemsstaterne sikrer, at det selskab, der er ansvarligt for skibet i den periode, der er omfattet af den yderligere kontrol, betaler et beløb svarende til FuelEU-sanktionen eller den ændrede FuelEU-sanktion senest en måned efter underretningen i overensstemmelse med ordningerne i artikel 23.

5.   Den kompetente myndighed, der er omhandlet i denne artikels stk. 1, fjerner straks FuelEU-overensstemmelsesdokumentet for det skib, hvis selskab ikke rettidigt har betalt de i stk. 4 omhandlede FuelEU-sanktioner, fra FuelEU-databasen og underretter i tide det pågældende selskab herom. Den genudsteder kun det relevante FuelEU-overensstemmelsesdokument, når der er betalt et beløb svarende til FuelEU-sanktionen, forudsat at de øvrige betingelser i denne forordning for besiddelse af FuelEU-overensstemmelsesdokumentet er opfyldt af selskabet.

6.   Stk. 5 finder ikke anvendelse på et skib, der er overført til et andet selskab end det selskab, der overtog ansvaret for skibets drift i den periode, der er omfattet af den yderligere kontrol.

7.   De foranstaltninger, der er omhandlet i denne artikel, den supplerende kontrolrapport, der er omhandlet i stk. 3, og dokumentationen for betalingerne af FuelEU-sanktionerne registreres straks i FuelEU-databasen af de enheder, der gennemførte disse foranstaltninger, udarbejdede denne rapport eller foretog denne betaling.

Artikel 18

Støtteværktøjer og vejledning

Kommissionen udvikler passende overvågningsværktøjer såvel som vejledning og risikobaserede målretningsværktøjer for at lette og koordinere kontrol- og håndhævelsesaktiviteter i forbindelse med denne forordning. En sådan vejledning og sådanne værktøjer stilles så vidt muligt til rådighed for medlemsstaterne, verifikatorerne og de nationale akkrediteringsorganer med henblik på informationsudveksling og for bedre at sikre en robust håndhævelse af denne forordning.

Artikel 19

FuelEU- database og -rapportering

1.   Kommissionen udvikler, sikrer driften af og ajourfører en elektronisk database med henblik på at overvåge overensstemmelsen med denne forordning (»FuelEU-databasen«). FuelEU-databasen anvendes til at føre register over foranstaltninger i forbindelse med verifikationsaktiviteter, over skibenes overensstemmelsesbalance, herunder anvendelsen af de fleksibilitetsmekanismer, der er omhandlet i artikel 20 og 21, over anvendelsen af de undtagelser, der er omhandlet i artikel 6, stk. 5, over aktiviteter vedrørende betaling af de FuelEU-sanktioner, der er pålagt i medfør af artikel 23, og over udstedelsen af FuelEU-overensstemmelsesdokumentet. Databasen skal være tilgængelig for selskaberne, verifikatorerne, de kompetente myndigheder og enhver behørigt bemyndiget enhed, de nationale akkrediteringsorganer, Det Europæiske Agentur for Søfartssikkerhed, der er oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1406/2002 (24), og Kommissionen med passende adgangsrettigheder og funktionaliteter svarende til deres respektive ansvarsområder med henblik på gennemførelsen af denne forordning.

2.   Alle elementer, der registreres eller ændres i FuelEU-databasen, meddeles de enheder, som de er tilgængelige for.

3.   Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter om fastsættelse af reglerne for adgangsrettigheder samt de funktionelle og tekniske specifikationer, herunder indberetningsregler og filtrering, for FuelEU-databasen. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren, jf. artikel 29, stk. 3.

Artikel 20

Opsparing og lån af overensstemmelsesoverskud mellem rapporteringsperioder

1.   På grundlag af de beregninger, der er foretaget i henhold til artikel 16, stk. 4, kan selskabet, hvis skibet for rapporteringsperioden har et overensstemmelsesoverskud på drivhusgasintensiteten som omhandlet i artikel 4, stk. 2, eller, hvis det er relevant, på delmålet for RFNBO som omhandlet i artikel 5, stk. 3, opspare det med henblik på det samme skibs overensstemmelsesbalance for den efterfølgende rapporteringsperiode. Selskabet skal registrere opsparingen af overensstemmelsesoverskuddet til den efterfølgende rapporteringsperiode i FuelEU-databasen efter godkendelse fra verifikatoren. Selskabet kan ikke længere opspare overensstemmelsesoverskuddet, når FuelEU-overensstemmelsesdokumentet er blevet udstedt.

2.   På grundlag af de beregninger, der er foretaget i henhold til artikel 16, stk. 4, kan selskabet, hvis skibet for rapporteringsperioden har et overensstemmelsesunderskud, låne et tilsvarende forskud af overensstemmelsesoverskuddet fra den efterfølgende rapporteringsperiode. Forskuddet af overensstemmelsesoverskuddet lægges til skibets overensstemmelsesbalance i rapporteringsperioden, og forskuddet af overensstemmelsesoverskuddet ganget med 1,1 trækkes fra det samme skibs overensstemmelsesbalance i den efterfølgende rapporteringsperiode. Forskuddet af overensstemmelsesoverskuddet kan ikke lånes:

| a) | for en mængde, der overstiger grænsen på 2 %, jf. artikel 4, stk. 2, ganget med skibets energiforbrug beregnet i overensstemmelse med bilag I |
| --- | --- |

a)

for en mængde, der overstiger grænsen på 2 %, jf. artikel 4, stk. 2, ganget med skibets energiforbrug beregnet i overensstemmelse med bilag I

| b) | i to på hinanden følgende rapporteringsperioder. |
| --- | --- |

b)

i to på hinanden følgende rapporteringsperioder.

3.   Senest den 30. april i verifikationsperioden skal selskabet registrere forskuddet af overensstemmelsesoverskuddet efter verifikatorens godkendelse i FuelEU-databasen.

4.   Hvis et skib ikke har et havneanløb i Unionen i rapporteringsperioden og har lånt et forskud af overensstemmelsesoverskuddet i den foregående rapporteringsperiode, underretter den administrerende stats kompetente myndighed senest den 1. juni i verifikationsperioden det pågældende selskab om beløbet for den FuelEU-sanktion som omhandlet i artikel 23, stk. 2, der oprindeligt blev undgået ved at låne dette forskud af overensstemmelsesoverskuddet ganget med 1,1.

Artikel 21

Samling af overensstemmelse i puljer

1.   Overensstemmelsesbalancerne for drivhusgasintensiteten som omhandlet i artikel 4, stk. 2, og, hvis det er relevant, delmålet for RFNBO som omhandlet i artikel 5, stk. 3, for to eller flere skibe som beregnet i henhold til artikel 16, stk. 4, kan samles i en pulje med henblik på opfyldelse af kravene i artikel 4 og, hvis det er relevant, artikel 5, stk. 3. Et skibs overensstemmelsesbalance kan ikke medtages i mere end én pulje i samme rapporteringsperiode.

Der kan anvendes to separate puljer til drivhusgasintensitetsmålet og delmålet for RFNBO.

2.   Selskabet registrerer i FuelEU-databasen, at det har til hensigt at medtage skibets overensstemmelsesbalance i en pulje, tildelingen af den samlede overensstemmelsesbalance i puljen til hvert enkelt skib og valget af den verifikator, der er udvalgt til at verificere denne tildeling.

3.   Hvis de skibe, der deltager i puljen, kontrolleres af to eller flere selskaber, skal puljedetaljer, der er registreret i FuelEU-databasen, herunder tildelingen af den samlede overensstemmelsesbalance i puljen til puljens skibe og valget af den verifikator, der er udvalgt til at verificere tildelingen af puljens samlede overensstemmelsesbalance til hvert enkelt skib, valideres i FuelEU-databasen af alle berørte selskaber i puljen.

4.   En pulje er kun gyldig, hvis den samlede overensstemmelse i puljen er positiv, hvis skibe, der havde et overensstemmelsesunderskud som beregnet i henhold til artikel 16, stk. 4, ikke har et højere overensstemmelsesunderskud efter tildelingen af overensstemmelsen i puljen, og hvis skibe, der havde et overensstemmelsesoverskud som beregnet i henhold til artikel 16, stk. 4, ikke har et overensstemmelsesunderskud efter tildelingen af overensstemmelsen i puljen.

5.   Et skib må ikke indgå i en pulje, hvis det ikke opfylder forpligtelsen i artikel 24.

6.   Hvis den samlede overensstemmelsesbalance i puljen resulterer i et overensstemmelsesoverskud for et enkelt skib, finder artikel 20, stk. 1, anvendelse.

7.   Artikel 20, stk. 2, finder ikke anvendelse for et skib, der deltager i puljen.

8.   Senest den 30. april i verifikationsperioden registrerer den udvalgte verifikator i FuelEU-databasen den endelige sammensætning af puljen og tildelingen af den samlede overensstemmelsesbalance i puljen til hvert enkelt skib.

Artikel 22

FuelEU-overensstemmelsesdokument

1.   Senest den 30. juni i verifikationsperioden udsteder verifikatoren et FuelEU-overensstemmelsesdokument for det pågældende skib, såfremt skibet ikke har et overensstemmelsesunderskud i henhold til artikel 20 og 21, ikke har foretaget havneanløb, der ikke opfylder kravene, og opfylder forpligtelsen i artikel 24.

2.   Hvis der skal betales FuelEU-sanktioner, jf. artikel 23, stk. 2 eller 5, udsteder den administrerende stats kompetente myndighed senest den 30. juni i verifikationsperioden et FuelEU-overensstemmelsesdokument for det pågældende skib, forudsat at der er betalt et beløb svarende til FuelEU-sanktionerne.

3.   FuelEU-overensstemmelsesdokumentet skal indeholde følgende oplysninger:

| a) | skibets identitet (navn, IMO-identifikationsnummer og registreringshavn eller hjemhavn) |
| --- | --- |

a)

skibets identitet (navn, IMO-identifikationsnummer og registreringshavn eller hjemhavn)

| b) | skibsejerens navn, adresse og hovedforretningssted |
| --- | --- |

b)

skibsejerens navn, adresse og hovedforretningssted

| c) | verifikatorens identitet |
| --- | --- |

c)

verifikatorens identitet

| d) | datoen for udstedelse af dette dokument, dets gyldighedsperiode og den rapporteringsperiode, det vedrører. |
| --- | --- |

d)

datoen for udstedelse af dette dokument, dets gyldighedsperiode og den rapporteringsperiode, det vedrører.

4.   FuelEU-overensstemmelsesdokumentet er gyldigt i en periode på 18 måneder efter rapporteringsperiodens afslutning, eller indtil der udstedes et nyt FuelEU-overensstemmelsesdokument, alt efter hvad der indtræffer først.

5.   Verifikatoren eller, hvor det er relevant, den administrerende stats kompetente myndighed registrerer straks i FuelEU-databasen det udstedte FuelEU-overensstemmelsesdokument.

6.   Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter om fastlæggelse af modeller for FuelEU-overensstemmelsesdokumentet, herunder elektroniske skabeloner. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter rådgivningsproceduren, jf. artikel 29, stk. 2.

Artikel 23

FuelEU-sanktioner

1.   Inden den 1. maj i verifikationsperioden registrerer verifikatoren i FuelEU-databasen på grundlag af den beregning, der er foretaget i henhold til artikel 16, stk. 4, og efter eventuel anvendelse af artikel 20 og 21, skibets verificerede overensstemmelsesbalancer for drivhusgasintensitet som omhandlet i artikel 4, stk. 2, og, hvis det er relevant, for delmålet for RFNBO som omhandlet i artikel 5, stk. 3.

Hvis et skib har et overensstemmelsesunderskud for delmålet for RFNBO som omhandlet i artikel 5, stk. 3, beregnes FuelEU-sanktionen i overensstemmelse med den formel, der er angivet i bilag IV, del B.

2.   Den administrerende stat for så vidt angår et selskab sikrer, at det for hvert af sine skibe, der har et overensstemmelsesunderskud for drivhusgasintensitet som omhandlet i artikel 4, stk. 2, eller, hvis det er relevant, for delmålet for RFNBO som omhandlet i artikel 5, stk. 3, pr. 1. juni i verifikationsperioden, efter en eventuel godkendelse fra den kompetente myndighed senest den 30. juni i verifikationsperioden betaler et beløb svarende til den FuelEU-sanktion, der følger af anvendelsen af de formler, der er angivet i bilag IV, del B. Hvis et skib har et overensstemmelsesunderskud i to på hinanden følgende rapporteringsperioder eller derover, ganges dette beløb med 1 + (n –1)/10, hvor n er antallet af på hinanden følgende rapporteringsperioder, for hvilke selskabet pålægges en FuelEU-sanktion for dette skib.

3.   Den administrerende stat for så vidt angår et selskab sikrer, at selskabet for hvert af sine skibe, der befinder sig i den situation, der er omhandlet i artikel 20, stk. 4, senest den 30. juni i verifikationsperioden betaler et beløb svarende til den FuelEU-sanktion, der er meddelt i henhold til nævnte stykke.

4.   Inden den 1. maj i verifikationsperioden, hvor det er relevant på grundlag af de beregninger, der er foretaget i henhold til artikel 16, stk. 4, registrerer verifikatoren i FuelEU-databasen det samlede antal timer, skibet har været fortøjet ved kaj uden at opfylde kravene i artikel 6.

5.   Den administrerende stat for så vidt angår et selskab sikrer, at selskabet for hvert af sine skibe, der har foretaget mindst ét havneanløb, der ikke opfylder kravene, efter en eventuel godkendelse fra den kompetente myndighed, senest den 30. juni i verifikationsperioden betaler et beløb svarende til den FuelEU-sanktion, der følger af multiplikationen af 1,5 EUR med skibets fastsatte samlede efterspørgsel efter eleffekt ved kaj og med det samlede antal timer rundet op til nærmeste hele time, skibet har ligget ved kaj i strid med kravene i artikel 6.

6.   Medlemsstaterne indfører de nødvendige retlige og administrative rammer på nationalt plan for at sikre opfyldelsen af forpligtelserne vedrørende pålæggelse, betaling og opkrævning af FuelEU-sanktionerne.

7.   De foranstaltninger, der er omhandlet i denne artikel, og dokumentationen for betalingerne af FuelEU-sanktionerne registreres straks i FuelEU-databasen af de enheder, der gennemførte disse foranstaltninger eller foretog denne betaling.

8.   Selskabet forbliver ansvarligt for betalingen af FuelEU-sanktionerne, uden at dette berører selskabets mulighed for at indgå kontraktlige aftaler med skibets kommercielle operatører, som fastsætter, at de kommercielle operatører er ansvarlige for at godtgøre selskabet for betalingen af FuelEU-sanktionerne, når ansvaret for køb af brændstof eller skibets drift overtages af den kommercielle operatør. I dette stykke forstås ved skibets drift beslutninger om fragten samt skibets rute og hastighed.

9.   Selskabet forbliver ansvarligt for betalingen af FuelEU-sanktionerne, uden at dette berører selskabets mulighed for at indgå kontraktlige aftaler med brændstofleverandører, som fastsætter, at brændstofleverandørerne er ansvarlige for at godtgøre selskabet for betalingen af FuelEU-sanktionerne.

10.   Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 28 med henblik på at ændre bilag IV for at tilpasse den faktor, som er angivet i celle 7 og, hvor det er relevant, celle 14 i tabellen i det pågældende bilags del B, og som anvendes i den formel, der er omhandlet i nærværende artikels stk. 1, baseret på udviklingen i energiomkostningerne, og med henblik på at ændre den multiplikationsfaktor, der er fastsat i nærværende artikels stk. 5, baseret på indekseringen af de gennemsnitlige elomkostninger i Unionen.

11.   Medlemsstaterne bestræber sig på at sikre, at de indtægter, der genereres fra FuelEU-sanktionerne, eller deres tilsvarende finansielle værdi bruges til at støtte hurtig udbredelse og brug af vedvarende og kulstoffattige brændstoffer i søfartssektoren ved at stimulere produktionen af større mængder vedvarende og kulstoffattige brændstoffer til søfartssektoren, lette etableringen af passende bunkringsfaciliteter eller infrastruktur for landstrøm i havne og støtte udviklingen, afprøvningen og ibrugtagningen af de mest innovative teknologier i flåden med henblik på at opnå betydelige emissionsreduktioner.

Senest den 30. juni 2030 og derefter hvert femte år offentliggør medlemsstaterne en rapport om anvendelsen af de indtægter, der genereres fra FuelEU- sanktionerne, i den femårsperiode, der går forud for året for hver sådan rapport, herunder oplysninger om modtagerne og udgiftsniveauet i forbindelse med de mål, der er anført i første afsnit.

Artikel 24

Forpligtelse til at være i besiddelse af et gyldigt FuelEU-overensstemmelsesdokument

1.   Senest den 30. juni i verifikationsperioden skal skibe, som anløber en havn under en medlemsstats jurisdiktion, som ankommer til, befinder sig i eller afgår fra en havn under en medlemsstats jurisdiktion, eller som under den tilsvarende rapporteringsperiode har foretaget sejladser, være i besiddelse af et gyldigt FuelEU-overensstemmelsesdokument.

2.   Det FuelEU-overensstemmelsesdokument, som er udstedt for det pågældende skib i henhold til artikel 22, udgør dokumentation for overensstemmelse med denne forordning.

Artikel 25

Håndhævelse

1.   Medlemsstaterne fastsætter regler om sanktioner, der skal anvendes i tilfælde af overtrædelser af bestemmelserne i denne forordning, og træffer alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at de anvendes. Sanktionerne skal være effektive, stå i et rimeligt forhold til overtrædelsen og have afskrækkende virkning. Medlemsstaterne giver Kommissionen meddelelse om disse regler og foranstaltninger og underretter den straks om senere ændringer, der berører dem.

2.   Hver medlemsstat sikrer, at enhver inspektion af et skib i en havn under dens jurisdiktion, der udføres i overensstemmelse med direktiv 2009/16/EF, omfatter kontrol af, at skibet er i besiddelse af et gyldigt FuelEU-overensstemmelsesdokument.

3.   Hvis et skib ikke opfylder forpligtelsen i artikel 24 i to eller flere på hinanden følgende rapporteringsperioder, og hvis andre håndhævelsesforanstaltninger ikke har sikret overensstemmelse med denne forordning, kan den kompetente myndighed i den medlemsstat, hvor anløbshavnen er beliggende, for så vidt angår et skib, der ikke fører den pågældende medlemsstats flag, udstede en afgørelse om bortvisning efter at have givet det pågældende selskab mulighed for at indgive dets bemærkninger. Hvis den kompetente myndighed i den medlemsstat, hvor anløbshavnen er beliggende, beslutter at udstede en afgørelse om bortvisning, underretter den Kommissionen, de andre medlemsstater og den berørte flagstat om denne afgørelse gennem FuelEU-databasen. Enhver medlemsstat, bortset fra den medlemsstat, hvis flag skibet fører, skal nægte det skib, som er genstand for afgørelsen om bortvisning, at anløbe sine havne, indtil selskabet opfylder sine forpligtelser. Hvis et skib ikke opfylder forpligtelsen i artikel 24 i to eller flere på hinanden følgende rapporteringsperioder og anløber en havn i den medlemsstat, hvis flag det fører, skal den pågældende medlemsstat, mens skibet befinder sig i en af dens havne, efter at have givet det pågældende selskab mulighed for at indgive dets bemærkninger udstede en afgørelse om tilbageholdelse af flag, indtil selskabet opfylder sine forpligtelser.

4.   Det pågældende selskab bekræfter opfyldelsen af forpligtelsen til at være i besiddelse af et gyldigt FuelEU-overensstemmelsesdokument ved at forevise et gyldigt FuelEU-overensstemmelsesdokument til den kompetente nationale myndighed, der har udstedt afgørelsen om bortvisning. Dette stykke berører ikke de folkeretlige bestemmelser, som finder anvendelse på nødstedte skibe.

5.   Enhver medlemsstat underretter Kommissionen, de øvrige medlemsstater og den berørte flagstat om sanktioner over for et bestemt skib gennem FuelEU-databasen.

Artikel 26

Ret til revision

1.   Selskaber har ret til at anmode om en revision af de beregninger og foranstaltninger, som verifikatoren i henhold til denne forordning har rettet til dem, herunder afslaget på at udstede et FuelEU-overensstemmelsesdokument i henhold til artikel 22, stk. 1.

Ansøgningen om revision indgives til den kompetente myndighed i den medlemsstat, hvor verifikatoren er akkrediteret, senest en måned efter verifikatorens meddelelse af resultatet af beregningen eller foranstaltningen.

2.   De beslutninger, der træffes af en medlemsstats kompetente myndighed i medfør af denne forordning, er underlagt prøvelse ved en domstol i medlemsstaten for den pågældende kompetente myndighed.

Artikel 27

Kompetente myndigheder

Medlemsstaterne udpeger en eller flere kompetente myndigheder som ansvarlige for anvendelsen og håndhævelsen af denne forordning (»de kompetente myndigheder«) og meddeler Kommissionen deres navne og kontaktoplysninger. Kommissionen offentliggør listen over kompetente myndigheder på sit websted.

Kapitel VI

Delegerede beføjelser og gennemførelsesbeføjelser samt endelige bestemmelser

Artikel 28

Udøvelse af de delegerede beføjelser

1.   Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter tillægges Kommissionen på de i denne artikel fastlagte betingelser.

2.   Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter, jf. artikel 4, stk. 4, artikel 5, stk. 7, artikel 6, stk. 6, artikel 14, stk. 5, og artikel 23, stk. 10, tillægges Kommissionen for en ubegrænset periode fra den 12. oktober 2023.

3.   Den i artikel 4, stk. 4, artikel 5, stk. 7, artikel 6, stk. 6, artikel 14, stk. 5, og artikel 23, stk. 10, omhandlede delegation af beføjelser kan til enhver tid tilbagekaldes af Europa-Parlamentet eller Rådet. En afgørelse om tilbagekaldelse bringer delegationen af de beføjelser, der er angivet i den pågældende afgørelse, til ophør. Den får virkning dagen efter offentliggørelsen af afgørelsen i Den Europæiske Unions Tidende eller på et senere tidspunkt, der angives i afgørelsen. Den berører ikke gyldigheden af delegerede retsakter, der allerede er i kraft.

4.   Inden vedtagelsen af en delegeret retsakt hører Kommissionen eksperter, som er udpeget af hver enkelt medlemsstat, i overensstemmelse med principperne i den interinstitutionelle aftale af 13. april 2016 om bedre lovgivning.

5.   Så snart Kommissionen vedtager en delegeret retsakt, giver den samtidigt Europa-Parlamentet og Rådet meddelelse herom.

6.   En delegeret retsakt vedtaget i henhold til 4, stk. 4, artikel 5, stk. 7, artikel 6, stk. 6, artikel 14, stk. 5, og artikel 23, stk. 10, træder kun i kraft, hvis hverken Europa-Parlamentet eller Rådet har gjort indsigelse inden for en frist på to måneder fra meddelelsen af den pågældende retsakt til Europa-Parlamentet og Rådet, eller hvis Europa-Parlamentet og Rådet inden udløbet af denne frist begge har underrettet Kommissionen om, at de ikke agter at gøre indsigelse. Fristen forlænges med to måneder på Europa-Parlamentets eller Rådets initiativ.

Artikel 29

Udvalgsprocedure

1.   Kommissionen bistås af Udvalget for Sikkerhed til Søs og Forebyggelse af Forurening fra Skibe (USS) nedsat ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2099/2002 (25). Dette udvalg er et udvalg som omhandlet i forordning (EU) nr. 182/2011.

2.   Når der henvises til dette stykke, finder artikel 4 i forordning (EU) nr. 182/2011 anvendelse.

3.   Når der henvises til dette stykke, finder artikel 5 i forordning (EU) nr. 182/2011 anvendelse. Afgiver udvalget ikke nogen udtalelse, vedtager Kommissionen ikke udkastet til gennemførelsesretsakt, og artikel 5, stk. 4, tredje afsnit, i forordning (EU) nr. 182/2011 finder anvendelse.

Artikel 30

Rapporter og revision

1.   Senest den 23. september 2024 forelægger Kommissionen en rapport for Europa-Parlamentet og Rådet, hvori den undersøger samspillet og konvergensen mellem denne forordning og forordning (EU) 2015/757 og eventuelle andre sektorspecifikke retsakter. Denne rapport kan om nødvendigt ledsages af et lovgivningsforslag.

2.   Senest den 31. december 2027 og derefter hvert femte år aflægger Kommissionen rapport til Europa-Parlamentet og Rådet om resultaterne af en evaluering af, hvordan denne forordning fungerer, herunder mulige virkninger af markedsforvridninger eller havneunddragelse, af udviklingen i nulemissionsteknologier inden for søtransport og på deres marked, samt udviklingen i teknologierne og på markedet for vedvarende og kulstoffattige brændstoffer, og landstrøm, herunder på ankerplads, af anvendelsen af de indtægter, der genereres fra FuelEU-sanktionerne, og af denne forordnings indvirkning på søfartssektorens konkurrenceevne i Unionen.

I denne rapport overvejer Kommissionen bl.a.:

| a) | denne forordnings materielle og geografiske anvendelsesområde for så vidt angår nedsættelse af den bruttotonnagetærskel, der er anført i artikel 2, stk. 1, eller forhøjelse af den andel af energi, som skibe bruger under sejladser til og fra tredjelande, jf. artikel 2, stk. 1, litra d) |
| --- | --- |

a)

denne forordnings materielle og geografiske anvendelsesområde for så vidt angår nedsættelse af den bruttotonnagetærskel, der er anført i artikel 2, stk. 1, eller forhøjelse af den andel af energi, som skibe bruger under sejladser til og fra tredjelande, jf. artikel 2, stk. 1, litra d)

| b) | den grænse, der er anført i artikel 4, stk. 2, med henblik på at nå målene i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/1119 |
| --- | --- |

b)

den grænse, der er anført i artikel 4, stk. 2, med henblik på at nå målene i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/1119

| c) | de typer og størrelser af skibe, som artikel 6, stk. 1, finder anvendelse på, og en udvidelse af de i artikel 6, stk. 1, omhandlede forpligtelser til at omfatte skibe på ankerplads |
| --- | --- |

c)

de typer og størrelser af skibe, som artikel 6, stk. 1, finder anvendelse på, og en udvidelse af de i artikel 6, stk. 1, omhandlede forpligtelser til at omfatte skibe på ankerplads

| d) | undtagelserne i artikel 6, stk. 5 |
| --- | --- |

d)

undtagelserne i artikel 6, stk. 5

| e) | medregning af den elektricitet, der leveres via landstrøm, i bilag I, og den well-to-tank-emissionsfaktor, som er forbundet med denne elektricitet, der er defineret i bilag II |
| --- | --- |

e)

medregning af den elektricitet, der leveres via landstrøm, i bilag I, og den well-to-tank-emissionsfaktor, som er forbundet med denne elektricitet, der er defineret i bilag II

| f) | muligheden for i denne forordnings anvendelsesområde at indføre særlige mekanismer for de mest bæredygtige og innovative brændstofteknologier med et betydeligt dekarboniseringspotentiale med henblik på at skabe en klar og forudsigelig retlig ramme og fremme markedsudvikling og udbredelse af sådanne brændstofteknologier |
| --- | --- |

f)

muligheden for i denne forordnings anvendelsesområde at indføre særlige mekanismer for de mest bæredygtige og innovative brændstofteknologier med et betydeligt dekarboniseringspotentiale med henblik på at skabe en klar og forudsigelig retlig ramme og fremme markedsudvikling og udbredelse af sådanne brændstofteknologier

| g) | beregningen af overensstemmelsesbalancen for skibe, der anmoder om ikke at få medregnet forbruget af den yderligere energi, der skyldes sejlads i isfyldte farvande, jf. bilag IV og V, og den eventuelle forlængelse af disse bestemmelsers gyldighed efter den 31. december 2034 |
| --- | --- |

g)

beregningen af overensstemmelsesbalancen for skibe, der anmoder om ikke at få medregnet forbruget af den yderligere energi, der skyldes sejlads i isfyldte farvande, jf. bilag IV og V, og den eventuelle forlængelse af disse bestemmelsers gyldighed efter den 31. december 2034

| h) | muligheden for at medtage vindenergi i beregningen af drivhusgasintensiteten af den energi, der bruges om bord, jf. bilag I, forudsat at der findes en verificerbar metode til overvågning og opgørelse af vindfremdriftsenergi |
| --- | --- |

h)

muligheden for at medtage vindenergi i beregningen af drivhusgasintensiteten af den energi, der bruges om bord, jf. bilag I, forudsat at der findes en verificerbar metode til overvågning og opgørelse af vindfremdriftsenergi

| i) | muligheden for at medtage nye teknologier til reduktion af drivhusgasemissioner, såsom CO2-opsamling om bord, i beregningen af drivhusgasintensiteten af den energi, der bruges om bord, og af overensstemmelsesbalancen, jf. henholdsvis bilag I og IV, forudsat at der findes en verificerbar metode til overvågning og opgørelse af det opsamlede kulstof |
| --- | --- |

i)

muligheden for at medtage nye teknologier til reduktion af drivhusgasemissioner, såsom CO2-opsamling om bord, i beregningen af drivhusgasintensiteten af den energi, der bruges om bord, og af overensstemmelsesbalancen, jf. henholdsvis bilag I og IV, forudsat at der findes en verificerbar metode til overvågning og opgørelse af det opsamlede kulstof

| j) | muligheden for at medtage yderligere elementer i denne forordning, navnlig emissioner af sodpartikler |
| --- | --- |

j)

muligheden for at medtage yderligere elementer i denne forordning, navnlig emissioner af sodpartikler

| k) | behovet for foranstaltninger til at imødegå selskabers forsøg på at undvige kravene i denne forordning. |
| --- | --- |

k)

behovet for foranstaltninger til at imødegå selskabers forsøg på at undvige kravene i denne forordning.

Kommissionen overvejer i givet fald, om rapporten skal ledsages af et forslag om ændring af denne forordning.

3.   Kommissionen medtager i den rapport, der er omhandlet i stk. 2, en evaluering af de sociale virkninger af denne forordning i søfartssektoren, herunder på dens arbejdsstyrke.

4.   Ved forberedelsen af dens rapport omhandlet i stk. 2 overvejer Kommissionen, i hvilket omfang gennemførelsen af denne forordning har opfyldt dens mål, og i hvilket omfang den har påvirket den maritime sektors konkurrenceevne. I denne rapport overvejer Kommissionen også samspillet mellem denne forordning og andre relevante EU-retsakter og identificerer enhver bestemmelse i denne forordning, som kan ajourføres og forenkles, samt tiltag og foranstaltninger, der er blevet iværksat eller kan iværksættes for at mindske det samlede omkostningspres på søtransportsektoren. Som led i Kommissionens analyse af denne forordnings effektivitet skal rapporten også indeholde en vurdering af den byrde, som denne forordning pålægger virksomhederne.

Kommissionen overvejer i givet fald, om rapporten skal ledsages af et forslag om ændring af denne forordning i lyset af konklusionen i den rapport, der er omhandlet i første afsnit.

5.   Hvis IMO vedtager en global standard for drivhusgas fra brændstof eller globale grænser for drivhusgasintensiteten af den energi, der bruges om bord af skibe, forelægger Kommissionen straks en rapport for Europa-Parlamentet og Rådet. I denne rapport undersøger Kommissionen den pågældende globale foranstaltning for så vidt angår dens ambition i lyset af målene i Parisaftalen og dens samlede miljømæssige integritet. Den undersøger også alle spørgsmål vedrørende denne forordnings mulige forbindelse med eller tilpasning til den pågældende globale foranstaltning, herunder behovet for at undgå dobbeltregulering af drivhusgasemissioner fra søtransport på EU-plan og internationalt plan.

Denne rapport kan om nødvendigt ledsages af et lovgivningsforslag til ændring af denne forordning, som er i overensstemmelse med Unionens forpligtelser med hensyn til drivhusgasemissioner for hele økonomien, og med henblik på at bevare den miljømæssige integritet og effektiviteten af Unionens klimaindsats.

6.   Kommissionen overvåger gennemførelsen af denne forordning i forbindelse med søtransport, navnlig for at afsløre undvigende adfærd for at forhindre en sådan adfærd på et tidligt tidspunkt, herunder under hensyntagen til regionerne i den yderste periferi.

Overvågningsresultaterne afspejles i den rapport, der skal udarbejdes hvert andet år, jf. artikel 3gg, stk. 3, i direktiv 2003/87/EF.

Artikel 31

Ændring af direktiv 2009/16/EF

Følgende punkt føjes til listen i bilag IV til direktiv 2009/16/EF:

| »51) | FuelEU-overensstemmelsesdokumentet udstedt i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2023/1805 (*1) |
| --- | --- |

»51)

FuelEU-overensstemmelsesdokumentet udstedt i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2023/1805 (*1)

*1

Artikel 32

Ikrafttræden

Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Den Europæiske Unions Tidende

Den finder anvendelse fra den 1. januar 2025, med undtagelse af artikel 8 og 9, der finder anvendelse fra den 31. august 2024.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Strasbourg, den 13. september 2023

På Europa-Parlamentets vegne

R. METSOLA

Formand

På Rådets vegne

J. M. ALBARES BUENO

Formand

---

(1)  
  EUT C 152 af 6.4.2022, s. 145.

1

(2)  Europa-Parlamentets holdning af 11.7.2023 (endnu ikke offentliggjort i EUT) og Rådets afgørelse af 25.7.2023.

2

(3)  Europa-Kommissionen, Generaldirektoratet for Maritime Anliggender og Fiskeri, Det Fælles Forskningscenter, Addamo, A., Calvo Santos, A., Guillén, J., m.fl., The EU Blue Economy Report 2022, Den Europæiske Unions Publikationskontor, 2022, https://data.europa.eu/doi/10.2771/793264.

3

(4)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/1119 af 30. juni 2021 om fastlæggelse af rammerne for at opnå klimaneutralitet og om ændring af forordning (EF) nr. 401/2009 og (EU) 2018/1999 (»den europæiske klimalov«) (EUT L 243 af 9.7.2021, s. 1).

4

(5)  
  EUT L 282 af 19.10.2016, s. 4.

5

(6)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2023/1804 af 13. september 2023 om etablering af infrastruktur for alternative drivmidler og om ophævelse af direktiv 2014/94/EU (se side 1 i denne EUT).

6

(7)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2023/959 af 10. maj 2023 om ændring af direktiv 2003/87/EF om et system for handel med kvoter for drivhusgasemissioner i Unionen og afgørelse (EU) 2015/1814 om oprettelse og anvendelse af en markedsstabilitetsreserve i forbindelse med Unionens system for handel med kvoter for drivhusgasemissioner (EUT L 130 af 16.5.2023, s. 134).

7

(8)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2018/2001 af 11. december 2018 om fremme af anvendelsen af energi fra vedvarende energikilder (EUT L 328 af 21.12.2018, s. 82).

8

(9)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/1999 af 11. december 2018 om forvaltning af energiunionen og klimaindsatsen, om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 663/2009 og (EF) nr. 715/2009, Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 94/22/EF, 98/70/EF, 2009/31/EF, 2009/73/EF, 2010/31/EU, 2012/27/EU og 2013/30/EU, Rådets direktiv 2009/119/EF og (EU) 2015/652 og om ophævelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 525/2013 (EUT L 328 af 21.12.2018, s. 1).

9

(10)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/70/EF af 13. oktober 1998 om kvaliteten af benzin og dieselolie og om ændring af Rådets direktiv 93/12/EØF (EUT L 350 af 28.12.1998, s. 58).

10

(11)  Rådets direktiv (EU) 2015/652 af 20. april 2015 om fastlæggelse af beregningsmetoder og indberetningskrav i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/70/EF om kvaliteten af benzin og dieselolie (EUT L 107 af 25.4.2015, s. 26).

11

(12)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/352 af 15. februar 2017 om opstilling af rammer for levering af havnetjenester og fælles regler om finansiel gennemsigtighed for havne (EUT L 57 af 3.3.2017, s. 1).

12

(13)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2015/757 af 29. april 2015 om overvågning, rapportering og verifikation af CO2-emissioner fra søtransport og om ændring af direktiv 2009/16/EF (EUT L 123 af 19.5.2015, s. 55).

13

2

(14)  Rådets forordning (EØF) nr. 3577/92 af 7. december 1992 om anvendelse af princippet om fri udveksling af tjenesteydelser inden for søtransport i medlemsstaterne (cabotagesejlads) (EFT L 364 af 12.12.1992, s. 7).

14

(15)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 336/2006 af 15. februar 2006 om gennemførelse af den internationale kode for sikker skibsdrift i Fællesskabet og ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 3051/95 (EUT L 64 af 4.3.2006, s. 1).

15

(16)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/94/EU af 22. oktober 2014 om etablering af infrastruktur for alternative brændstoffer (EUT L 307 af 28.10.2014, s. 1).

16

(17)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 765/2008 af 9. juli 2008 om kravene til akkreditering og markedsovervågning i forbindelse med markedsføring af produkter og om ophævelse af forordning (EØF) nr. 339/93 (EUT L 218 af 13.8.2008, s. 30).

17

(18)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/16/EF af 23. april 2009 om havnestatskontrol (EUT L 131 af 28.5.2009, s. 57).

18

(19)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/21/EF af 23. april 2009 om opfyldelse af kravene til flagstater (EUT L 131 af 28.5.2009, s. 132).

19

(20)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87/EF af 13. oktober 2003 om et system for handel med kvoter for drivhusgasemissioner i Unionen og om ændring af Rådets direktiv 96/61/EF (EUT L 275 af 25.10.2003, s. 32).

20

(21)  
  EUT L 123 af 12.5.2016, s. 1.

21

(22)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 af 16. februar 2011 om de generelle regler og principper for, hvordan medlemsstaterne skal kontrollere Kommissionens udøvelse af gennemførelsesbeføjelser (EUT L 55 af 28.2.2011, s. 13).

22

(23)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2016/802 af 11. maj 2016 om begrænsning af svovlindholdet i visse flydende brændstoffer (EUT L 132 af 21.5.2016, s. 58).

23

(24)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1406/2002 af 27. juni 2002 om oprettelse af et europæisk agentur for søfartssikkerhed (EFT L 208 af 5.8.2002, s. 1).

24

(25)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2099/2002 af 5. november 2002 om oprettelse af et udvalg for sikkerhed til søs og forebyggelse af forurening fra skibe (USS) og om ændring af forordningerne om sikkerhed til søs og om forebyggelse af forurening fra skibe (EFT L 324 af 29.11.2002, s. 1).

25

---

BILAG I

Metode til fastsættelse af drivhusgasintensiteten af den energi, der bruges om bord af et skib

Med henblik på at beregne drivhusgasintensiteten af den energi, der bruges om bord af et skib, anvendes følgende formel, der betegnes ligning (1):

| ) Ligning (1) |
| --- |
| WtT | |
| TtW | |
| fwind | Belønningsfaktor for vindassisteret fremdrift |

Formula

WtT

Formula

TtW

Formula

fwind

Belønningsfaktor for vindassisteret fremdrift

Med henblik på ligning (1) vises de forskellige anvendte udtryk og notationer i følgende tabel:

| Udtryk | Forklaring |
| --- | --- |
| i | Indeks svarende til de brændstoftyper, der blev leveret til skibet i rapporteringsperioden |
| j | Indeks svarende til brændstofforbrugerenhederne om bord på skibet. I denne forordning omfatter brændstofforbrugerenheder hovedmotor(er), hjælpemotor(er), kedler, brændselsceller og affaldsforbrændingsanlæg |
| k | Indeks svarende til tilslutningspunkterne for landstrøm |
| n | Samlet antal brændstoftyper leveret til skibet i rapporteringsperioden |
| c | Samlet antal tilslutningspunkter for landstrøm |
| m | Samlet antal brændstofforbrugerenheder |
| Mi,j | Massen af brændstof i forbrugt af brændstofforbrugerenhed j [gFuel] |
| Ek | Elektricitet leveret til skibet pr. tilslutningspunkt til landstrøm k [MJ] |
| CO2eqWtT,i | WtT-drivhusgasemissionsfaktor for brændstof i [gCO2eq/MJ] |
| | WtT-drivhusgasemissionsfaktor for den elektricitet, der leveres til skibet ved kaj pr. tilslutningspunkt til landstrøm k [gCO2eq/MJ] |
| LCVi | Nedre brændværdi for brændstof i [MJ/gFuel] |
| RWDi | Hvor brændstoffet ikke er af biologisk oprindelse, kan der anvendes en belønningsfaktor på 2 fra den 1. januar 2025 til den 31. december 2033. Ellers RWDi = 1. |
| Cslipj | Ikkeforbrændt brændstofkoefficient som procentdel af massen af brændstof i forbrugt af brændstofforbrugerenhed j [%]. Cslip omfatter fugitive emissioner og emissionsslip. |
| | TtW-drivhusgasemissionsfaktorer for forbrændt brændstof i i brændstofforbrugerenhed j [gGHG/gFuel] |
| CO2eq,TtWi,j | TtW CO2-ækvivalente emissioner af forbrændt brændstof i i brændstofforbrugerenhed j [gCO2eq/gFuel]





  Ligning (2) |
| | TtW-drivhusgasemissionsfaktorer for brændstofslip i til brændstofforbrugerenhed j [gGHG/gFuel] |
| CO2eq,TtWslipi,j | TtW CO2-ækvivalente emissioner af brændstofslip i til brændstofforbrugerenhed j [gCO2eq/gFuel]





  Hvor: Csf CO2, og Csf N2O, = 0.
  CsfCH4j = 1. |
| | Globalt opvarmningspotentiale for CO2, CH4, N2O over 100 år, der er defineret i direktiv (EU) 2018/2001, bilag V, del C, punkt 4 |

Udtryk

Forklaring

i

Indeks svarende til de brændstoftyper, der blev leveret til skibet i rapporteringsperioden

j

Indeks svarende til brændstofforbrugerenhederne om bord på skibet. I denne forordning omfatter brændstofforbrugerenheder hovedmotor(er), hjælpemotor(er), kedler, brændselsceller og affaldsforbrændingsanlæg

k

Indeks svarende til tilslutningspunkterne for landstrøm

n

Samlet antal brændstoftyper leveret til skibet i rapporteringsperioden

c

Samlet antal tilslutningspunkter for landstrøm

m

Samlet antal brændstofforbrugerenheder

Mi,j

Massen af brændstof i forbrugt af brændstofforbrugerenhed j [gFuel]

Ek

Elektricitet leveret til skibet pr. tilslutningspunkt til landstrøm k [MJ]

CO2eqWtT,i

WtT-drivhusgasemissionsfaktor for brændstof i [gCO2eq/MJ]

Formula

WtT-drivhusgasemissionsfaktor for den elektricitet, der leveres til skibet ved kaj pr. tilslutningspunkt til landstrøm k [gCO2eq/MJ]

LCVi

Nedre brændværdi for brændstof i [MJ/gFuel]

RWDi

Hvor brændstoffet ikke er af biologisk oprindelse, kan der anvendes en belønningsfaktor på 2 fra den 1. januar 2025 til den 31. december 2033. Ellers RWDi = 1.

Cslipj

Ikkeforbrændt brændstofkoefficient som procentdel af massen af brændstof i forbrugt af brændstofforbrugerenhed j [%]. Cslip omfatter fugitive emissioner og emissionsslip.

Formula

Formula

TtW-drivhusgasemissionsfaktorer for forbrændt brændstof i i brændstofforbrugerenhed j [gGHG/gFuel]

CO2eq,TtWi,j

TtW CO2-ækvivalente emissioner af forbrændt brændstof i i brændstofforbrugerenhed j [gCO2eq/gFuel]

Formula

Ligning (2)

Formula

Formula

TtW-drivhusgasemissionsfaktorer for brændstofslip i til brændstofforbrugerenhed j [gGHG/gFuel]

CO2eq,TtWslipi,j

TtW CO2-ækvivalente emissioner af brændstofslip i til brændstofforbrugerenhed j [gCO2eq/gFuel]

Formula

Hvor: Csf CO2, og Csf N2O, = 0.

CsfCH4j = 1.

Formula

Formula

Globalt opvarmningspotentiale for CO2, CH4, N2O over 100 år, der er defineret i direktiv (EU) 2018/2001, bilag V, del C, punkt 4

I denne forordning sættes udtrykket
  Formula
  i tælleren i ligning (1) til nul.

Metode til bestemmelse af [Mi]

Brændstoffets masse [Mi] bestemmes ved hjælp af den mængde, der er rapporteret i henhold til forordning (EU) 2015/757 for sejladser, der er omfattet af denne forordnings anvendelsesområde, baseret på den overvågningsmetode, som selskabet har valgt.

Metode til bestemmelse af WtT-drivhusgasemissionsfaktorer

WtT-emissionerne bestemmes på grundlag af metoden i dette bilag som angivet i ligning (1).

Standardværdierne for WtT-drivhusgasemissionsfaktorerne (CO2eqWtT,i) findes i bilag II.

For fossile brændstoffer anvendes kun standardværdierne i bilag II.

De faktiske værdier kan benyttes, forudsat at de er certificeret efter en ordning, der er anerkendt af Kommissionen i overensstemmelse med artikel 30, stk. 5 og 6, i direktiv (EU) 2018/2001, for biobrændstoffer, biogas, RFNBO og genanvendt kulstofbrændsel eller, hvor det er relevant, i overensstemmelse med de relevante bestemmelser i EU-retsakter vedrørende de indre markeder for vedvarende gas, naturgas og brint i henhold til denne forordnings artikel 10, stk. 4.

Bunkerleveringsattester (BDN) for brændstof

I henhold til eksisterende regler under bilag VI til Marpol er BDN obligatorisk, og de oplysninger, der skal fremgå af BDN, er angivet.

I denne forordning gælder følgende:

| 1. | BDN'er, som omfatter andre brændstoffer end fossile brændstoffer, der bruges om bord, suppleres med følgende oplysninger vedrørende disse brændstoffer:






  — | nedre brændværdi [MJ/g] |
| --- | --- | --- |

1.

BDN'er, som omfatter andre brændstoffer end fossile brændstoffer, der bruges om bord, suppleres med følgende oplysninger vedrørende disse brændstoffer:

—

nedre brændværdi [MJ/g]

| — | For biobrændstoffer: E-værdier som fastlagt i overensstemmelse med de metoder, der er fastsat i direktiv (EU) 2018/2001, bilag V, del C, og bilag VI, del B, [gCO2eq/MJ], og tilhørende dokumentation for overensstemmelse med reglerne i nævnte direktiv for disse brændstoffer, der identificerer brændselsproduktionsvejen |
| --- | --- |

—

For biobrændstoffer: E-værdier som fastlagt i overensstemmelse med de metoder, der er fastsat i direktiv (EU) 2018/2001, bilag V, del C, og bilag VI, del B, [gCO2eq/MJ], og tilhørende dokumentation for overensstemmelse med reglerne i nævnte direktiv for disse brændstoffer, der identificerer brændselsproduktionsvejen

| — | For andre brændstoffer end fossile brændstoffer og biobrændstoffer: WtT-drivhusgasemissionsfaktoren [gCO2eq/MJ] og tilhørende certifikat, der identificerer brændselsproduktionsvejen. |
| --- | --- |

—

For andre brændstoffer end fossile brændstoffer og biobrændstoffer: WtT-drivhusgasemissionsfaktoren [gCO2eq/MJ] og tilhørende certifikat, der identificerer brændselsproduktionsvejen.

| 2. | I tilfælde af produktblanding skal de oplysninger, der kræves i henhold til denne forordning, angives for hvert produkt. |
| --- | --- |

2.

I tilfælde af produktblanding skal de oplysninger, der kræves i henhold til denne forordning, angives for hvert produkt.

Note om levering af elektricitet (EDN)

I forbindelse med denne forordning skal relevante EDN'er for elektricitet, der leveres til skibet, indeholde mindst følgende oplysninger:

| 1. | leverandør: navn, adresse, telefonnummer, e-mailadresse og repræsentant |
| --- | --- |

1.

leverandør: navn, adresse, telefonnummer, e-mailadresse og repræsentant

| 2. | modtagerskib: IMO-nummer (MMSI), skibsnavn, skibstype, flag og skibsrepræsentant |
| --- | --- |

2.

modtagerskib: IMO-nummer (MMSI), skibsnavn, skibstype, flag og skibsrepræsentant

| 3. | havn: navn, beliggenhed (LOCODE), terminal/kaj |
| --- | --- |

3.

havn: navn, beliggenhed (LOCODE), terminal/kaj

| 4. | tilslutningspunkt til landstrøm: detaljer om tilslutningspunkt |
| --- | --- |

4.

tilslutningspunkt til landstrøm: detaljer om tilslutningspunkt

| 5. | tilslutningstid for landstrøm: dato og klokkeslæt for påbegyndelse/færdiggørelse |
| --- | --- |

5.

tilslutningstid for landstrøm: dato og klokkeslæt for påbegyndelse/færdiggørelse

| 6. | leveret energi: effekt tildelt forsyningspunktet (hvis relevant) [kW], elforbrug (kWh) i faktureringsperioden, oplysninger om spidseffekt (hvis tilgængelig) |
| --- | --- |

6.

leveret energi: effekt tildelt forsyningspunktet (hvis relevant) [kW], elforbrug (kWh) i faktureringsperioden, oplysninger om spidseffekt (hvis tilgængelig)

| 7. | måling. |
| --- | --- |

7.

måling.

Metode til bestemmelse af TtW-drivhusgasemissionsfaktorer

TtW-emissionerne bestemmes på grundlag af metoden i dette bilag som angivet i ligning (1) og ligning (2)

Standardværdierne for TtW-drivhusgasemissionsfaktorerne (CO2eq,TtW,j) findes i bilag II.

Ifølge overvågningsplanen omhandlet i artikel 8 og efter verifikatorens vurdering kan et selskab anvende andre metoder, f.eks. direkte måling af CO2eq og laboratorietest, hvis de forbedrer beregningens samlede nøjagtighed, i henhold til artikel 10, stk. 5.

Metode til bestemmelse af fugitive TtW-emissioner og TtW-emissionsslip

Fugitive emissioner og emissionsslip er emissioner, der skyldes den mængde brændstof, der ikke når forbrændingskammeret på forbrændingsenheden, eller som ikke forbruges af brændstofforbrugerenheden, fordi de ikke forbrændes, udluftes eller lækkes fra systemet. I denne forordning indregnes fugitive emissioner og emissionsslip som en procentdel af massen af brændstof, der anvendes af brændstofforbrugerenheden. Standardværdierne er anført i bilag II.

Metoder til bestemmelse af belønningsfaktorerne for vindassisteret fremdrift

Hvis der installeres vindassisteret fremdrift om bord, kan en belønningsfaktor anvendes. Den bestemmes som følger:

| Belønningsfaktor for vindassisteret fremdrift – WIND (fwind) | |
| --- | --- |
| 0,99 | 0,05 |
| 0,97 | 0,1 |
| 0,95 | ≥ 0,15 |

Belønningsfaktor for vindassisteret fremdrift – WIND (fwind)

Formula

0,99

0,05

0,97

0,1

0,95

≥ 0,15

hvor:

| — | PWind er den disponible effektive effekt fra de vindassisterede fremdriftssystemer og svarer til feff * Peff som beregnet i overensstemmelse med 2021 guidance on treatment of innovative energy efficiency technologies for calculation and verification of the attained energy efficiency existing ships index (EEDI) and energy efficiency existing ships index (EEXI) (MEPC.1/Circ.896) |
| --- | --- |

—

PWind er den disponible effektive effekt fra de vindassisterede fremdriftssystemer og svarer til feff * Peff som beregnet i overensstemmelse med 2021 guidance on treatment of innovative energy efficiency technologies for calculation and verification of the attained energy efficiency existing ships index (EEDI) and energy efficiency existing ships index (EEXI) (MEPC.1/Circ.896)

| — | PProp er skibets fremdriftseffekt og svarer til PME som defineret i 2018 guidelines on the method of calculation of the attained EEDI for new ships (IMO-resolution MEPC.364(79)) og 2021 guidelines on the method of calculation of the attained EEXI (IMO-resolution MEPC.333(76)). Hvis der er installeret akselmotor(er), gælder: PProp = PME + PPTI(i),shaft. |
| --- | --- |

—

PProp er skibets fremdriftseffekt og svarer til PME som defineret i 2018 guidelines on the method of calculation of the attained EEDI for new ships (IMO-resolution MEPC.364(79)) og 2021 guidelines on the method of calculation of the attained EEXI (IMO-resolution MEPC.333(76)). Hvis der er installeret akselmotor(er), gælder: PProp = PME + PPTI(i),shaft.

Indekset for skibets drivhusgasintensitet beregnes derefter ved at multiplicere resultatet af ligning (1) med belønningsfaktoren.

---

BILAG II

Standardemissionsfaktorer

Standardemissionsfaktorerne i nedenstående tabel anvendes til at bestemme det indeks for drivhusgasintensitet, der er omhandlet i bilag I til denne forordning, undtagen når selskaber afviger fra disse standardemissionsfaktorer i henhold til denne forordnings artikel 10, stk. 4 og 5.

I nedenstående tabel forstås ved:

| — | SM: skal måles |
| --- | --- |

—

SM: skal måles

| — | N/A: ikke relevant |
| --- | --- |

—

N/A: ikke relevant

| — | anvendes ikke |
| --- | --- |

—

anvendes ikke

| — | E fastlægges i overensstemmelse med de metoder, der er fastsat i direktiv (EU) 2018/2001, bilag V, del C, og bilag VI, del B. |
| --- | --- |

—

E fastlægges i overensstemmelse med de metoder, der er fastsat i direktiv (EU) 2018/2001, bilag V, del C, og bilag VI, del B.

Hvis en celle angiver enten SM eller N/A, medmindre en værdi påvises i overensstemmelse med artikel 10, anvendes den højeste standardværdi for brændstofklassen i samme kolonne.

Hvis alle celler i samme kolonne for en bestemt brændstofklasse angiver enten SM eller N/A, medmindre en værdi påvises i overensstemmelse med artikel 10, anvendes standardværdien for den mindst gunstige produktionsvej for fossile brændstoffer. Denne regel gælder ikke for kolonne 9, hvor SM og N/A henviser til ikketilgængelige værdier for brændstofforbrugeren. Hvis der ikke er en standardværdi, bør der anvendes en certificeret værdi i overensstemmelse med artikel 10, stk. 5.

| 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| | WtT | TtW |
| Brændstofklasse | Betegnelse for produktionsvej | LCV | CO2eq WtT | Brændstofforbrugerenhedsklasse | | | | Cslip

  Som % af massen af brændstof, der anvendes af motoren |
| Fossil | HFO
  ISO 8217 Kategori RME til RMK | 0,0405 | 13,5 | ALLE ICE'er | 3,114 | 0,00005 | 0,00018 | - |
| LFO
  ISO 8217 Kategori RMA til RMD | 0,041 | 13,2 | ALLE ICE'er | 3,151 | 0,00005 | 0,00018 | - |
| MDO
  MGO
  ISO 8217 Kategori DMX til DMB | 0,0427 | 14,4 | ALLE ICE'er | 3,206 | 0,00005 | 0,00018 | - |
| Fossil | LNG | 0,0491 | 18.5 | LNG Otto (dobbeltbrændstof middel hastighed) | 2,750 | 0 | 0,00011 | 3,1 |
| LNG Otto (dobbeltbrændstof lav hastighed) | 1,7 |
| LNG Diesel (dobbeltbrændstof lav hastighed) | 0,2 |
| LBSI | 2,6 |
| LPG | 0,046 | 7,8 | ALLE ICE'er | 3,030 Butan
  3,000 Propan | SM | SM | N/A |
| H2
  (naturgas) | 0,12 | 132 | Brændselsceller | 0 | 0 | - | - |
| ICE | 0 | 0 | SM |
| NH3
  (naturgas) | 0,0186 | 121 | Brændselsceller | 0 | N/A | SM | N/A |
| ICE | 0 | N/A | SM | N/A |
| Methanol
  (naturgas) | 0,0199 | 31,3 | ALLE ICE'er | 1,375 | SM | SM | - |
| Biobrændstoffer | Produktionsveje for ethanol i direktiv (EU) 2018/2001 | Værdi som fastsat i bilag III til direktiv (EU) 2018/2001 | | ALLE ICE'er | 1,913 | SM | SM | - |
| Biodiesel
  Produktionsveje i direktiv (EU) 2018/2001 | ALLE ICE'er | 2,834 | SM | SM | - |
| Hydrogeneret vegetabilsk olie (HVO)
  Produktionsveje i direktiv (EU) 2018/2001 | ALLE ICE'er | 3,115 | 0,00005 | 0,00018 | - |
| Flydende biomethan som transportbrændstof
  (bio-LNG)
  Produktionsveje i direktiv (EU) 2018/2001 | LNG Otto (dobbeltbrændstof middel hastighed) | 2,750 | 0 | 0,00011 | 3,1 |
| LNG Otto (dobbeltbrændstof lav hastighed) | 1,7 |
| LNG Diesel (dobbeltbrændstof) | 0,2 |
| LBSI | 2,6 |
| Produktionsveje for biomethanol i direktiv (EU) 2018/2001 | ALLE ICE'er | 1,375 | SM | SM | - |
| Andre produktionsveje i direktiv (EU) 2018/2001 | ALLE ICE'er | 3,115 | 0,00005 | 0,00018 | - |
| Biobrændstoffer | Bio-H2
  Produktionsveje i direktiv (EU) 2018/2001 | Værdi som fastsat i bilag III til direktiv (EU) 2018/2001 | N/A | Brændselsceller | 0 | 0 | 0 | - |
| ICE | 0 | 0 | SM |
| Vedvarende brændstoffer, der ikke er af biologisk oprindelse (RFNBO)
  -
  e-brændstoffer | e-diesel | 0,0427 | Se direktiv (EU) 2018/2001 | ALLE ICE'er | 3,206 | 0,00005 | 0,00018 | - |
| e-methanol | 0,0199 | Se direktiv (EU) 2018/2001 | ALLE ICE'er | 1,375 | SM | SM | - |
| e-LNG | 0,0491 | Se direktiv (EU) 2018/2001 | LNG Otto (dobbeltbrændstof middel hastighed) | 2,750 | 0 | 0,00011 | 3,1 |
| LNG Otto (dobbeltbrændstof lav hastighed) | 1,7 |
| LNG Diesel (dobbeltbrændstof) | 0,2 |
| LBSI | 2,6 |
| e-H2 | 0,12 | Se direktiv (EU) 2018/2001 | Brændselsceller | 0 | 0 | 0 | - |
| ICE | 0 | 0 | SM |
| e-NH3 | 0,0186 | N/A | Brændselsceller | 0 | N/A | SM | N/A |
| ICE | 0 | N/A | SM | N/A |
| e-LPG | N/A | N/A | | N/A | N/A | N/A | N/A |
| e-DME | N/A | N/A | | N/A | N/A | N/A | - |
| Andre | Elektricitet | - | EU'S ENERGIMIKS | Landstrøm | - | - | - | - |

1

2

3

4

5

6

7

8

9

WtT

TtW

Brændstofklasse

Betegnelse for produktionsvej

LCV

Formula

CO2eq WtT

Formula

Brændstofforbrugerenhedsklasse

Formula

Formula

Formula

Formula

Formula

Formula

Cslip

Som % af massen af brændstof, der anvendes af motoren

Fossil

HFO

ISO 8217 Kategori RME til RMK

0,0405

13,5

ALLE ICE'er

3,114

0,00005

0,00018

-

LFO

ISO 8217 Kategori RMA til RMD

0,041

13,2

ALLE ICE'er

3,151

0,00005

0,00018

-

MDO

MGO

ISO 8217 Kategori DMX til DMB

0,0427

14,4

ALLE ICE'er

3,206

0,00005

0,00018

-

Fossil

LNG

0,0491

18.5

LNG Otto (dobbeltbrændstof middel hastighed)

2,750

0

0,00011

3,1

LNG Otto (dobbeltbrændstof lav hastighed)

1,7

LNG Diesel (dobbeltbrændstof lav hastighed)

0,2

LBSI

2,6

LPG

0,046

7,8

ALLE ICE'er

3,030 Butan

3,000 Propan

SM

SM

N/A

H2

(naturgas)

0,12

132

Brændselsceller

0

0

-

-

ICE

0

0

SM

NH3

(naturgas)

0,0186

121

Brændselsceller

0

N/A

SM

N/A

ICE

0

N/A

SM

N/A

Methanol

(naturgas)

0,0199

31,3

ALLE ICE'er

1,375

SM

SM

-

Biobrændstoffer

Produktionsveje for ethanol i direktiv (EU) 2018/2001

Værdi som fastsat i bilag III til direktiv (EU) 2018/2001

Formula

ALLE ICE'er

1,913

SM

SM

-

Biodiesel

Produktionsveje i direktiv (EU) 2018/2001

ALLE ICE'er

2,834

SM

SM

-

Hydrogeneret vegetabilsk olie (HVO)

Produktionsveje i direktiv (EU) 2018/2001

ALLE ICE'er

3,115

0,00005

0,00018

-

Flydende biomethan som transportbrændstof

(bio-LNG)

Produktionsveje i direktiv (EU) 2018/2001

LNG Otto (dobbeltbrændstof middel hastighed)

2,750

0

0,00011

3,1

LNG Otto (dobbeltbrændstof lav hastighed)

1,7

LNG Diesel (dobbeltbrændstof)

0,2

LBSI

2,6

Produktionsveje for biomethanol i direktiv (EU) 2018/2001

ALLE ICE'er

1,375

SM

SM

-

Andre produktionsveje i direktiv (EU) 2018/2001

ALLE ICE'er

3,115

0,00005

0,00018

-

Biobrændstoffer

Bio-H2

Produktionsveje i direktiv (EU) 2018/2001

Værdi som fastsat i bilag III til direktiv (EU) 2018/2001

N/A

Brændselsceller

0

0

0

-

ICE

0

0

SM

Vedvarende brændstoffer, der ikke er af biologisk oprindelse (RFNBO)

-

e-brændstoffer

e-diesel

0,0427

Se direktiv (EU) 2018/2001

ALLE ICE'er

3,206

0,00005

0,00018

-

e-methanol

0,0199

Se direktiv (EU) 2018/2001

ALLE ICE'er

1,375

SM

SM

-

e-LNG

0,0491

Se direktiv (EU) 2018/2001

LNG Otto (dobbeltbrændstof middel hastighed)

2,750

0

0,00011

3,1

LNG Otto (dobbeltbrændstof lav hastighed)

1,7

LNG Diesel (dobbeltbrændstof)

0,2

LBSI

2,6

e-H2

0,12

Se direktiv (EU) 2018/2001

Brændselsceller

0

0

0

-

ICE

0

0

SM

e-NH3

0,0186

N/A

Brændselsceller

0

N/A

SM

N/A

ICE

0

N/A

SM

N/A

e-LPG

N/A

N/A

N/A

N/A

N/A

N/A

e-DME

N/A

N/A

N/A

N/A

N/A

-

Andre

Elektricitet

-

EU'S ENERGIMIKS

Landstrøm

-

-

-

-

I kolonne 1 angives brændstofklassen, dvs. fossile brændstoffer, flydende biobrændstoffer, gasformige biobrændstoffer og e-brændstoffer.

I kolonne 2 angives betegnelsen på eller produktionsvejene for de pågældende brændstoffer i klassen.

Kolonne 3 indeholder brændstoffernes nedre brændværdi i [MJ/g]. For flydende biobrændstoffer konverteres værdierne for energiindhold pr. vægtenhed (nedre brændværdi, MJ/kg) som fastsat i bilag III til direktiv (EU) 2018/2001 til [MJ/g] og anvendes.

Kolonne 4 indeholder WtT-drivhusgasemissionsfaktorer i [gCO2eq/MJ].

| a) | For flydende biobrændstoffer beregnes standardværdierne ved hjælp af de værdier for E, der er fastlagt i overensstemmelse med de metoder, der er fastsat i direktiv (EU) 2018/2001, bilag V, del C, for alle flydende biobrændstoffer undtagen bio-LNG og bilag VI, del B, til nævnte direktiv for bio-LNG, og på grundlag af standardværdier vedrørende det bestemte biobrændstof, der anvendes som transportbrændstof, og produktionsvejen herfor, som er fastsat i nævnte direktiv, bilag V, del D og E, for alle flydende biobrændstoffer undtagen bio-LNG og i bilag VI, del D, til nævnte direktiv for bio-LNG. Værdierne for E skal dog justeres ved at fratrække forholdet mellem værdierne i kolonne 6 (Cf_CO2) og kolonne 3 (LCV). Dette kræves i henhold til denne forordning, som adskiller WtT- og TtW-beregningerne, for at undgå dobbelttælling af emissioner. |
| --- | --- |

a)

For flydende biobrændstoffer beregnes standardværdierne ved hjælp af de værdier for E, der er fastlagt i overensstemmelse med de metoder, der er fastsat i direktiv (EU) 2018/2001, bilag V, del C, for alle flydende biobrændstoffer undtagen bio-LNG og bilag VI, del B, til nævnte direktiv for bio-LNG, og på grundlag af standardværdier vedrørende det bestemte biobrændstof, der anvendes som transportbrændstof, og produktionsvejen herfor, som er fastsat i nævnte direktiv, bilag V, del D og E, for alle flydende biobrændstoffer undtagen bio-LNG og i bilag VI, del D, til nævnte direktiv for bio-LNG. Værdierne for E skal dog justeres ved at fratrække forholdet mellem værdierne i kolonne 6 (Cf_CO2) og kolonne 3 (LCV). Dette kræves i henhold til denne forordning, som adskiller WtT- og TtW-beregningerne, for at undgå dobbelttælling af emissioner.

| b) | For RFNBO og andre brændstoffer, der ikke er omhandlet i litra a), og som skal tages i betragtning med henblik på denne forordnings artikel 4, stk. 1, beregnes standardværdierne enten ved hjælp af metoden i den delegerede retsakt, der er omhandlet i artikel 28, stk. 5, i direktiv (EU) 2018/2001, eller, hvis det er relevant, en lignende metode, hvis den er defineret i en EU-retsakt vedrørende de indre markeder for vedvarende gas, naturgas og brint, jf. denne forordnings artikel 10, stk. 1 og 2. |
| --- | --- |

b)

For RFNBO og andre brændstoffer, der ikke er omhandlet i litra a), og som skal tages i betragtning med henblik på denne forordnings artikel 4, stk. 1, beregnes standardværdierne enten ved hjælp af metoden i den delegerede retsakt, der er omhandlet i artikel 28, stk. 5, i direktiv (EU) 2018/2001, eller, hvis det er relevant, en lignende metode, hvis den er defineret i en EU-retsakt vedrørende de indre markeder for vedvarende gas, naturgas og brint, jf. denne forordnings artikel 10, stk. 1 og 2.

I kolonne 5 angives hovedtyperne/klasserne for brændstofforbrugerenheder, f.eks. to- eller firetaktsmotorer med intern forbrænding (ICE) af diesel- eller ottotypen, lean burn-motorer med gnisttænding (LBSI), brændselsceller osv.

Kolonne 6 indeholder emissionsfaktoren Cf for CO2 i [gCO2/gfuel]. Emissionsfaktorværdier som anført i forordning (EU) 2015/757 anvendes. For brændstoffer, der ikke er omhandlet i forordning (EU) 2015/757, er standardværdierne anført i tabellen.

Kolonne 7 indeholder emissionsfaktoren Cf for methan i [gCH4/gfuel]. For LNG-brændstoffer er Cf for methan sat til nul.

Kolonne 8 indeholder emissionsfaktoren Cf for dinitrogenoxid i [gN2O/gfuel].

I kolonne 9 angives den del af brændstoffet, der går tabt som fugitive emissioner og emissionsslip (Cslip), målt som % af den brændstofmasse, der anvendes af den specifikke brændstofforbrugerenhed. For brændstoffer som f.eks. LNG, for hvilke fugitive emissioner og emissionsslip er fastsat, vises mængden af fugitive emissioner og emissionsslip i tabellen udtrykt som % af den anvendte brændstofmasse (kolonne 9). Værdierne for Cslip i tabellen beregnes ved 50 % af motorens fulde belastning.

---

BILAG III

Generelle krav til nulemissionsteknologier

Følgende ikkeudtømmende tabel angiver typer af teknologier og generelle krav til deres drift, der skal betragtes som nulemissionsteknologier i henhold til artikel 3, nr. 7).

| Typer af teknologi | Generelle krav til drift |
| --- | --- |
| Brændselsceller | Strøm leveret af brændselsceller om bord med et brændstof eller et system, der sikrer, at det, når det anvendes til at levere energi, ikke udleder nogen af de emissioner, der er omhandlet i artikel 3, nr. 7), i atmosfæren |
| Elektrisk energilagring om bord | Strøm fra elektriske energilagringssystemer om bord, der tidligere blev opladet via:






  — | elproduktion om bord på havet |

Typer af teknologi

Generelle krav til drift

Brændselsceller

Strøm leveret af brændselsceller om bord med et brændstof eller et system, der sikrer, at det, når det anvendes til at levere energi, ikke udleder nogen af de emissioner, der er omhandlet i artikel 3, nr. 7), i atmosfæren

Elektrisk energilagring om bord

Strøm fra elektriske energilagringssystemer om bord, der tidligere blev opladet via:

—

elproduktion om bord på havet

| — | batteriopladning på land |
| --- | --- |

—

batteriopladning på land

| — | batteriskift |
| --- | --- |

—

batteriskift

Elproduktion fra vind- og solenergi om bord

Strøm fra vedvarende energikilder om bord, der enten leverer direkte til skibsnettet eller via opladning af mellemliggende elektrisk energilagring om bord

Strøm, der leveres af teknologier om bord, der ikke er angivet i denne tabel, og som opnår nulemission, jf. artikel 3, nr. 7), kan tilføjes til denne tabel ved hjælp af delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 6, stk. 6.

Opfyldelsen af de generelle krav, der er anført ovenfor og i artikel 6, stk. 6, for andre teknologier samt af de detaljerede godkendelseskriterier, der er fastsat i de gennemførelsesretsakter, som er omhandlet i artikel 6, stk. 7, skal dokumenteres ved hjælp af relevant dokumentation.

---

BILAG IV

Formler til beregning af overensstemmelsesbalancen og FuelEU-sanktioner, jf. artikel 23, stk. 2

A.   Formler til beregning af skibets overensstemmelsesbalance

| a) | Til beregning af et skibs overensstemmelsesbalance for drivhusgasintensiteten som omhandlet i artikel 4, stk. 2, anvendes følgende formel:






  Overensstemmelsesbalance [gCO2eq] = | (GHGIEtarget – GHGIEactual) x [



  ] |
| --- | --- | --- |

a)

Til beregning af et skibs overensstemmelsesbalance for drivhusgasintensiteten som omhandlet i artikel 4, stk. 2, anvendes følgende formel:

Overensstemmelsesbalance [gCO2eq] =

Formula

hvor:

| gCO2eq | Gram CO2-ækvivalenter |
| --- | --- |
| GHGIEtarget | Grænsen for drivhusgasintensiteten af den energi, der bruges om bord af et skib, jf. artikel 4, stk. 2 |
| GHGIEactual | Årligt gennemsnit af drivhusgasintensiteten af den energi, der bruges om bord af et skib, beregnet for den relevante rapporteringsperiode |

gCO2eq

Gram CO2-ækvivalenter

GHGIEtarget

Grænsen for drivhusgasintensiteten af den energi, der bruges om bord af et skib, jf. artikel 4, stk. 2

GHGIEactual

Årligt gennemsnit af drivhusgasintensiteten af den energi, der bruges om bord af et skib, beregnet for den relevante rapporteringsperiode

Selskabet kan for ethvert skib, der har isklasse IC, IB, IA eller IA Super eller en tilsvarende isklasse, indtil den 31. december 2034 anmode om, at det yderligere energiforbrug, der skyldes sejlads i isfyldte farvande, ikke medregnes.

Selskabet kan for ethvert skib, der har isklasse IA eller IA Super eller en tilsvarende isklasse, anmode om, at det yderligere energiforbrug, der skyldes tekniske karakteristika for skibet, ikke medregnes.

I begge tilfælde, hvor yderligere energiforbrug ikke medregnes, erstattes værdierne for Mi for begge kategorier af isklasseskibe af den justerede masse af brændstof MiA som defineret i bilag V, og den værdi for GHGIEactual, der skal anvendes til beregning af overensstemmelsesbalancen, genberegnes med de tilsvarende værdier for MiA.

| b) | Til beregning af et skibs overensstemmelsesbalance for drivhusgasintensiteten med hensyn til delmålet for RFNBO i henhold til artikel 5, stk. 3, anvendes følgende formel:






  CBRFNBO[MJ] = | |
| --- | --- | --- |

b)

Til beregning af et skibs overensstemmelsesbalance for drivhusgasintensiteten med hensyn til delmålet for RFNBO i henhold til artikel 5, stk. 3, anvendes følgende formel:

CBRFNBO[MJ] =

Formula

Hvor:

| CBRFNBO | Overensstemmelsesbalance i MJ for delmålet for RFNBO som omhandlet i artikel 5, stk. 3 |
| --- | --- |
| | Sum af energi, der bruges årligt, fra RFNBO og/eller fra brændstoffer, der giver tilsvarende drivhusgasemissionsbesparelser, jf. artikel 5 |

CBRFNBO

Overensstemmelsesbalance i MJ for delmålet for RFNBO som omhandlet i artikel 5, stk. 3

Formula

Sum af energi, der bruges årligt, fra RFNBO og/eller fra brændstoffer, der giver tilsvarende drivhusgasemissionsbesparelser, jf. artikel 5

B.   Formel til beregning af FuelEU-sanktioner, jf. artikel 23, stk. 2

Beløbet for FuelEU-sanktionerne, jf. artikel 23, stk. 2, beregnes således:

| a) | FuelEU-sanktion med hensyn til overensstemmelsesbalancen for skibets drivhusgasintensitet i henhold til artikel 4, stk. 2






  FuelEU-sanktion = | |
| --- | --- | --- |

a)

FuelEU-sanktion med hensyn til overensstemmelsesbalancen for skibets drivhusgasintensitet i henhold til artikel 4, stk. 2

FuelEU-sanktion =

Formula

| 1. | FuelEU-sanktion | 2. | Er i EUR |
| --- | --- | --- | --- |
| 3. | | 4. | Er den absolutte værdi af overensstemmelsesbalancen |
| 5. | 41 000 | 6. | Er 1 metrisk ton af VLSFO, der er ækvivalent med 41 000 MJ |
| 7. | 2 400 | 8. | Er det beløb, der skal betales i EUR pr. ækvivalent metrisk ton af VLSFO |

1.

FuelEU-sanktion

2.

Er i EUR

3.

Formula

4.

Er den absolutte værdi af overensstemmelsesbalancen

5.

41 000

6.

Er 1 metrisk ton af VLSFO, der er ækvivalent med 41 000 MJ

7.

2 400

8.

Er det beløb, der skal betales i EUR pr. ækvivalent metrisk ton af VLSFO

| b) | FuelEU-sanktion med hensyn til delmålet for RFNBO i henhold til artikel 5, stk. 3
  Hvis

  , beregnes beløbet for FuelEU-sanktionerne, jf. artikel 23, stk. 2, således:






  FuelEU-sanktion (RFNBO) = | |
| --- | --- | --- |

b)

FuelEU-sanktion med hensyn til delmålet for RFNBO i henhold til artikel 5, stk. 3

Hvis
  Formula
  , beregnes beløbet for FuelEU-sanktionerne, jf. artikel 23, stk. 2, således:

FuelEU-sanktion (RFNBO) =

Formula

| 9. | FuelEU-sanktion | 10. | Er i EUR |
| --- | --- | --- | --- |
| 11. | CBRFNBO | 12. | Er værdien af overensstemmelsesbalancen for RFNBO |
| 13. | Pd | 14. | Prisforskel mellem RFNBO og fossilt brændstof, der er kompatibelt med skibets anlæg |
| 15. | 41 000 | 16. | Er 1 metrisk ton af VLSFO, der er ækvivalent med 41 000 MJ |

9.

FuelEU-sanktion

10.

Er i EUR

11.

CBRFNBO

12.

Er værdien af overensstemmelsesbalancen for RFNBO

13.

Pd

14.

Prisforskel mellem RFNBO og fossilt brændstof, der er kompatibelt med skibets anlæg

15.

41 000

16.

Er 1 metrisk ton af VLSFO, der er ækvivalent med 41 000 MJ

---

BILAG V

Beregning af den justerede masse af brændstof til sejlads i isfyldte farvande

I dette bilag beskrives beregningen af:

| — | det yderligere energiforbrug, der skyldes tekniske karakteristika for et skib, der har isklasse IA eller IA Super eller en tilsvarende isklasse |
| --- | --- |

—

det yderligere energiforbrug, der skyldes tekniske karakteristika for et skib, der har isklasse IA eller IA Super eller en tilsvarende isklasse

| — | det yderligere energiforbrug, der bruges af et skib, der har isklasse IC, IB, IA eller IA Super eller en tilsvarende isklasse som følge af sejlads i isfyldte farvande |
| --- | --- |

—

det yderligere energiforbrug, der bruges af et skib, der har isklasse IC, IB, IA eller IA Super eller en tilsvarende isklasse som følge af sejlads i isfyldte farvande

| — | den justerede masse [Mi A] efter fradrag af den yderligere energi, der er tildelt hvert brændstof i |
| --- | --- |

—

den justerede masse [Mi A] efter fradrag af den yderligere energi, der er tildelt hvert brændstof i

Yderligere energi som følge af isklasse

Det yderligere energiforbrug, der skyldes tekniske karakteristika for et skib, der har isklasse IA eller IA Super eller en tilsvarende isklasse, beregnes således:

| | |
| --- | --- |

Formula

hvor:

| Evoyages, total | betegner den samlede energi forbrugt for alle sejladser, og |
| --- | --- |
| Eadditional due to ice conditions | betegner det yderligere energiforbrug, der skyldes sejlads i isfyldte farvande. |

Evoyages, total

betegner den samlede energi forbrugt for alle sejladser, og

Eadditional due to ice conditions

betegner det yderligere energiforbrug, der skyldes sejlads i isfyldte farvande.

Den samlede energi forbrugt for alle sejladser beregnes således:

| | |
| --- | --- |

Formula

hvor:

| Mi, voyages, total | betegner massen af brændstof i forbrugt for alle sejladser inden for forordningens anvendelsesområde og |
| --- | --- |
| LCVi | den nedre brændværdi for brændstof i. |

Mi, voyages, total

betegner massen af brændstof i forbrugt for alle sejladser inden for forordningens anvendelsesområde og

LCVi

den nedre brændværdi for brændstof i.

Yderligere energi, der skyldes sejlads i isfyldte farvande

Det yderligere energiforbrug, der bruges af et skib, der har isklasse IC, IB, IA eller IA Super eller en tilsvarende isklasse som følge af sejlads i isfyldte farvande, beregnes således:

| | |
| --- | --- |

Formula

hvor:

| Evoyages,open water | betegner energi forbrugt til sejladser i åbent farvand, og |
| --- | --- |
| Evoyages,ice conditions, adjusted | betegner den justerede energi forbrugt ved sejlads i isfyldte farvande. |
| Eadditional due to ice conditions | må ikke være højere end |

Evoyages,open water

betegner energi forbrugt til sejladser i åbent farvand, og

Evoyages,ice conditions, adjusted

betegner den justerede energi forbrugt ved sejlads i isfyldte farvande.

Eadditional due to ice conditions

må ikke være højere end
  Formula

Energien forbrugt til sejladser, der kun omfatter sejlads i åbent farvand, beregnes således:

| | |
| --- | --- |

Formula

hvor:

| Evoyages,ice conditions | betegner energi forbrugt til sejlads i isfyldte farvande, der beregnes således: |
| --- | --- |
| | |

Evoyages,ice conditions

betegner energi forbrugt til sejlads i isfyldte farvande, der beregnes således:

Formula

hvor:

| Mi,voyages,ice conditions | betegner massen af brændstof i forbrugt til sejlads i isfyldte farvande inden for denne forordnings anvendelsesområde. |
| --- | --- |

Mi,voyages,ice conditions

betegner massen af brændstof i forbrugt til sejlads i isfyldte farvande inden for denne forordnings anvendelsesområde.

Den justerede energi forbrugt til sejlads i isfyldte farvande beregnes således:

| | |
| --- | --- |

Formula

hvor:

| Dice conditions | betegner den samlede tilbagelagte strækning ved sejlads i isfyldte farvande inden for denne forordnings anvendelsesområde. |
| --- | --- |
| | er energiforbruget pr. tilbagelagt strækning i åbent farvand, der beregnes således: |
| | |

Dice conditions

betegner den samlede tilbagelagte strækning ved sejlads i isfyldte farvande inden for denne forordnings anvendelsesområde.

Formula

er energiforbruget pr. tilbagelagt strækning i åbent farvand, der beregnes således:

Formula

hvor:

| Evoyages,ice conditions | betegner energiforbruget ved sejlads i isfyldte farvande, og |
| --- | --- |
| Dtotal | er den samlede årlige tilbagelagte strækning inden for denne forordnings anvendelsesområde. |

Evoyages,ice conditions

betegner energiforbruget ved sejlads i isfyldte farvande, og

Dtotal

er den samlede årlige tilbagelagte strækning inden for denne forordnings anvendelsesområde.

Samlet yderligere isenergi, der skyldes isklasse og sejlads i isfyldte farvande

| | |
| --- | --- |

Formula

Justeret masse [Mi,A]

Selskabet skal fordele den samlede yderligere isenergi E i additional ice på de forskellige brændstoffer i, der bruges i løbet af året, på følgende betingelser:

| | Σ E i additional ice = E additional ice |
| --- | --- |

Σ E i additional ice = E additional ice

For hvert brændstof i

| | |
| --- | --- |

Formula

Den [Mi,A]-justerede masse af brændstof beregnes således:

| | |
| --- | --- |

Formula

---

II Ikke-lovgivningsmæssige retsakter

FORORDNINGER

| 22.9.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 234/101 |
| --- | --- | --- | --- |

22.9.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 234/101

---

KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) 2023/1806

af 20. september 2023

om ændring af gennemførelsesforordning (EU) 2019/73 om indførelse af en endelig antidumpingtold og endelig opkrævning af den midlertidige told på importen af elektriske cykler med oprindelse i Folkerepublikken Kina

EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/1036 af 8. juni 2016 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Den Europæiske Union (1), særlig artikel 14, stk. 1, og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | Importen af elektriske cykler med oprindelse i Folkerepublikken Kina er pålagt en endelig antidumpingtold, der blev indført ved Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2019/73 (2). |
| --- | --- |

(1)

Importen af elektriske cykler med oprindelse i Folkerepublikken Kina er pålagt en endelig antidumpingtold, der blev indført ved Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2019/73 (2).

| (2) | Jinhua Enjoycare Motive Technology Co., Ltd., Taric-tillægskode (3) C419, som er en virksomhed, der er pålagt en antidumpingtold på 24,2 % for »Andre samarbejdsvillige virksomheder i antidumpingundersøgelsen (undtagen de virksomheder, der er omfattet af den sideløbende udligningstold for alle andre virksomheder, jf. gennemførelsesforordning (EU) 2019/72)«, meddelte den 21. november 2022 Kommissionen, at den havde ændret navn til Enjoycare Technology (Zhejiang) Co., Ltd. |
| --- | --- |

(2)

Jinhua Enjoycare Motive Technology Co., Ltd., Taric-tillægskode (3) C419, som er en virksomhed, der er pålagt en antidumpingtold på 24,2 % for »Andre samarbejdsvillige virksomheder i antidumpingundersøgelsen (undtagen de virksomheder, der er omfattet af den sideløbende udligningstold for alle andre virksomheder, jf. gennemførelsesforordning (EU) 2019/72)«, meddelte den 21. november 2022 Kommissionen, at den havde ændret navn til Enjoycare Technology (Zhejiang) Co., Ltd.

| (3) | Virksomheden har anmodet Kommissionen om at bekræfte, at navneændringen ikke påvirker virksomhedens ret til at drage fordel af den antidumpingtold, der gjaldt for virksomheden under dens tidligere navn. |
| --- | --- |

(3)

Virksomheden har anmodet Kommissionen om at bekræfte, at navneændringen ikke påvirker virksomhedens ret til at drage fordel af den antidumpingtold, der gjaldt for virksomheden under dens tidligere navn.

| (4) | Kommissionen undersøgte de indsendte oplysninger og konkluderede, at navneændringen var behørigt registreret hos de relevante myndigheder og ikke førte til nye forbindelser med andre grupper af virksomheder, som ikke blev undersøgt af Kommissionen. |
| --- | --- |

(4)

Kommissionen undersøgte de indsendte oplysninger og konkluderede, at navneændringen var behørigt registreret hos de relevante myndigheder og ikke førte til nye forbindelser med andre grupper af virksomheder, som ikke blev undersøgt af Kommissionen.

| (5) | Navneændringen påvirker således ikke konklusionerne i gennemførelsesforordning (EU) 2019/73, herunder især den antidumpingtoldsats, der gælder for virksomheden. |
| --- | --- |

(5)

Navneændringen påvirker således ikke konklusionerne i gennemførelsesforordning (EU) 2019/73, herunder især den antidumpingtoldsats, der gælder for virksomheden.

| (6) | Navneændringen bør træde i kraft fra datoen for virksomhedens navneændring, dvs. den 22. september 2022. Kommissionen har anmodet ansøgeren om at bekræfte, hvorvidt denne dato er passende. |
| --- | --- |

(6)

Navneændringen bør træde i kraft fra datoen for virksomhedens navneændring, dvs. den 22. september 2022. Kommissionen har anmodet ansøgeren om at bekræfte, hvorvidt denne dato er passende.

| (7) | I betragtning af overvejelserne i ovenstående betragtninger fandt Kommissionen det hensigtsmæssigt at ændre gennemførelsesforordning (EU) 2019/73 for at afspejle navneændringen på den virksomhed, der tidligere var tildelt Taric-tillægskode C419. |
| --- | --- |

(7)

I betragtning af overvejelserne i ovenstående betragtninger fandt Kommissionen det hensigtsmæssigt at ændre gennemførelsesforordning (EU) 2019/73 for at afspejle navneændringen på den virksomhed, der tidligere var tildelt Taric-tillægskode C419.

| (8) | Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra det udvalg, der er nedsat ved artikel 15, stk. 1, i forordning (EU) 2016/1036 — |
| --- | --- |

(8)

Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra det udvalg, der er nedsat ved artikel 15, stk. 1, i forordning (EU) 2016/1036 —

VEDTAGET DENNE FORORDNING:

Artikel 1

1.   I bilag I til gennemførelsesforordning (EU) 2019/73 foretages følgende ændringer:

| »Jinhua Enjoycare Motive Technology Co., Ltd. | Zhejiang | C419« |
| --- | --- | --- |

»Jinhua Enjoycare Motive Technology Co., Ltd.

Zhejiang

C419«

erstattes af

| »Enjoycare Technology (Zhejiang) Co., Ltd. | Zhejiang | C419« |
| --- | --- | --- |

»Enjoycare Technology (Zhejiang) Co., Ltd.

Zhejiang

C419«

2.   Taric-tillægskode C419, der tidligere var tildelt Jinhua Enjoycare Motive Technology Co., Ltd., finder anvendelse på Enjoycare Technology (Zhejiang) Co., Ltd. fra den 22. september 2022. I overensstemmelse med gældende toldlovgivning ydes der godtgørelse af eller fritagelse for enhver endelig told, der er betalt på importen af varer fremstillet af Enjoycare Technology (Zhejiang) Co., Ltd., og som overstiger den antidumpingtold, der er fastsat i artikel 1, stk. 2, i gennemførelsesforordning (EU) 2019/73, for så vidt angår Jinhua Enjoycare Motive Technology Co., Ltd.

Artikel 2

Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den 20. september 2023.

På Kommissionens vegne

Ursula VON DER LEYEN

Formand

---

(1)  
  EUT L 176 af 30.6.2016, s. 21.

1

(2)  Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2019/73 af 17. januar 2019 om indførelse af en endelig antidumpingtold og endelig opkrævning af den midlertidige told på importen af elektriske cykler med oprindelse i Folkerepublikken Kina (EUT L 16 af 18.1.2019, s. 108).

2

(3)  Den Europæiske Unions integrerede toldtarif.

3

---

| 22.9.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 234/103 |
| --- | --- | --- | --- |

22.9.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 234/103

---

KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) 2023/1807

af 21. september 2023

om ændring af gennemførelsesforordning (EU) 2019/72 om indførelse af en endelig udligningstold på importen af elektriske cykler med oprindelse i Folkerepublikken Kina

EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/1037 af 8. juni 2016 om beskyttelse mod subsidieret indførsel fra lande, der ikke er medlemmer af Den Europæiske Union (1), særlig artikel 24, stk. 1, og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | Importen af elektriske cykler med oprindelse i Folkerepublikken Kina er pålagt en endelig udligningstold, der blev indført ved Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2019/72 (2). |
| --- | --- |

(1)

Importen af elektriske cykler med oprindelse i Folkerepublikken Kina er pålagt en endelig udligningstold, der blev indført ved Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2019/72 (2).

| (2) | Jinhua Enjoycare Motive Technology Co., Ltd., Taric-tillægskode (3) C419, som er en virksomhed, der er omfattet af en udligningstold på 9,2 %, meddelte den 21. november 2022 Kommissionen, at den havde ændret navn til Enjoycare Technology (Zhejiang) Co., Ltd. |
| --- | --- |

(2)

Jinhua Enjoycare Motive Technology Co., Ltd., Taric-tillægskode (3) C419, som er en virksomhed, der er omfattet af en udligningstold på 9,2 %, meddelte den 21. november 2022 Kommissionen, at den havde ændret navn til Enjoycare Technology (Zhejiang) Co., Ltd.

| (3) | Virksomheden har anmodet Kommissionen om at bekræfte, at navneændringen ikke påvirker virksomhedens ret til at drage fordel af toldsatsen »Andre samarbejdsvillige virksomheder, der er opført i bilag I«, der gjaldt for virksomheden under dens tidligere navn. |
| --- | --- |

(3)

Virksomheden har anmodet Kommissionen om at bekræfte, at navneændringen ikke påvirker virksomhedens ret til at drage fordel af toldsatsen »Andre samarbejdsvillige virksomheder, der er opført i bilag I«, der gjaldt for virksomheden under dens tidligere navn.

| (4) | Kommissionen undersøgte de indsendte oplysninger og konkluderede, at navneændringen var behørigt registreret hos de relevante myndigheder og ikke førte til nye forbindelser med andre grupper af virksomheder, som ikke blev undersøgt af Kommissionen. |
| --- | --- |

(4)

Kommissionen undersøgte de indsendte oplysninger og konkluderede, at navneændringen var behørigt registreret hos de relevante myndigheder og ikke førte til nye forbindelser med andre grupper af virksomheder, som ikke blev undersøgt af Kommissionen.

| (5) | Navneændringen påvirker således ikke konklusionerne i gennemførelsesforordning (EU) 2019/72 og navnlig den udligningstold, der gælder for virksomheden. |
| --- | --- |

(5)

Navneændringen påvirker således ikke konklusionerne i gennemførelsesforordning (EU) 2019/72 og navnlig den udligningstold, der gælder for virksomheden.

| (6) | Navneændringen bør træde i kraft fra datoen for virksomhedens navneændring, dvs. den 22. september 2022. Kommissionen har anmodet ansøgeren om at bekræfte, hvorvidt denne dato er passende. |
| --- | --- |

(6)

Navneændringen bør træde i kraft fra datoen for virksomhedens navneændring, dvs. den 22. september 2022. Kommissionen har anmodet ansøgeren om at bekræfte, hvorvidt denne dato er passende.

| (7) | I betragtning af overvejelserne i ovenstående betragtninger fandt Kommissionen det hensigtsmæssigt at ændre gennemførelsesforordning (EU) 2019/72 for at afspejle navneændringen på den virksomhed, der tidligere var tildelt Taric-tillægskode C419. |
| --- | --- |

(7)

I betragtning af overvejelserne i ovenstående betragtninger fandt Kommissionen det hensigtsmæssigt at ændre gennemførelsesforordning (EU) 2019/72 for at afspejle navneændringen på den virksomhed, der tidligere var tildelt Taric-tillægskode C419.

| (8) | I henhold til artikel 25 i forordning (EU) 2016/1037 er foranstaltningerne i denne forordning i overensstemmelse med udtalelse fra det udvalg, der er nedsat ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/1036 (4) — |
| --- | --- |

(8)

I henhold til artikel 25 i forordning (EU) 2016/1037 er foranstaltningerne i denne forordning i overensstemmelse med udtalelse fra det udvalg, der er nedsat ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/1036 (4) —

VEDTAGET DENNE FORORDNING:

Artikel 1

1.   I bilag I til gennemførelsesforordning (EU) 2019/72 foretages følgende ændringer:

| »Jinhua Enjoycare Motive Technology Co., Ltd. | Zhejiang | C419« |
| --- | --- | --- |

»Jinhua Enjoycare Motive Technology Co., Ltd.

Zhejiang

C419«

erstattes af

| »Enjoycare Technology (Zhejiang) Co., Ltd. | Zhejiang | C419« |
| --- | --- | --- |

»Enjoycare Technology (Zhejiang) Co., Ltd.

Zhejiang

C419«

2.   Taric-tillægskode C419, der tidligere var tildelt Jinhua Enjoycare Motive Technology Co., Ltd., finder anvendelse på Enjoycare Technology (Zhejiang) Co., Ltd. fra den 22. september 2022. I overensstemmelse med gældende toldlovgivning ydes der godtgørelse af eller fritagelse for enhver endelig told, der er betalt på importen af varer fremstillet af Enjoycare Technology (Zhejiang) Co., Ltd., og som overstiger den udligningstold, der er fastsat i artikel 1, stk. 2, i gennemførelsesforordning (EU) 2019/72, for så vidt angår Jinhua Enjoycare Motive Technology Co., Ltd.

Artikel 2

Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den 21. september 2023.

På Kommissionens vegne

Ursula VON DER LEYEN

Formand

---

(1)  
  EUT L 176 af 30.6.2016, s. 55.

1

(2)  Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2019/72 af 17. januar 2019 om indførelse af en endelig udligningstold på importen af elektriske cykler med oprindelse i Folkerepublikken Kina (EUT L 16 af 18.1.2019, s. 5).

2

(3)  Den Europæiske Unions integrerede toldtarif.

3

(4)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/1036 af 8. juni 2016 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Den Europæiske Union (EUT L 176 af 30.6.2016, s. 21).

4

---

| 22.9.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 234/105 |
| --- | --- | --- | --- |

22.9.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 234/105

---

KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) 2023/1808

af 21. september 2023

om den formular, der skal anvendes, når der gives oplysninger om forebyggelses-, beredskabs- og indsatsplanlægning vedrørende alvorlige grænseoverskridende sundhedstrusler i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2022/2371

EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2022/2371 af 23. november 2022 om alvorlige grænseoverskridende sundhedstrusler og om ophævelse af afgørelse nr. 1082/2013/EU (1), særlig artikel 7, stk. 3, og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | Ved forordning (EU) 2022/2371 fastsættes der mekanismer og strukturer til koordinering af beredskab og indsats over for alvorlige grænseoverskridende sundhedstrusler, herunder rapportering om forebyggelses-, beredskabs- og indsatsplanlægning. |
| --- | --- |

(1)

Ved forordning (EU) 2022/2371 fastsættes der mekanismer og strukturer til koordinering af beredskab og indsats over for alvorlige grænseoverskridende sundhedstrusler, herunder rapportering om forebyggelses-, beredskabs- og indsatsplanlægning.

| (2) | I henhold til artikel 7, stk. 1, første afsnit, i forordning (EU) 2022/2371 forelægger medlemsstaterne senest den 27. december 2023 og derefter hvert tredje år en ajourført rapport for Kommissionen og relevante EU-agenturer og -organer om forebyggelses-, beredskabs- og indsatsplanlægning og -gennemførelse på nationalt plan og, hvis det er relevant, grænseoverskridende interregionalt plan. |
| --- | --- |

(2)

I henhold til artikel 7, stk. 1, første afsnit, i forordning (EU) 2022/2371 forelægger medlemsstaterne senest den 27. december 2023 og derefter hvert tredje år en ajourført rapport for Kommissionen og relevante EU-agenturer og -organer om forebyggelses-, beredskabs- og indsatsplanlægning og -gennemførelse på nationalt plan og, hvis det er relevant, grænseoverskridende interregionalt plan.

| (3) | I artikel 7, stk. 1, andet og tredje afsnit, i forordning (EU) 2022/2371 fastsættes det, hvilke oplysninger om forebyggelses-, beredskabs- og indsatsplanlægning medlemsstaterne skal forelægge Kommissionen og relevante EU-agenturer og -organer. |
| --- | --- |

(3)

I artikel 7, stk. 1, andet og tredje afsnit, i forordning (EU) 2022/2371 fastsættes det, hvilke oplysninger om forebyggelses-, beredskabs- og indsatsplanlægning medlemsstaterne skal forelægge Kommissionen og relevante EU-agenturer og -organer.

| (4) | I henhold til artikel 7, stk. 2, første afsnit, i forordning (EU) 2022/2371 stiller Kommissionen hvert tredje år de oplysninger, den har modtaget, til rådighed for Udvalget for Sundhedssikkerhed (HSC) i en rapport udarbejdet i samarbejde med Det Europæiske Center for Forebyggelse af og Kontrol med Sygdomme (ECDC) og andre relevante EU-agenturer og -organer. Rapporten skal omfatte landeprofiler til monitorering af fremskridt og udarbejdelse af handlingsplaner med henblik på at adressere identificerede mangler på nationalt plan, for hvilke Kommissionen kan udstede generelle henstillinger på baggrund af resultaterne af den vurdering, der er foretaget i henhold til nævnte forordnings artikel 8. |
| --- | --- |

(4)

I henhold til artikel 7, stk. 2, første afsnit, i forordning (EU) 2022/2371 stiller Kommissionen hvert tredje år de oplysninger, den har modtaget, til rådighed for Udvalget for Sundhedssikkerhed (HSC) i en rapport udarbejdet i samarbejde med Det Europæiske Center for Forebyggelse af og Kontrol med Sygdomme (ECDC) og andre relevante EU-agenturer og -organer. Rapporten skal omfatte landeprofiler til monitorering af fremskridt og udarbejdelse af handlingsplaner med henblik på at adressere identificerede mangler på nationalt plan, for hvilke Kommissionen kan udstede generelle henstillinger på baggrund af resultaterne af den vurdering, der er foretaget i henhold til nævnte forordnings artikel 8.

| (5) | I henhold til artikel 7, stk. 2, andet og tredje afsnit, i forordning (EU) 2022/2371 indleder Kommissionen på grundlag af rapporten drøftelser i HSC om fremskridt og mangler i forbindelse med beredskabet. Der offentliggøres en oversigt over rapportens henstillinger på Kommissionens og på ECDC's websted. |
| --- | --- |

(5)

I henhold til artikel 7, stk. 2, andet og tredje afsnit, i forordning (EU) 2022/2371 indleder Kommissionen på grundlag af rapporten drøftelser i HSC om fremskridt og mangler i forbindelse med beredskabet. Der offentliggøres en oversigt over rapportens henstillinger på Kommissionens og på ECDC's websted.

| (6) | Den formular til spørgeskemaet, der skal anvendes af medlemsstaterne, når de giver de i artikel 7, stk. 1, i nævnte forordning omhandlede oplysninger, skal sikre, at de er relevante for målene i nævnte stykke, og at de er sammenlignelige, og samtidig undgå duplikering af de begærede og fremsendte oplysninger. Formularen er udarbejdet i tæt samarbejde med HSC's arbejdsgruppe om beredskab med aktiv deltagelse af de fleste medlemsstater, de relevante generaldirektorarer i Kommissionen, ECDC og Verdenssundhedsorganisationen (WHO). Formularen blev, hvor det var muligt, bragt i overensstemmelse med selvvurderingsrapporten for deltagerstater, som omhandlet i det internationale sundhedsregulativ (IHR) (2005). |
| --- | --- |

(6)

Den formular til spørgeskemaet, der skal anvendes af medlemsstaterne, når de giver de i artikel 7, stk. 1, i nævnte forordning omhandlede oplysninger, skal sikre, at de er relevante for målene i nævnte stykke, og at de er sammenlignelige, og samtidig undgå duplikering af de begærede og fremsendte oplysninger. Formularen er udarbejdet i tæt samarbejde med HSC's arbejdsgruppe om beredskab med aktiv deltagelse af de fleste medlemsstater, de relevante generaldirektorarer i Kommissionen, ECDC og Verdenssundhedsorganisationen (WHO). Formularen blev, hvor det var muligt, bragt i overensstemmelse med selvvurderingsrapporten for deltagerstater, som omhandlet i det internationale sundhedsregulativ (IHR) (2005).

| (7) | Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Udvalget for Alvorlige Grænseoverskridende Sundhedstrusler — |
| --- | --- |

(7)

Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Udvalget for Alvorlige Grænseoverskridende Sundhedstrusler —

VEDTAGET DENNE FORORDNING:

Artikel 1

Den formular, som medlemsstaterne skal anvende, når de giver oplysninger om forebyggelses-, beredskabs- og indsatsplanlægning i forbindelse med alvorlige grænseoverskridende sundhedstrusler i henhold til artikel 7, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2022/2371 som angivet i bilaget til nævnte forordning, vedtages hermed.

Artikel 2

Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den 21. september 2023.

På Kommissionens vegne

Ursula VON DER LEYEN

Formand

---

(1)  
  EUT L 314 af 6.12.2022, s. 26.

1

---

BILAG

Indholdsfortegnelse

| A. | Det internationale sundhedsregulativ (IHR) 2005 — kapacitet | 108 |
| --- | --- | --- |

A.

| 1. | Politik, retlige og normative instrumenter til gennemførelse af det internationale sundhedsregulativ (IHR) 2005 | 108 |
| --- | --- | --- |

1.

| 2. | Finansiering | 109 |
| --- | --- | --- |

2.

| 3. | Laboratorium | 110 |
| --- | --- | --- |

3.

| 4. | Overvågning | 113 |
| --- | --- | --- |

4.

| 5. | Menneskelige ressourcer | 114 |
| --- | --- | --- |

5.

| 6. | Håndtering af akutte sundhedskriser | 115 |
| --- | --- | --- |

6.

| Håndtering af indsatsen i akutte sundhedskriser | 115 |
| --- | --- |

| Logistikstyring i en krisesituation og styring af forsyningskæde | 118 |
| --- | --- |

| 7. | Levering af sundhedsydelser | 121 |
| --- | --- | --- |

7.

| 8. | Risikokommunikation | 124 |
| --- | --- | --- |

8.

| 9. | Indgangssteder og sundhed ved landegrænser | 125 |
| --- | --- | --- |

9.

| 10. | Zoonotiske sygdomme og trusler af miljømæssig oprindelse, herunder dem, der skyldes klimaet | 126 |
| --- | --- | --- |

10.

| 11. | Kemiske hændelser | 127 |
| --- | --- | --- |

11.

| B. | Yderligere kapacitet i henhold til forordning (EU) 2022/2371 | 129 |
| --- | --- | --- |

B.

| 12. | Antimikrobiel resistens (AMR) og infektionssygdomme erhvervet gennem kontakt med sundhedsvæsenet | 129 |
| --- | --- | --- |

12.

| Antimikrobiel resistens | 129 |
| --- | --- |

| Infektionssygdomme erhvervet gennem kontakt med sundhedssektoren | 134 |
| --- | --- |

| 13. | Koordinering og støttefunktioner på EU-plan | 135 |
| --- | --- | --- |

13.

| 14. | Udvikling af forskning og evaluering med henblik på at informere og fremskynde kriseberedskab | 137 |
| --- | --- | --- |

14.

| 15. | Genopretning | 139 |
| --- | --- | --- |

15.

| 16. | Tiltag iværksat for at forbedre mangler konstateret i gennemførelsen af nationale forebyggelses-, beredskabs- og indsatsplaner | 139 |
| --- | --- | --- |

16.

| C. | Andet | 141 |
| --- | --- | --- |

C.

A.   DET INTERNATIONALE SUNDHEDSREGULATIV (IHR) 2005 — KAPACITET

1.   Politik, retlige og normative instrumenter til gennemførelse af det internationale sundhedsregulativ (IHR) 2005

| | Spørgsmål | Indikator |
| --- | --- | --- |
| A.1.1 | Angiv niveauet i din medlemsstat vedrørende medlemsstatens retlige instrumenter til beredskabs- og indsatsplanlægning: | Indikator
  1-5 |
| | niveau |
| De retlige instrumenter indbefatter ikke koordinering på tværs af nationale, regionale og lokale forvaltningsniveauer under en folkesundhedsmæssig krisesituation | 1 |
| De retlige instrumenter indbefatter koordinering på tværs af nationale, regionale og lokale forvaltningsniveauer under en folkesundhedsmæssig krisesituation | 2 |
| De retlige instrumenter indbefatter koordinering på tværs af nationale, regionale og lokale forvaltningsniveauer under en folkesundhedsmæssig krisesituation. Desuden indbefatter de retlige instrumenter også koordinering med sektorer, der er ansvarlige for kritisk infrastruktur under en folkesundhedsmæssig krisesituation | 3 |
| De retlige instrumenter indbefatter koordinering på tværs af nationale, regionale og lokale forvaltningsniveauer under en folkesundhedsmæssig krisesituation. Desuden omfatter de retlige instrumenter også koordinering med sektorer, der er ansvarlige for kritisk infrastruktur under en folkesundhedsmæssig krisesituation. Yderligere er disse retlige instrumenter i de sidste tre år blevet testet for, om de er operationelt klar | 4 |
| Som under niveau 4, og desuden findes der en mekanisme til gennemgang og revision af retlige instrumenter (om nødvendigt på grundlag af anbefalinger fra test) | 5 |
| — | Hvis niveau 5: Har dit land taget de retlige instrumenter op til revision i de sidste tre år? (ja/nej)






  — | Hvis ja, upload relevante links (valgfrit for medlemsstater): |

Spørgsmål

Indikator

A.1.1

Angiv niveauet i din medlemsstat vedrørende medlemsstatens retlige instrumenter til beredskabs- og indsatsplanlægning:

Indikator

1-5

niveau

De retlige instrumenter indbefatter ikke koordinering på tværs af nationale, regionale og lokale forvaltningsniveauer under en folkesundhedsmæssig krisesituation

1

De retlige instrumenter indbefatter koordinering på tværs af nationale, regionale og lokale forvaltningsniveauer under en folkesundhedsmæssig krisesituation

2

De retlige instrumenter indbefatter koordinering på tværs af nationale, regionale og lokale forvaltningsniveauer under en folkesundhedsmæssig krisesituation. Desuden indbefatter de retlige instrumenter også koordinering med sektorer, der er ansvarlige for kritisk infrastruktur under en folkesundhedsmæssig krisesituation

3

De retlige instrumenter indbefatter koordinering på tværs af nationale, regionale og lokale forvaltningsniveauer under en folkesundhedsmæssig krisesituation. Desuden omfatter de retlige instrumenter også koordinering med sektorer, der er ansvarlige for kritisk infrastruktur under en folkesundhedsmæssig krisesituation. Yderligere er disse retlige instrumenter i de sidste tre år blevet testet for, om de er operationelt klar

4

Som under niveau 4, og desuden findes der en mekanisme til gennemgang og revision af retlige instrumenter (om nødvendigt på grundlag af anbefalinger fra test)

5

—

Hvis niveau 5: Har dit land taget de retlige instrumenter op til revision i de sidste tre år? (ja/nej)

—

Hvis ja, upload relevante links (valgfrit for medlemsstater):

| — | Yderligere bemærkninger: |
| --- | --- |

—

Yderligere bemærkninger:

A.1.2

I tilfælde af en folkesundhedsmæssig krisesituation, anviser dit lands retlige instrumenter til gennemførelse af IHR 2005 en tydelig beslutningsproces, der kan omfatte en eller flere myndigheder? (ja/nej/andet)

| — | Hvis andet, angiv nærmere: |
| --- | --- |

—

Hvis andet, angiv nærmere:

Ikke relevant

2.   Finansiering

| | Spørgsmål | Indikator |
| --- | --- | --- |
| A.2.1 | Angiv niveauet i din medlemsstat vedrørende medlemsstatens planer om at efterprøve de finansielle ressourcer til nødfinansiering som reaktion på sundhedstrusler: | Indikator
  1-5 eller Ikke relevant |
| | niveau |
| Medlemsstaten kan ikke besvare spørgsmålet [på centralt statsligt plan] | Ikke relevant |
| Der er ingen planer om at efterprøve de finansielle ressourcer til nødfinansiering som reaktion på sundhedstrusler i de næste tre år | 1 |
| Der er planer om at efterprøve de finansielle ressourcer til nødfinansiering som reaktion på sundhedstrusler i de næste tre år, men det sker på ad hoc-basis | 2 |
| Der er planer om at efterprøve de finansielle ressourcer til nødfinansiering som reaktion på sundhedstrusler, og det skal gøres regelmæssigt | 3 |
| De finansielle ressourcer til nødfinansiering som reaktion på sundhedstrusler er blevet og vil fortsat blive efterprøvet regelmæssigt | 4 |
| Som under niveau 4 og desuden er anbefalingerne fra efterprøvelserne blevet gennemført, og de tilsvarende planer er blevet gennemgået og revideret | 5 |
| — | Yderligere bemærkninger: |

Spørgsmål

Indikator

A.2.1

Angiv niveauet i din medlemsstat vedrørende medlemsstatens planer om at efterprøve de finansielle ressourcer til nødfinansiering som reaktion på sundhedstrusler:

Indikator

1-5 eller Ikke relevant

niveau

Medlemsstaten kan ikke besvare spørgsmålet [på centralt statsligt plan]

Ikke relevant

Der er ingen planer om at efterprøve de finansielle ressourcer til nødfinansiering som reaktion på sundhedstrusler i de næste tre år

1

Der er planer om at efterprøve de finansielle ressourcer til nødfinansiering som reaktion på sundhedstrusler i de næste tre år, men det sker på ad hoc-basis

2

Der er planer om at efterprøve de finansielle ressourcer til nødfinansiering som reaktion på sundhedstrusler, og det skal gøres regelmæssigt

3

De finansielle ressourcer til nødfinansiering som reaktion på sundhedstrusler er blevet og vil fortsat blive efterprøvet regelmæssigt

4

Som under niveau 4 og desuden er anbefalingerne fra efterprøvelserne blevet gennemført, og de tilsvarende planer er blevet gennemgået og revideret

5

—

Yderligere bemærkninger:

Er det tilfældet, at din medlemsstat ikke kan besvare dette spørgsmål på centralt statsligt plan på grund af forvaltnings- og lovgivningsmæssige rammer? (ja/nej)

Hvis det er tilfældet, angiv, om anbefalinger/retningslinjer på nationalt plan bliver sendt til de regionale myndigheder (ja/nej)

Hvis ja, angiv, om du ved, om disse anbefalinger/retningslinjer på nationalt plan bliver gennemført på regionalt plan, og om der er mangler eller udfordringer

Hvis nej, forklar:

A.2.2

Har sundhedsministeriet og finansministeriet i din medlemsstat særlige procedurer for koordinering af politikker og aktiviteter i tilfælde af en folkesundhedsmæssig krisesituation? (ja/nej/andet)

| — | Hvis ja, uddyb: (f.eks. regelmæssige møder, fælles ekspertgruppe eller arbejdsgruppe, retningslinjer og lovgivningsmæssige foranstaltninger osv.) |
| --- | --- |

—

Hvis ja, uddyb: (f.eks. regelmæssige møder, fælles ekspertgruppe eller arbejdsgruppe, retningslinjer og lovgivningsmæssige foranstaltninger osv.)

| — | Hvis andet, angiv nærmere: |
| --- | --- |

—

Hvis andet, angiv nærmere:

Ikke relevant

3.   Laboratorium

| | Spørgsmål | Indikator |
| --- | --- | --- |
| A.3.1 | Angiv niveauet i din medlemsstat vedrørende opskalering af laboratorietestkapacitet i tilfælde af en folkesundhedsmæssig krisesituation: | Indikator
  1-5 |
| | Niveau |
| Der er ingen plan og organisation (1) vedrørende opskalering af laboratorietestkapacitet i tilfælde af en folkesundhedsmæssig krisesituation | 1 |
| Der er ved at blive udarbejdet en plan og organisation vedrørende opskalering af laboratorietestkapacitet i tilfælde af en folkesundhedsmæssig krisesituation | 2 |
| Der findes en plan og organisation vedrørende opskalering af laboratorietestkapacitet i tilfælde af en folkesundhedsmæssig krisesituation, men planen er ikke blevet testet i de sidste tre år | 3 |
| Der findes en plan og organisation vedrørende opskalering af laboratorietestkapacitet i tilfælde af en folkesundhedsmæssig krisesituation, og planen er blevet testet i en stresstest i de sidste tre år | 4 |
| Som under niveau 4, og desuden er systemet blevet revideret i overensstemmelse hermed | 5 |
| — | Yderligere bemærkninger: |

Spørgsmål

Indikator

A.3.1

Angiv niveauet i din medlemsstat vedrørende opskalering af laboratorietestkapacitet i tilfælde af en folkesundhedsmæssig krisesituation:

Indikator

1-5

Niveau

Der er ingen plan og organisation (1) vedrørende opskalering af laboratorietestkapacitet i tilfælde af en folkesundhedsmæssig krisesituation

1

Der er ved at blive udarbejdet en plan og organisation vedrørende opskalering af laboratorietestkapacitet i tilfælde af en folkesundhedsmæssig krisesituation

2

Der findes en plan og organisation vedrørende opskalering af laboratorietestkapacitet i tilfælde af en folkesundhedsmæssig krisesituation, men planen er ikke blevet testet i de sidste tre år

3

Der findes en plan og organisation vedrørende opskalering af laboratorietestkapacitet i tilfælde af en folkesundhedsmæssig krisesituation, og planen er blevet testet i en stresstest i de sidste tre år

4

Som under niveau 4, og desuden er systemet blevet revideret i overensstemmelse hermed

5

—

Yderligere bemærkninger:

A.3.2

Angiv niveauet i din medlemsstat vedrørende gennemførelse af nye nukleinsyreamplifikationstest (NAAT-test) og tilpassede dermed forbundne laboratoriesystemer, i tilfælde af at der opstår nye patogener med pandemisk potentiale:

Indikator

1-5

Niveau

Hvad angår min medlemsstat, vil det ikke være muligt at gennemføre nye NAAT-test og tilpasse dermed forbundne laboratoriesystemer inden for seks måneder.

1

> 3 – 6 måneder

2

> 1 – 3 måneder

3

2-4 uger

4

< 2 uger

5

| — | Yderligere bemærkninger: |
| --- | --- |

—

Yderligere bemærkninger:

A.3.3

Angiv niveauet i din medlemsstat i tilfælde af en folkesundhedsmæssig krisesituation med pandemisk potentiale, der kræver test i stor skala

Indikator

1-5 eller Ikke relevant

Niveau

Din medlemsstat kan ikke besvare spørgsmålet på grund af vanskeligheder med at kvantificere NAAT-testkapaciteten i henhold til disse niveauer

Ikke relevant

I tilfælde af en folkesundhedsmæssig krisesituation, og hvis en valideret NAAT-test er tilgængelig, vil det være muligt at opskalere diagnostiske NAAT-testydelser til en ugentlig stikprøvekapacitet, der svarer til op til 0,01 % af befolkningen i min medlemsstat

1

I tilfælde af en folkesundhedsmæssig krisesituation, og hvis en valideret NAAT-test er tilgængelig, vil det være muligt at opskalere diagnostiske NAAT-testydelser til en ugentlig stikprøvekapacitet, der svarer til 0,01-0,1 % af befolkningen i min medlemsstat

2

I tilfælde af en folkesundhedsmæssig krisesituation, og hvis en valideret NAAT-test er tilgængelig, vil det være muligt at opskalere diagnostiske NAAT-testydelser til en ugentlig stikprøvekapacitet, der svarer til 0,1-1 % af befolkningen i min medlemsstat

3

I tilfælde af en folkesundhedsmæssig krisesituation, og hvis en valideret NAAT-test er tilgængelig, vil det være muligt at opskalere diagnostiske NAAT-testydelser til en ugentlig stikprøvekapacitet, der svarer til 1-2 % af befolkningen i min medlemsstat

4

I tilfælde af en folkesundhedsmæssig krisesituation, og hvis en valideret NAAT-test er tilgængelig, vil det være muligt at opskalere diagnostiske NAAT-testydelser til en ugentlig stikprøvekapacitet, der svarer til > 2 % af befolkningen i min medlemsstat

5

| — | Hvis »ikke relevant«, kvantificer NAAT-testkapaciteten i henhold til din egen vurdering: |
| --- | --- |

—

Hvis »ikke relevant«, kvantificer NAAT-testkapaciteten i henhold til din egen vurdering:

| — | Yderligere bemærkninger: |
| --- | --- |

—

Yderligere bemærkninger:

A.3.4

Har din medlemsstat adgang til yderligere laboratoriekapacitet til diagnostiske ydelser i tilfælde af, at der er behov for større kapacitet (f.eks. forsknings- eller veterinærlaboratorier osv.)? (ja/nej/andet)

| — | Hvis ja, angiv om dette er i henhold til en formel aftale eller på ad hoc-basis. |
| --- | --- |

—

Hvis ja, angiv om dette er i henhold til en formel aftale eller på ad hoc-basis.

| — | Hvis andet, angiv nærmere: |
| --- | --- |

—

Hvis andet, angiv nærmere:

Ikke relevant

A.3.5

Har din medlemsstat kapacitet til at indberette laboratorietestresultater til national overvågning via et elektronisk indberetningssystem? (ja/nej/andet)

| — | Hvis ja, er dette indberetningssystem i stand til at håndtere opskalerede testoplysninger? (ja/nej) |
| --- | --- |

—

Hvis ja, er dette indberetningssystem i stand til at håndtere opskalerede testoplysninger? (ja/nej)

| — | Hvis ja, er dette indberetningssystem i stand til at integrere input fra forskellige laboratoriekapaciteter (f.eks. forsknings-, hospitals- eller veterinærlaboratorier eller kommercielle laboratorier osv.)? (ja/nej) |
| --- | --- |

—

Hvis ja, er dette indberetningssystem i stand til at integrere input fra forskellige laboratoriekapaciteter (f.eks. forsknings-, hospitals- eller veterinærlaboratorier eller kommercielle laboratorier osv.)? (ja/nej)

| — | Hvis andet, angiv nærmere: |
| --- | --- |

—

Hvis andet, angiv nærmere:

Ikke relevant

A.3.6

Angiv, om din medlemsstat har adgang til laboratorier med højt indeslutningsniveau, dvs. laboratorier med biosikkerhedsniveau 3 eller 4.

Har din medlemsstat adgang til et laboratorium med biosikkerhedsniveau 3? (ja/nej/andet)

| — | Hvis nej, har din medlemsstat en formel aftale med et andet EU-/EØS-land om denne ydelse? (ja/nej) |
| --- | --- |

—

Hvis nej, har din medlemsstat en formel aftale med et andet EU-/EØS-land om denne ydelse? (ja/nej)

| — | Hvis andet, angiv nærmere: |
| --- | --- |

—

Hvis andet, angiv nærmere:

Har din medlemsstat adgang til et laboratorium med biosikkerhedsniveau 4 (ja/nej/andet)?

| — | Hvis nej, har din medlemsstat en formel aftale med et andet EU-/EØS-land om denne ydelse? (ja/nej) |
| --- | --- |

—

Hvis nej, har din medlemsstat en formel aftale med et andet EU-/EØS-land om denne ydelse? (ja/nej)

| — | Hvis andet, angiv nærmere: |
| --- | --- |

—

Hvis andet, angiv nærmere:

I henhold til artikel 346, stk. 1, i traktaten er ingen medlemsstat forpligtet til at meddele oplysninger, hvis udbredelse efter dens opfattelse ville stride mod dens væsentlige sikkerhedsinteresser

Ikke relevant

A.3.7

Har din medlemsstat kapacitet til karakterisering af et nyt patogen ved hjælp af næstegenerationssekventering (NGS)? (ja/nej/andet)

| — | Hvis ja, indberettes NGS-data til national overvågning via et elektronisk indberetningssystem? (ja/nej) |
| --- | --- |

—

Hvis ja, indberettes NGS-data til national overvågning via et elektronisk indberetningssystem? (ja/nej)

| — | Hvis nej, har dit land an aftale med en anden medlemsstat? (ja/nej)






  — | Hvis ja, angiv medlemsstaten: |
| --- | --- | --- |

—

Hvis nej, har dit land an aftale med en anden medlemsstat? (ja/nej)

—

Hvis ja, angiv medlemsstaten:

| — | Hvis andet, angiv nærmere: |
| --- | --- |

—

Hvis andet, angiv nærmere:

Ikke relevant

A.3.8

Har din medlemsstat en særlig facilitet til validering af nyt udstyr til diagnosticering af det nye patogen? (ja/nej/andet)

| — | Hvis andet, angiv nærmere: |
| --- | --- |

—

Hvis andet, angiv nærmere:

Ikke relevant

4.   Overvågning

| | Spørgsmål | Indikator |
| --- | --- | --- |
| A.4.1 | Omfatter din medlemsstats overvågningssystem til akutte luftvejsinfektioner alle niveauer i sundhedssystemet? (ja/nej/andet)






  — | Hvis andet, angiv nærmere: |

Spørgsmål

Indikator

A.4.1

Omfatter din medlemsstats overvågningssystem til akutte luftvejsinfektioner alle niveauer i sundhedssystemet? (ja/nej/andet)

—

Hvis andet, angiv nærmere:

Ikke relevant

A.4.2

Er overvågningssystemerne til akutte luftvejsinfektioner (ARI), influenzalignende sygdomme (ILI) og alvorlige akutte luftvejsinfektioner (SARI) automatiserede (2) i din medlemsstat? (ja/nej/andet)

| — | Hvis andet, angiv nærmere: |
| --- | --- |

—

Hvis andet, angiv nærmere:

Ikke relevant

A.4.3

Vil det være muligt at opskalere din medlemsstats overvågningssystem for luftvejsinfektioner under en pandemi (dvs. at forøge antallet af rapporteringssteder, bredden af indsamlede data, rettidighed i forhold til rapportering osv.)? (ja/nej/andet)

| — | Hvis andet, angiv nærmere: |
| --- | --- |

—

Hvis andet, angiv nærmere:

Ikke relevant

A.4.4

Er din medlemsstat i stand til at overvåge følgende indikatorer løbende og for hele landets område under en folkesundhedsmæssig krisesituation (dvs. under hensyntagen til udvidet kapacitet og/eller nye faciliteter)?

Ikke relevant

ja/nej

Kapacitet vedrørende hospitalssengepladser

Kapacitet vedrørende intensivafdelinger på hospitaler

Kapacitet vedrørende hospitalernes skadestuer

Udnyttelse af hospitalerne

Testkapacitet

Kontaktopsporingskapacitet

Andet, angiv nærmere

| — | Yderligere bemærkninger: |
| --- | --- |

—

Yderligere bemærkninger:

A.4.5

Har dit land et system til monitorering af spildevand hvad angår luftvejspatogener? (ja/nej/andet)

| — | Hvis andet, angiv nærmere: |
| --- | --- |

—

Hvis andet, angiv nærmere:

Ikke relevant

A.4.6

Har dit land planer og infrastrukturer til rettidig og løbende vurdering af en pandemisk trussel, dvs. til vurdering af:

Ikke relevant

ja/nej

Overførbarhed, smitteveje, effektivt reproduktionstal

Alvorlighed

Immunologiske beskyttelseskorrelater

Vaccineeffekt

Epidemisk forløb og virkning gennem matematisk modellering

Andet, anfør nærmere:

| — | Yderligere bemærkninger: |
| --- | --- |

—

Yderligere bemærkninger:

5.   Menneskelige ressourcer

| | Spørgsmål | Indikator |
| --- | --- | --- |
| A.5.1 | Angiv niveauet i din medlemsstat i tilfælde af en mulig pludselig stigning i efterspørgslen efter menneskelige ressourcer i tilfælde af en folkesundhedsmæssig krisesituation: | Indikator
  1-5 eller Ikke relevant |
| | | Hospitaler | Primære sundhedsydelser til ambulante patienter | Laboratorieydelser (uden for hospitalerne) | Andre offentlige sundhedsydelser |
| Ikke relevant | Medlemsstaten kan ikke besvare spørgsmålet på centralt statsligt plan | | | | |
| Niveau 1 | Der findes ingen mekanisme til at sikre en pludselig forøgelse af menneskelige ressourcer i tilfælde af en folkesundhedsmæssig krisesituation | | | | |
| Niveau 2 | Der findes ingen mekanisme til at sikre en pludselig forøgelse af menneskelige ressourcer i tilfælde af en folkesundhedsmæssig krisesituation, men der er planer om at arbejde på en strategi, så den er på plads inden for de kommende tre år | | | | |
| Niveau 3 | Der findes en mekanisme til at sikre en pludselig forøgelse af menneskelige ressourcer i tilfælde af en folkesundhedsmæssig krisesituation, men det er ikke et struktureret, operationelt instrument, og det bliver ikke rutinemæssigt ajourført | | | | |
| Niveau 4 | Der findes en mekanisme til at sikre en pludselig forøgelse af menneskelige ressourcer i tilfælde af en folkesundhedsmæssig krisesituation, som omfatter et struktureret, operationelt instrument, der rutinemæssigt ajourføres, og deltagerne bliver uddannet med jævne mellemrum | | | | |
| Niveau 5 | Som under niveau 4, og mekanismen bliver desuden testet for at sikre, at den fungerer | | | | |
| — | Yderligere bemærkninger: |

Spørgsmål

Indikator

A.5.1

Angiv niveauet i din medlemsstat i tilfælde af en mulig pludselig stigning i efterspørgslen efter menneskelige ressourcer i tilfælde af en folkesundhedsmæssig krisesituation:

Indikator

1-5 eller Ikke relevant

Hospitaler

Primære sundhedsydelser til ambulante patienter

Laboratorieydelser (uden for hospitalerne)

Andre offentlige sundhedsydelser

Ikke relevant

Medlemsstaten kan ikke besvare spørgsmålet på centralt statsligt plan

Niveau 1

Der findes ingen mekanisme til at sikre en pludselig forøgelse af menneskelige ressourcer i tilfælde af en folkesundhedsmæssig krisesituation

Niveau 2

Der findes ingen mekanisme til at sikre en pludselig forøgelse af menneskelige ressourcer i tilfælde af en folkesundhedsmæssig krisesituation, men der er planer om at arbejde på en strategi, så den er på plads inden for de kommende tre år

Niveau 3

Der findes en mekanisme til at sikre en pludselig forøgelse af menneskelige ressourcer i tilfælde af en folkesundhedsmæssig krisesituation, men det er ikke et struktureret, operationelt instrument, og det bliver ikke rutinemæssigt ajourført

Niveau 4

Der findes en mekanisme til at sikre en pludselig forøgelse af menneskelige ressourcer i tilfælde af en folkesundhedsmæssig krisesituation, som omfatter et struktureret, operationelt instrument, der rutinemæssigt ajourføres, og deltagerne bliver uddannet med jævne mellemrum

Niveau 5

Som under niveau 4, og mekanismen bliver desuden testet for at sikre, at den fungerer

—

Yderligere bemærkninger:

Er det tilfældet, at din medlemsstat ikke kan besvare dette spørgsmål på centralt statsligt plan på grund af forvaltnings- og lovgivningsmæssige rammer? (ja/nej)

| — | Hvis det er tilfældet, angiv, om anbefalinger/retningslinjer på nationalt plan bliver sendt til de regionale myndigheder (ja/nej)







  — | Hvis ja, angiv, om du ved, om disse anbefalinger/retningslinjer på nationalt plan bliver gennemført på regionalt plan, og om der er identificeret mangler eller udfordringer: |
| --- | --- | --- |

—

Hvis det er tilfældet, angiv, om anbefalinger/retningslinjer på nationalt plan bliver sendt til de regionale myndigheder (ja/nej)

—

Hvis ja, angiv, om du ved, om disse anbefalinger/retningslinjer på nationalt plan bliver gennemført på regionalt plan, og om der er identificeret mangler eller udfordringer:

| — | Hvis nej, forklar |
| --- | --- |

—

Hvis nej, forklar

A.5.2

Angiv, om regioner i din medlemsstat har aftaler om at modtage/udveksle menneskelige ressourcer i sundhedssektoren, hvis der er behov for det. (ja/nej/andet)

| — | Hvis andet, angiv nærmere: |
| --- | --- |

—

Hvis andet, angiv nærmere:

Ikke relevant

6.   Håndtering af akutte sundhedskriser

Håndtering af indsatsen i akutte sundhedskriser

| | Spørgsmål | Indikator |
| --- | --- | --- |
| A.6.1 | Angiv, om dit land bruger følgende vedrørende din medlemsstats forebyggelses-, beredskabs- og indsatsplanlægning for folkesundhedsmæssige krisesituationer:






  — | En generisk forebyggelses-, beredskabs- og indsatsplan? (ja/nej) |

Spørgsmål

Indikator

A.6.1

Angiv, om dit land bruger følgende vedrørende din medlemsstats forebyggelses-, beredskabs- og indsatsplanlægning for folkesundhedsmæssige krisesituationer:

—

En generisk forebyggelses-, beredskabs- og indsatsplan? (ja/nej)

| — | Tilsvarende dokumenter? (ja/nej)






  — | Hvis ja, angiv nærmere: |
| --- | --- | --- |

—

Tilsvarende dokumenter? (ja/nej)

—

Hvis ja, angiv nærmere:

| — | Andet, angiv nærmere: |
| --- | --- |

—

Andet, angiv nærmere:

Ikke relevant

A.6.2

Angiv niveauet i din medlemsstat vedrørende risikoprofilering i akutte sundhedskriser og specifikke indsatsplaner over for epidemier:

Indikator

1-5

Niveau

Der foretages ingen rutinemæssig risikoprofilering i akutte sundhedskriser for så vidt angår alvorlige grænseoverskridende sundhedstrusler

1

Der foretages rutinemæssig risikoprofilering i akutte sundhedskriser for så vidt angår alvorlige grænseoverskridende sundhedstrusler

2

Der foretages rutinemæssig risikoprofilering i akutte sundhedskriser for så vidt angår alvorlige grænseoverskridende sundhedstrusler, og dette udføres mindst én gang hvert tredje år

3

Der foretages rutinemæssig risikoprofilering i akutte sundhedskriser for så vidt angår alvorlige grænseoverskridende sundhedstrusler; dette udføres mindst én gang hvert tredje år, og der er udarbejdet specifik(ke) plan(er) for disse trusler

4

Som under niveau 4, og planen/planerne er desuden blevet testet og revideret efter behov

5

| — | Yderligere bemærkninger:






  — | Hvis din medlemsstat er på niveau 2 eller derover, angiv, om medlemsstaten har en plan, der vedrører tilgængelighed og brug (dvs. udvikling, fremstilling, indkøb, lageropbygning og distribution) af trusselsspecifikke medicinske modforanstaltninger i forhold til: |
| --- | --- | --- |

—

Yderligere bemærkninger:

—

Hvis din medlemsstat er på niveau 2 eller derover, angiv, om medlemsstaten har en plan, der vedrører tilgængelighed og brug (dvs. udvikling, fremstilling, indkøb, lageropbygning og distribution) af trusselsspecifikke medicinske modforanstaltninger i forhold til:

Udvikling (ja/nej)

Fremstilling (ja/nej)

Indkøb (ja/nej)

Lageropbygning (ja/nej)

Distribution (ja/nej)

Andet:

Overførbare sygdomme med epidemisk eller pandemisk potentiale

Kemiske og biologisk relaterede trusler

Multiresistente agenser i en krisesituation

| — | Hvis der er svaret ja på noget af ovennævnte, angiv, hvilke agenser der giver anledning til bekymring, og tilhørende medicinske modforanstaltninger: |
| --- | --- |

—

Hvis der er svaret ja på noget af ovennævnte, angiv, hvilke agenser der giver anledning til bekymring, og tilhørende medicinske modforanstaltninger:

I henhold til artikel 346, stk. 1, i traktaten er ingen medlemsstat forpligtet til at meddele oplysninger, hvis udbredelse efter dens opfattelse ville stride mod dens væsentlige sikkerhedsinteresser

A.6.3

Angiv, hvilke(n) plan(er) der er blevet udviklet vedrørende din medlemsstats specifikke indsatsplan(er) over for epidemier, og indsæt om muligt link til de(n) specifikke indsatsplan(er) over for epidemier:

Ikke relevant

A.6.4

Angiv niveauet i din medlemsstat vedrørende hændelseshåndteringssystemet på nationalt plan eller en tilsvarende struktur:

Indikator

1-5

Niveau

Der findes ikke et hændelseshåndteringssystem — eller tilsvarende system — der forbinder den offentlige sundhedssektor med sektorer, der er involveret i beredskabs- og indsatsplanlægning på sundhedsområdet

1

Der findes ikke et hændelseshåndteringssystem — eller tilsvarende system — der forbinder den offentlige sundhedssektor med sektorer, der er involveret i beredskabs- og indsatsplanlægning på sundhedsområdet, men der er planer om at udvikle et i løbet af de næste tre år

2

Der findes et hændelseshåndteringssystem — eller tilsvarende system — der forbinder den offentlige sundhedssektor med sektorer, der er involveret i beredskabs- og indsatsplanlægning på sundhedsområdet, men det er ikke blevet testet, eller det er blevet testet for mere end tre år siden

3

Der findes et hændelseshåndteringssystem — eller tilsvarende system — der forbinder den offentlige sundhedssektor med sektorer, der er involveret i beredskabs- og indsatsplanlægning på sundhedsområdet, og det er blevet testet inden for de sidste tre år

4

Som under niveau 4, og desuden har hændelseshåndteringssystemet kapacitet til at tilpasse kommando- og kontrolstrukturen/hierarkiet (dvs. sammensætning, afhængigt af karakteren af en potentiel hændelse)

5

| — | Yderligere bemærkninger: |
| --- | --- |

—

Yderligere bemærkninger:

A.6.5

Angiv niveauet i din medlemsstat vedrørende gennemførelse og evaluering af folkesundhedsmæssige og sociale foranstaltninger og i tilfælde af en folkesundhedsmæssig krisesituation:

Indikator

1-5

Niveau

Der findes ingen mekanisme for beslutningstagning for så vidt angår gennemførelse af folkesundhedsmæssige og sociale foranstaltninger under en folkesundhedsmæssig krisesituation

1

Der findes en mekanisme til støtte for beslutningstagning for så vidt angår gennemførelse af folkesundhedsmæssige og sociale foranstaltninger under en folkesundhedsmæssig krisesituation, men den tværfaglige og tværsektorielle karakter er ikke fuldt defineret

2

Der findes en mekanisme til gennemførelse af folkesundhedsmæssige og sociale foranstaltninger under en folkesundhedsmæssig krisesituation, og den tværfaglige og tværsektorielle karakter er fuldt defineret

3

Der findes en mekanisme til gennemførelse af folkesundhedsmæssige og sociale foranstaltninger under en folkesundhedsmæssig krisesituation, som er tværfaglig og tværsektoriel og omfatter bestemmelser til vurdering af rettidighed og effektivitet af afværgeforanstaltninger

4

Som under niveau 4, og desuden er denne mekanisme blevet testet i løbet af de sidste tre år

5

| — | Yderligere bemærkninger: |
| --- | --- |

—

Yderligere bemærkninger:

A.6.6

Angiv niveauet i din medlemsstat angående bestemmelser om grænseoverskridende gensidig bistand i beredskabs- og indsatsplanen eller tilsvarende dokument(er):

Indikator

1-5 eller Ikke relevant

Niveau

Kan ikke besvare spørgsmålet, eftersom medlemsstaten ikke har en beredskabs- og indsatsplan eller tilsvarende dokument(er)

Ikke relevant

Beredskabs- og indsatsplanen eller tilsvarende dokument(er) omfatter ikke grænseoverskridende gensidig bistand

1

Beredskabs- og indsatsplanen eller tilsvarende dokument(er) omfatter grænseoverskridende gensidig bistand

2

Beredskabs- og indsatsplanen eller tilsvarende dokument(er) omfatter grænseoverskridende gensidig bistand, og dette er blevet testet med mindst én medlemsstat

3

Beredskabs- og indsatsplanen eller tilsvarende dokument(er) omfatter grænseoverskridende gensidig bistand, og dette er blevet testet med mindst én medlemsstat og ajourført, hvor det var relevant

4

Som under niveau 4, og desuden er oplysninger vedrørende den grænseoverskridende gensidige bistand og resultater fra testen udvekslet i Udvalget for Sundhedssikkerhed (HSC)

5

| — | Yderligere bemærkninger:






  — | Hvis niveau 2 eller højere, angiv den form for grænseoverskridende gensidig bistand, der er omfattet, og med hvilken medlemsstat: |
| --- | --- | --- |

—

Yderligere bemærkninger:

—

Hvis niveau 2 eller højere, angiv den form for grænseoverskridende gensidig bistand, der er omfattet, og med hvilken medlemsstat:

Land/gruppe af medlemsstater (angiv nærmere):

Type af grænseoverskridende gensidig bistand (angiv nærmere):

| — | Hvis niveau 3 eller højere, angiv medlemsstaterne og typen af den grænseoverskridende gensidige bistand, der er blevet testet: |
| --- | --- |

—

Hvis niveau 3 eller højere, angiv medlemsstaterne og typen af den grænseoverskridende gensidige bistand, der er blevet testet:

Land/gruppe af medlemsstater (angiv nærmere):

Type af grænseoverskridende gensidig bistand (angiv nærmere):

Er det tilfældet, at din medlemsstat ikke kan besvare dette spørgsmål på centralt statsligt plan på grund af forvaltnings- og lovgivningsmæssige rammer? (ja/nej)

| — | Hvis det er tilfældet, angiv, om anbefalinger/retningslinjer på nationalt plan bliver sendt til de regionale myndigheder (ja/nej)







  — | Hvis ja, angiv, om du ved, om disse anbefalinger/retningslinjer på nationalt plan bliver gennemført på regionalt plan, og om der er identificeret mangler eller udfordringer: |
| --- | --- | --- |

—

Hvis det er tilfældet, angiv, om anbefalinger/retningslinjer på nationalt plan bliver sendt til de regionale myndigheder (ja/nej)

—

Hvis ja, angiv, om du ved, om disse anbefalinger/retningslinjer på nationalt plan bliver gennemført på regionalt plan, og om der er identificeret mangler eller udfordringer:

| — | Hvis nej, forklar: |
| --- | --- |

—

Hvis nej, forklar:

A.6.7

Sikrer din medlemsstats beredskabs- og indsatsplan eller tilsvarende dokument(er), at der findes specifikke nationale koordineringsmekanismer (3) for beredskab og indsats i tilfælde af et scenario, hvor der sker forsætlig spredning? (ja/nej/andet)

| — | Hvis ja, er forvaltningsstrukturen for indsatsen — mellem sundhedssektoren og andre kritiske sektorer, der er involveret i håndtering af indsatsen — tydelig og defineret? (ja/nej)






  — | Hvis ja, angiv, hvilke sektorer der står i spidsen for indsatsen: |
| --- | --- | --- |

—

Hvis ja, er forvaltningsstrukturen for indsatsen — mellem sundhedssektoren og andre kritiske sektorer, der er involveret i håndtering af indsatsen — tydelig og defineret? (ja/nej)

—

Hvis ja, angiv, hvilke sektorer der står i spidsen for indsatsen:

| — | Hvis andet, angiv nærmere: |
| --- | --- |

—

Hvis andet, angiv nærmere:

I henhold til artikel 346, stk. 1, i traktaten er ingen medlemsstat forpligtet til at meddele oplysninger, hvis udbredelse efter dens opfattelse ville stride mod dens væsentlige sikkerhedsinteresser

Ikke relevant

Logistikstyring i en krisesituation og styring af forsyningskæde

| | Spørgsmål | Indikator |
| --- | --- | --- |
| Udbud og efterspørgsel efter kritiske medicinske modforanstaltninger |
| A.6.8 | Har din medlemsstat identificeret kritiske medicinske modforanstaltninger som beredskab og indsats over for alvorlige grænseoverskridende sundhedstrusler? (ja/nej/andet)






  — | Hvis ja, findes der en liste? (ja/nej)






  — | Hvis ja, indsæt link eller selve listen. (Indsæt evt. et link til disse medicinske modforanstaltninger kategoriseret efter specifikke trusler). |

Spørgsmål

Indikator

Udbud og efterspørgsel efter kritiske medicinske modforanstaltninger

A.6.8

Har din medlemsstat identificeret kritiske medicinske modforanstaltninger som beredskab og indsats over for alvorlige grænseoverskridende sundhedstrusler? (ja/nej/andet)

—

Hvis ja, findes der en liste? (ja/nej)

—

Hvis ja, indsæt link eller selve listen. (Indsæt evt. et link til disse medicinske modforanstaltninger kategoriseret efter specifikke trusler).

| — | Hvis andet, angiv nærmere:

  I henhold til artikel 346, stk. 1, i traktaten er ingen medlemsstat forpligtet til at meddele oplysninger, hvis udbredelse efter dens opfattelse ville stride mod dens væsentlige sikkerhedsinteresser |
| --- | --- |

—

Hvis andet, angiv nærmere:

I henhold til artikel 346, stk. 1, i traktaten er ingen medlemsstat forpligtet til at meddele oplysninger, hvis udbredelse efter dens opfattelse ville stride mod dens væsentlige sikkerhedsinteresser

Ikke relevant

A.6.9

Angiv niveauet i din medlemsstat vedrørende nationale politikker eller planer til monitorering af udbud og vurdering af efterspørgsel efter kritiske medicinske modforanstaltninger:

Indikator

1-5

Niveau

Der er ikke udarbejdet nationale politikker eller planer til monitorering af udbud og vurdering af efterspørgsel efter kritiske medicinske modforanstaltninger

1

Det overvejes at udarbejde nationale politikker eller planer til monitorering af udbud og vurdering af efterspørgsel efter kritiske medicinske modforanstaltninger

2

Der findes nationale politikker eller planer til monitorering af udbud og vurdering af efterspørgsel efter kritiske medicinske modforanstaltninger

3

Der findes nationale politikker eller planer til monitorering af udbud og vurdering af efterspørgsel efter kritiske medicinske modforanstaltninger, som regelmæssigt gennemgås, evalueres og ajourføres

4

Der findes nationale politikker eller planer til monitorering af udbud og vurdering af efterspørgsel efter kritiske medicinske modforanstaltninger, som regelmæssigt gennemgås, evalueres og ajourføres, herunder en mangelanalyse af udbud og efterspørgsel

5

| — | Hvis ja, angiv oplysninger om, hvordan der gennemføres monitorering af udbud og vurdering af efterspørgsel gennem de nationale politikker og planer: |
| --- | --- |

—

Hvis ja, angiv oplysninger om, hvordan der gennemføres monitorering af udbud og vurdering af efterspørgsel gennem de nationale politikker og planer:

| — | Yderligere bemærkninger: |
| --- | --- |

—

Yderligere bemærkninger:

A.6.10

Angiv niveauet i din medlemsstat vedrørende medtagelse af bestemmelser i beredskabs- og indsatsplanen eller tilsvarende dokument(er) eller mekanismer for at afbøde sårbarheder i forsyningskæden for kritiske medicinske modforanstaltninger:

Indikator

1-5

Niveau

Det forventes ikke, at der i beredskabs- og indsatsplanen eller tilsvarende dokument(er) eller mekanismer medtages bestemmelser for at afbøde sårbarheder i forsyningskæden for kritiske medicinske modforanstaltninger

1

Det overvejes at medtage bestemmelser i beredskabs- og indsatsplanen eller tilsvarende dokument(er) eller mekanismer for at afbøde sårbarheder i forsyningskæden for kritiske medicinske modforanstaltninger

2

Der findes bestemmelser i beredskabs- og indsatsplanen eller tilsvarende dokument(er) eller mekanismer for at afbøde sårbarheder i forsyningskæden for kritiske medicinske modforanstaltninger. Men disse bestemmelser er endnu ikke gennemført

3

Der findes bestemmelser i beredskabs- og indsatsplanen eller tilsvarende dokument(er) eller mekanismer for at afbøde sårbarheder i forsyningskæden for kritiske medicinske modforanstaltninger. Men kun nogle af dem er gennemført eller er under gennemførelse

4

Der findes bestemmelser i beredskabs- og indsatsplanen eller tilsvarende dokument(er) eller mekanismer for at afbøde sårbarheder i forsyningskæden for kritiske medicinske modforanstaltninger. Alle disse bestemmelser er gennemført

5

| — | Hvis ja, giv yderligere oplysninger om de nationale politikker: |
| --- | --- |

—

Hvis ja, giv yderligere oplysninger om de nationale politikker:

| — | Yderligere bemærkninger: |
| --- | --- |

—

Yderligere bemærkninger:

Produktion af medicinske modforanstaltninger

A.6.11

Angiv hvilke af de kritiske medicinske modforanstaltninger, der omhandles i spørgsmål A.6.8, og som i øjeblikket produceres i din medlemsstat som følger:

Ikke relevant

Produktionstype

Produktoplysninger (hvis råmaterialer eller komponenter, tilføj også oplysninger om de medicinske modforanstaltninger, som disse produkter kræves til)

Oplysninger om økonomisk aktør, herunder adresse

Fuld produktion, herunder råmaterialer/komponenter/virksomme stoffer til fremstilling af lægemidler (API'er)

Færdigvarer, angiv medicinsk modforanstaltning, producent af færdigvaren og kritiske leverandører (herunder sted), som produktionen er afhængig af

Produktion af kritiske råmaterialer/komponenter/virksomme stoffer til fremstilling af lægemidler (API'er) til medicinske modforanstaltninger: Angiv producent og relevante medicinske modforanstaltninger, der kræver disse materialer i fremstillingsprocessen.

| — | Yderligere bemærkninger: |
| --- | --- |

—

Yderligere bemærkninger:

I henhold til artikel 346, stk. 1, i traktaten er ingen medlemsstat forpligtet til at meddele oplysninger, hvis udbredelse efter dens opfattelse ville stride mod dens væsentlige sikkerhedsinteresser

A.6.12

Findes der i din medlemsstat eksisterende eller planlagte ordninger for at sikre, at produktion af kriserelevante medicinske modforanstaltninger kan opskaleres rettidigt i krisetider, f.eks. produkt- eller kapacitetsreservationskontrakter eller andre mekanismer? (ja/nej/andet)

| — | Hvis ja, angiv en liste over specifikke medicinske modforanstaltninger og type af ordning: |
| --- | --- |

—

Hvis ja, angiv en liste over specifikke medicinske modforanstaltninger og type af ordning:

| — | Hvis andet, angiv nærmere: |
| --- | --- |

—

Hvis andet, angiv nærmere:

I henhold til artikel 346, stk. 1, i traktaten er ingen medlemsstat forpligtet til at meddele oplysninger, hvis udbredelse efter dens opfattelse ville stride mod dens væsentlige sikkerhedsinteresser

Ikke relevant

Strategiske lagre
   (4)

A.6.13

Fører din medlemsstat nationale strategiske lagre af medicinske modforanstaltninger? (ja/nej/andet)

| — | Hvis ja, angiv nærmere:






  — | Hvilke medicinske modforanstaltninger er omfattet af dette lager: |
| --- | --- | --- |

—

Hvis ja, angiv nærmere:

—

Hvilke medicinske modforanstaltninger er omfattet af dette lager:

| — | Lagerets type (virtuelt/fysisk): |
| --- | --- |

—

Lagerets type (virtuelt/fysisk):

| — | Lagerets størrelse |
| --- | --- |

—

Lagerets størrelse

| — | Hvis ja, angiv hvordan lageret håndteres, og om der er krav til fordeling af de medicinske modforanstaltninger i disse lagre: |
| --- | --- |

—

Hvis ja, angiv hvordan lageret håndteres, og om der er krav til fordeling af de medicinske modforanstaltninger i disse lagre:

| — | Hvis andet, angiv nærmere: |
| --- | --- |

—

Hvis andet, angiv nærmere:

I henhold til artikel 346, stk. 1, i traktaten er ingen medlemsstat forpligtet til at meddele oplysninger, hvis udbredelse efter dens opfattelse ville stride mod dens væsentlige sikkerhedsinteresser

Ikke relevant

7.   Levering af sundhedsydelser

| | Spørgsmål | Indikator |
| --- | --- | --- |
| A.7.1 | Indeholder din medlemsstats forebyggelses-, beredskabs- og indsatsplan eller tilsvarende dokument(er) bestemmelser om fremsynsanalyse af de potentielle virkninger af en akut sundhedskrise på kontinuiteten i sundhedsydelserne? (ja/nej/andet)






  — | Hvis andet, angiv nærmere: |

Spørgsmål

Indikator

A.7.1

Indeholder din medlemsstats forebyggelses-, beredskabs- og indsatsplan eller tilsvarende dokument(er) bestemmelser om fremsynsanalyse af de potentielle virkninger af en akut sundhedskrise på kontinuiteten i sundhedsydelserne? (ja/nej/andet)

—

Hvis andet, angiv nærmere:

Ikke relevant

A.7.2

Angiv niveauet i din medlemsstat i tilfælde af en folkesundhedsmæssig krisesituation, hvor der er stigende efterspørgsel efter levering af sundhedsydelser og et eventuelt fald i sundhedspersonale:

Indikator

1-5 eller Ikke relevant

Hospitaler

Primære sundhedsydelser til ambulante patienter

Laboratorieydelser (uden for hospitalerne)

Andre offentlige sundhedsydelser

Ikke relevant

Medlemsstaten kan ikke besvare spørgsmålet på centralt statsligt plan

Niveau 1

Din medlemsstat har ikke en særlig operationel plan vedrørende kontinuitet i sundhedsydelserne

Niveau 2

Din medlemsstat har en særlig operationel plan vedrørende kontinuitet i sundhedsydelserne

Niveau 3

Din medlemsstat har en særlig operationel plan vedrørende kontinuitet i sundhedsydelserne, men den er ikke blevet testet i de sidste tre år

Niveau 4

Din medlemsstat har en særlig operationel plan vedrørende kontinuitet i sundhedsydelserne, og den er blevet testet i de sidste tre år

Niveau 5

Som under niveau 4, og desuden er anbefalingerne fra testen blevet gennemført, og den operationelle plan er blevet gennemgået og revideret

| — | Hvis niveau 2 eller derover, angiv om dette omfatter en mekanisme for prioritering/fleksibilitet i levering af sundhedsydelser for at sikre tilstrækkelig kontinuitet i sundhedsydelserne. (ja/nej/andet)






  — | Hvis ja, er dette en permanent eller ad hoc-mekanisme? |
| --- | --- | --- |

—

Hvis niveau 2 eller derover, angiv om dette omfatter en mekanisme for prioritering/fleksibilitet i levering af sundhedsydelser for at sikre tilstrækkelig kontinuitet i sundhedsydelserne. (ja/nej/andet)

—

Hvis ja, er dette en permanent eller ad hoc-mekanisme?

| — | Hvis ja, er mekanismen blevet testet i de sidste tre år, og findes der en bestemmelse om regelmæssig test? |
| --- | --- |

—

Hvis ja, er mekanismen blevet testet i de sidste tre år, og findes der en bestemmelse om regelmæssig test?

| — | Hvis nej, beskriv hvorfor: |
| --- | --- |

—

Hvis nej, beskriv hvorfor:

| — | Hvis andet, angiv nærmere: |
| --- | --- |

—

Hvis andet, angiv nærmere:

| — | Yderligere bemærkninger: |
| --- | --- |

—

Yderligere bemærkninger:

Er det tilfældet, at din medlemsstat ikke kan besvare dette spørgsmål på centralt statsligt plan på grund af forvaltnings- og lovgivningsmæssige rammer? (ja/nej)

| — | Hvis det er tilfældet, angiv, om anbefalinger/retningslinjer på nationalt plan bliver sendt til de regionale myndigheder (ja/nej)







  — | Hvis ja, angiv, om du ved, om disse anbefalinger/retningslinjer på nationalt plan bliver gennemført på regionalt plan, og om der er identificeret mangler eller udfordringer: |
| --- | --- | --- |

—

Hvis det er tilfældet, angiv, om anbefalinger/retningslinjer på nationalt plan bliver sendt til de regionale myndigheder (ja/nej)

—

Hvis ja, angiv, om du ved, om disse anbefalinger/retningslinjer på nationalt plan bliver gennemført på regionalt plan, og om der er identificeret mangler eller udfordringer:

| — | Hvis ikke, forklar hvorfor |
| --- | --- |

—

Hvis ikke, forklar hvorfor

A.7.3

Angiv, om din medlemsstat sørger for koordinering af tværfaglig krisestyring mellem alle aktører i sundhedssystemet (f.eks. hospitaler, redningstjenester, andre offentlige sundhedsydelser, primære sundhedsydelser til ambulante patienter, apoteker, laboratorieydelser, sygepleje- og rehabiliteringstilbud)? (ja/nej/andet)

| — | Hvis andet, angiv nærmere: |
| --- | --- |

—

Hvis andet, angiv nærmere:

Ikke relevant

A.7.4

Angiv niveauet i dit land vedrørende din medlemsstats kontinuitetsplaner for sundhedspersonale i tilfælde af en forstyrrende begivenhed:

Indikator

1-5 eller Ikke relevant

Niveau

Medlemsstaten kan ikke besvare spørgsmålet [på centralt statsligt plan]

Ikke relevant

Der findes ingen nationale retningslinjer/anbefalinger om kontinuitetsplaner (eller tilsvarende, f.eks. beredskabsplaner) for at sikre kontinuitet i sundhedsydelserne

1

Der findes nationale retningslinjer/anbefalinger om kontinuitetsplaner (eller tilsvarende, f.eks. beredskabsplaner) for at sikre kontinuitet i sundhedsydelserne

2

Der findes nationale retningslinjer/anbefalinger om kontinuitetsplaner (eller tilsvarende, f.eks. beredskabsplaner) for at sikre kontinuitet i sundhedsydelserne, og retningslinjerne/anbefalingerne er blevet gennemgået og revideret i de sidste tre år

3

Der findes nationale retningslinjer/anbefalinger om kontinuitetsplaner (eller tilsvarende, f.eks. beredskabsplaner) for at sikre kontinuitet i sundhedsydelserne, og retningslinjerne/anbefalingerne er blevet gennemgået og revideret i de sidste tre år ved hjælp af en tværsektoriel tilgang

4

Som under niveau 4, og desuden gennemfører alle udbydere af sundhedsydelser de nationale retningslinjer/anbefalinger for kontinuitetsplaner

5

| — | Yderligere bemærkninger: |
| --- | --- |

—

Yderligere bemærkninger:

Er det tilfældet, at din medlemsstat ikke kan besvare dette spørgsmål på centralt statsligt niveau på grund af forvaltnings- og lovgivningsmæssige rammer? (ja/nej)

| — | Hvis det er tilfældet, angiv, om anbefalinger/retningslinjer på nationalt plan bliver sendt til de regionale myndigheder (ja/nej)







  — | Hvis ja, angiv, om du ved, om disse anbefalinger/retningslinjer på nationalt plan bliver gennemført på regionalt plan, og om der er identificeret mangler eller udfordringer: |
| --- | --- | --- |

—

Hvis det er tilfældet, angiv, om anbefalinger/retningslinjer på nationalt plan bliver sendt til de regionale myndigheder (ja/nej)

—

Hvis ja, angiv, om du ved, om disse anbefalinger/retningslinjer på nationalt plan bliver gennemført på regionalt plan, og om der er identificeret mangler eller udfordringer:

| — | Hvis nej, forklar |
| --- | --- |

—

Hvis nej, forklar

A.7.5

Angiv, om det er et krav i din medlemsstat, at hospitalerne har en kriseberedskabsplan eller tilsvarende dokument(er) (5) for hospitalet, så de kan være forberedte på folkesundhedsmæssige krisesituationer, der evt. kan påvirke et hospitals kapacitet og funktion? (ja/nej/andet)

| — | Hvis ja, angiv, om planerne omfatter anvisninger i, hvordan patientpleje opretholdes i tilfælde af mangler (medicinsk personale, medicinbeholdninger, behandlingsfaciliteter) eller et teknisk nedbrud (f.eks. energi, vand, IT): |
| --- | --- |

—

Hvis ja, angiv, om planerne omfatter anvisninger i, hvordan patientpleje opretholdes i tilfælde af mangler (medicinsk personale, medicinbeholdninger, behandlingsfaciliteter) eller et teknisk nedbrud (f.eks. energi, vand, IT):

| — | Hvis ja, angiv, om disse planer eller tilsvarende dokument(er) testes regelmæssigt: |
| --- | --- |

—

Hvis ja, angiv, om disse planer eller tilsvarende dokument(er) testes regelmæssigt:

| — | Hvis andet, angiv nærmere: |
| --- | --- |

—

Hvis andet, angiv nærmere:

Er det tilfældet, at din medlemsstat ikke kan besvare dette spørgsmål på centralt statsligt plan på grund af forvaltnings- og lovgivningsmæssige rammer? (ja/nej)

| — | Hvis det er tilfældet, angiv, om anbefalinger/retningslinjer på nationalt plan bliver sendt til de regionale myndigheder (ja/nej)







  — | Hvis ja, angiv, om du ved, om disse anbefalinger/retningslinjer på nationalt plan bliver gennemført på regionalt plan, og om der er identificeret mangler eller udfordringer: |
| --- | --- | --- |

—

Hvis det er tilfældet, angiv, om anbefalinger/retningslinjer på nationalt plan bliver sendt til de regionale myndigheder (ja/nej)

—

Hvis ja, angiv, om du ved, om disse anbefalinger/retningslinjer på nationalt plan bliver gennemført på regionalt plan, og om der er identificeret mangler eller udfordringer:

| — | Hvis nej, forklar: |
| --- | --- |

—

Hvis nej, forklar:

Ikke relevant

A.7.6

Har din medlemsstat kapacitet til omgående at kortlægge tilgængelige sundhedsydelser i tilfælde af en folkesundhedsmæssig krisesituation? (ja/nej/andet)

| — | Hvis andet, angiv nærmere: |
| --- | --- |

—

Hvis andet, angiv nærmere:

Ikke relevant

A.7.7

Omfatter din medlemsstats forebyggelses-, beredskabs- og indsatsplan eller tilsvarende dokument(er) aftaler og/eller bestemmelser om medicinsk overførsel af patienter og/eller mobile medicinske teams med andre lande? (ja/nej/andet)

| — | Hvis ja, angiv de involverede lande: |
| --- | --- |

—

Hvis ja, angiv de involverede lande:

| — | Hvis andet, angiv nærmere: |
| --- | --- |

—

Hvis andet, angiv nærmere:

Ikke relevant

8.   Risikokommunikation

| | Spørgsmål | Indikator |
| --- | --- | --- |
| A.8.1 | Angiv dit lands niveau for risikokommunikation: | Indikator
  1-5 eller Ikke relevant |
| | niveau |
| Medlemsstaten kan ikke besvare spørgsmålet på centralt statsligt plan | Ikke relevant |
| Der findes ingen separat, national risikokommunikationsplan eller et afsnit om risikokommunikation i en beredskabs- eller indsatsplan eller tilsvarende dokument(er), og mekanismer for offentlig kommunikation er på ad hoc-basis og har kun fokus på konventionelle medier | 1 |
| En separat, national risikokommunikationsplan eller et afsnit i en beredskabs- og indsatsplan eller tilsvarende dokument(er) er under udarbejdelse, og mekanismer for offentlig kommunikation er på ad hoc-basis og omfatter konventionelle medier med minimalt fokus på onlinemedier og sociale medier | 2 |
| National risikokommunikation findes som et defineret afsnit i en beredskabs- og indsatsplan eller tilsvarende dokument(er), omfatter konventionelle medier og har fokus på onlinemedier og sociale medier. Desuden foretages der analyser af målgrupper og foretrukne kommunikationskanaler for at oplyse om risikokommunikationstiltag | 3 |
| Der findes en separat, dedikeret national risikokommunikationsplan, der omfatter konventionelle medier og har fokus på onlinemedier og sociale medier. Desuden foretages der analyser af målgrupper og foretrukne kommunikationskanaler for at oplyse om risikokommunikationstiltag. Derudover gennemføres der proaktivt opsøgende arbejde gennem flere forskellige kanaler (f.eks. hotline, klagesystemer, overvågning og analyse af sociale medier (»social listening«)), online- og offline-medier overvåges dagligt for at få feedback og viden, og dataene bruges til at tilpasse og forbedre risikokommunikationsstrategierne | 4 |
| Som under niveau 4, og desuden er den nationale risikokommunikationsplan blevet testet i de sidste tre år | 5 |
| — | Yderligere bemærkninger: |

Spørgsmål

Indikator

A.8.1

Angiv dit lands niveau for risikokommunikation:

Indikator

1-5 eller Ikke relevant

niveau

Medlemsstaten kan ikke besvare spørgsmålet på centralt statsligt plan

Ikke relevant

Der findes ingen separat, national risikokommunikationsplan eller et afsnit om risikokommunikation i en beredskabs- eller indsatsplan eller tilsvarende dokument(er), og mekanismer for offentlig kommunikation er på ad hoc-basis og har kun fokus på konventionelle medier

1

En separat, national risikokommunikationsplan eller et afsnit i en beredskabs- og indsatsplan eller tilsvarende dokument(er) er under udarbejdelse, og mekanismer for offentlig kommunikation er på ad hoc-basis og omfatter konventionelle medier med minimalt fokus på onlinemedier og sociale medier

2

National risikokommunikation findes som et defineret afsnit i en beredskabs- og indsatsplan eller tilsvarende dokument(er), omfatter konventionelle medier og har fokus på onlinemedier og sociale medier. Desuden foretages der analyser af målgrupper og foretrukne kommunikationskanaler for at oplyse om risikokommunikationstiltag

3

Der findes en separat, dedikeret national risikokommunikationsplan, der omfatter konventionelle medier og har fokus på onlinemedier og sociale medier. Desuden foretages der analyser af målgrupper og foretrukne kommunikationskanaler for at oplyse om risikokommunikationstiltag. Derudover gennemføres der proaktivt opsøgende arbejde gennem flere forskellige kanaler (f.eks. hotline, klagesystemer, overvågning og analyse af sociale medier (»social listening«)), online- og offline-medier overvåges dagligt for at få feedback og viden, og dataene bruges til at tilpasse og forbedre risikokommunikationsstrategierne

4

Som under niveau 4, og desuden er den nationale risikokommunikationsplan blevet testet i de sidste tre år

5

—

Yderligere bemærkninger:

Er det tilfældet, at din medlemsstat ikke kan besvare dette spørgsmål på centralt statsligt plan på grund af forvaltnings- og lovgivningsmæssige rammer? (ja/nej)

| — | Hvis det er tilfældet, angiv, om anbefalinger/retningslinjer på nationalt plan bliver sendt til de regionale myndigheder (ja/nej)







  — | Hvis ja, angiv, om du ved, om disse anbefalinger/retningslinjer på nationalt plan bliver gennemført på regionalt plan, og om der er identificeret mangler eller udfordringer: |
| --- | --- | --- |

—

Hvis det er tilfældet, angiv, om anbefalinger/retningslinjer på nationalt plan bliver sendt til de regionale myndigheder (ja/nej)

—

Hvis ja, angiv, om du ved, om disse anbefalinger/retningslinjer på nationalt plan bliver gennemført på regionalt plan, og om der er identificeret mangler eller udfordringer:

| — | Hvis nej, forklar: |
| --- | --- |

—

Hvis nej, forklar:

A.8.2

Indeholder din medlemsstats risikokommunikationsplan et dedikeret trin om samarbejde med HSC angående koordinering af den risiko- og krisekommunikation, der vedrører alvorlige grænseoverskridende sundhedstrusler? (ja/nej/andet)

| — | Hvis andet, angiv nærmere: |
| --- | --- |

—

Hvis andet, angiv nærmere:

Ikke relevant

9.   Indgangssteder og sundhed ved landegrænser

| | Spørgsmål | Indikator |
| --- | --- | --- |
| A.9.1 | Angiv niveauet i din medlemsstat vedrørende din medlemsstats beredskabsplaner for nationalt udpegede indgangssteder i tilfælde af en folkesundhedsmæssig krisesituation | Indikator
  1-5 |
| | | Havne | Lufthavne | Grænsepassager på landjorden |
| Niveau 1 | Beredskabsplanen for nationalt udpegede indgangssteder i tilfælde af en folkesundhedsmæssig krisesituation indeholder ingen operationelle instrumenter til at facilitere udveksling af rejserelaterede sundhedsdata/-oplysninger og indberetning til nationalt plan | | | |
| Niveau 2 | Beredskabsplanen for nationalt udpegede indgangssteder i tilfælde af en folkesundhedsmæssig krisesituation indeholder operationelle instrumenter til at facilitere udveksling af rejserelaterede sundhedsdata/-oplysninger og indberetning til nationalt plan | | | |
| Niveau 3 | Beredskabsplanen for nationalt udpegede indgangssteder i tilfælde af en folkesundhedsmæssig krisesituation indeholder operationelle instrumenter til at facilitere udveksling af rejserelaterede sundhedsdata/-oplysninger og indberetning til nationalt plan, og dette er blevet testet i de sidste tre år | | | |
| Niveau 4 | Beredskabsplanen for nationalt udpegede indgangssteder i tilfælde af en folkesundhedsmæssig krisesituation indeholder operationelle instrumenter til at facilitere udveksling af rejserelaterede sundhedsdata/-oplysninger og indberetning til nationalt plan, og dette er blevet testet i de sidste tre år. Desuden råder det nationale plan også over operationelle instrumenter til dernæst at facilitere udveksling af disse oplysninger med andre nationale sektorer (6), og tredjeparter, f.eks. WHO og systemet for tidlig varsling og reaktion (EWRS). | | | |
| Niveau 5 | Som under niveau 4, og desuden er dette blevet testet i de sidste tre år | | | |
| — | Yderligere bemærkninger: |

Spørgsmål

Indikator

A.9.1

Angiv niveauet i din medlemsstat vedrørende din medlemsstats beredskabsplaner for nationalt udpegede indgangssteder i tilfælde af en folkesundhedsmæssig krisesituation

Indikator

1-5

Havne

Lufthavne

Grænsepassager på landjorden

Niveau 1

Beredskabsplanen for nationalt udpegede indgangssteder i tilfælde af en folkesundhedsmæssig krisesituation indeholder ingen operationelle instrumenter til at facilitere udveksling af rejserelaterede sundhedsdata/-oplysninger og indberetning til nationalt plan

Niveau 2

Beredskabsplanen for nationalt udpegede indgangssteder i tilfælde af en folkesundhedsmæssig krisesituation indeholder operationelle instrumenter til at facilitere udveksling af rejserelaterede sundhedsdata/-oplysninger og indberetning til nationalt plan

Niveau 3

Beredskabsplanen for nationalt udpegede indgangssteder i tilfælde af en folkesundhedsmæssig krisesituation indeholder operationelle instrumenter til at facilitere udveksling af rejserelaterede sundhedsdata/-oplysninger og indberetning til nationalt plan, og dette er blevet testet i de sidste tre år

Niveau 4

Beredskabsplanen for nationalt udpegede indgangssteder i tilfælde af en folkesundhedsmæssig krisesituation indeholder operationelle instrumenter til at facilitere udveksling af rejserelaterede sundhedsdata/-oplysninger og indberetning til nationalt plan, og dette er blevet testet i de sidste tre år. Desuden råder det nationale plan også over operationelle instrumenter til dernæst at facilitere udveksling af disse oplysninger med andre nationale sektorer (6), og tredjeparter, f.eks. WHO og systemet for tidlig varsling og reaktion (EWRS).

Niveau 5

Som under niveau 4, og desuden er dette blevet testet i de sidste tre år

—

Yderligere bemærkninger:

A.9.2

Angiv følgende om gennemførelse og evaluering af foranstaltninger vedrørende internationale rejser:

| — | Om gennemførelsen af foranstaltninger vedrørende internationale rejser er blevet testet på mindst ét nationalt udpeget indgangssted i de sidste tre år (ja/nej/andet)






  — | Hvis andet, angiv nærmere: |
| --- | --- | --- |

—

Om gennemførelsen af foranstaltninger vedrørende internationale rejser er blevet testet på mindst ét nationalt udpeget indgangssted i de sidste tre år (ja/nej/andet)

—

Hvis andet, angiv nærmere:

| — | Om der findes et dedikeret trin, der kan drøftes med HSC forud for gennemførelse af foranstaltninger vedrørende internationale rejser? (ja/nej/andet)






  — | Hvis andet, angiv nærmere: |
| --- | --- | --- |

—

Om der findes et dedikeret trin, der kan drøftes med HSC forud for gennemførelse af foranstaltninger vedrørende internationale rejser? (ja/nej/andet)

—

Hvis andet, angiv nærmere:

Ikke relevant

10.   Zoonotiske sygdomme og trusler af miljømæssig oprindelse, herunder dem, der skyldes klimaet

| | Spørgsmål | Indikator |
| --- | --- | --- |
| A.10.1 | Angiv niveauet i din medlemsstat vedrørende dit lands gennemførelse af One Health, som omhandlet i artikel 3, stk. 7, i forordning (EU) 2022/2371: | Indikator
  1-5 eller Ikke relevant |
| | Niveau |
| Medlemsstaten kan ikke besvare spørgsmålet, eftersom den ikke har en forebyggelses-, beredskabs- og indsatsplan eller tilsvarende dokument(er) | Ikke relevant |
| Der er ingen One Health-tilgang i beredskabs- og indsatsplanen eller tilsvarende dokument(er) | 1 |
| En One Health-tilgang i beredskabs- og indsatsplanen eller tilsvarende dokument(er) er under udarbejdelse, men der er ikke fastlagt koordinering af overvågning mellem dyresundhed, folkesundhed, miljøsektorer og mekanismer for informationsudveksling | 2 |
| Der er en One Health-tilgang i beredskabs- og indsatsplanen eller tilsvarende dokument(er), og der er fastlagt koordinering af overvågning mellem dyresundhed, folkesundhed, miljøsektorer og mekanismer for informationsudveksling | 3 |
| Der er en One Health-tilgang i beredskabs- og indsatsplanen eller tilsvarende dokument(er), og der er fastlagt koordinering af overvågning mellem dyresundhed, folkesundhed, miljøsektorer og mekanismer for informationsudveksling. Desuden er dette blevet testet i de sidste tre år | 4 |
| Som under niveau 4, og desuden overvåges og revideres gennemførelse heraf regelmæssigt | 5 |
| — | Yderligere bemærkninger: |

Spørgsmål

Indikator

A.10.1

Angiv niveauet i din medlemsstat vedrørende dit lands gennemførelse af One Health, som omhandlet i artikel 3, stk. 7, i forordning (EU) 2022/2371:

Indikator

1-5 eller Ikke relevant

Niveau

Medlemsstaten kan ikke besvare spørgsmålet, eftersom den ikke har en forebyggelses-, beredskabs- og indsatsplan eller tilsvarende dokument(er)

Ikke relevant

Der er ingen One Health-tilgang i beredskabs- og indsatsplanen eller tilsvarende dokument(er)

1

En One Health-tilgang i beredskabs- og indsatsplanen eller tilsvarende dokument(er) er under udarbejdelse, men der er ikke fastlagt koordinering af overvågning mellem dyresundhed, folkesundhed, miljøsektorer og mekanismer for informationsudveksling

2

Der er en One Health-tilgang i beredskabs- og indsatsplanen eller tilsvarende dokument(er), og der er fastlagt koordinering af overvågning mellem dyresundhed, folkesundhed, miljøsektorer og mekanismer for informationsudveksling

3

Der er en One Health-tilgang i beredskabs- og indsatsplanen eller tilsvarende dokument(er), og der er fastlagt koordinering af overvågning mellem dyresundhed, folkesundhed, miljøsektorer og mekanismer for informationsudveksling. Desuden er dette blevet testet i de sidste tre år

4

Som under niveau 4, og desuden overvåges og revideres gennemførelse heraf regelmæssigt

5

—

Yderligere bemærkninger:

| — | Hvis niveau 2 eller derover:






  — | Angiv, om der i beredskabs- og indsatsplanen eller tilsvarende dokument(er) er koordinering af overvågning mellem to ud af de tre sektorer (dyresundhed, folkesundhed og miljø) og mekanismer for informationsudveksling (ja/nej/andet)






  — | Hvis ja, angiv de involverede sektorer: |
| --- | --- | --- | --- |

—

Hvis niveau 2 eller derover:

—

Angiv, om der i beredskabs- og indsatsplanen eller tilsvarende dokument(er) er koordinering af overvågning mellem to ud af de tre sektorer (dyresundhed, folkesundhed og miljø) og mekanismer for informationsudveksling (ja/nej/andet)

—

Hvis ja, angiv de involverede sektorer:

| — | Hvis andet, angiv nærmere: |
| --- | --- |

—

Hvis andet, angiv nærmere:

| — | Angiv, om der er udviklet fælles uddannelsesprogrammer for One Health-personale (dyresundheds-, folkesundheds- og miljøsektoren) om forebyggelse, opsporing og indsats over for zoonoser (ja/nej/andet)






  — | Hvis andet, angiv nærmere: |
| --- | --- | --- |

—

Angiv, om der er udviklet fælles uddannelsesprogrammer for One Health-personale (dyresundheds-, folkesundheds- og miljøsektoren) om forebyggelse, opsporing og indsats over for zoonoser (ja/nej/andet)

—

Hvis andet, angiv nærmere:

| — | Angiv, om der er udviklet retningslinjer for de procedurer, offentligheden skal følge, hvis de finder syge og/eller døde vilde fugle og andre dyr (ja/nej/andet)






  — | Hvis andet, angiv nærmere: |
| --- | --- | --- |

—

Angiv, om der er udviklet retningslinjer for de procedurer, offentligheden skal følge, hvis de finder syge og/eller døde vilde fugle og andre dyr (ja/nej/andet)

—

Hvis andet, angiv nærmere:

| — | Angiv, om der findes en liste over prioriterede zoonotiske sygdomme til overvågningsformål (ja/nej/andet)






  — | Hvis ja, angiv den prioriterede zoonotiske sygdom: |
| --- | --- | --- |

—

Angiv, om der findes en liste over prioriterede zoonotiske sygdomme til overvågningsformål (ja/nej/andet)

—

Hvis ja, angiv den prioriterede zoonotiske sygdom:

| — | Hvis andet, angiv nærmere: |
| --- | --- |

—

Hvis andet, angiv nærmere:

A.10.2

| — | Har din medlemsstat indarbejdet bestemmelser om klimaændringernes egentlige eller fremskrevne virkninger på zoonotiske sygdomme (ja/nej/andet)
  Hvis ja, uddyb de potentielle virkninger og evt. dedikerede bestemmelser vedrørende beredskab og indsats på sundhedsområdet
  Hvis andet, angiv nærmere: |
| --- | --- |

—

Har din medlemsstat indarbejdet bestemmelser om klimaændringernes egentlige eller fremskrevne virkninger på zoonotiske sygdomme (ja/nej/andet)

Hvis ja, uddyb de potentielle virkninger og evt. dedikerede bestemmelser vedrørende beredskab og indsats på sundhedsområdet

Hvis andet, angiv nærmere:

Ikke relevant

A.10.3

| — | Har din medlemsstat indarbejdet bestemmelser om ekstreme vejrhændelsers egentlige eller fremskrevne virkninger (f.eks. hedebølger, oversvømmelser eller — indirekte — naturbrande) på folkesundheden (ja/nej/andet)?
  Hvis ja, uddyb de potentielle virkninger og evt. dedikerede bestemmelser vedrørende beredskab og indsats på sundhedsområdet:
  Hvis andet, angiv nærmere: |
| --- | --- |

—

Har din medlemsstat indarbejdet bestemmelser om ekstreme vejrhændelsers egentlige eller fremskrevne virkninger (f.eks. hedebølger, oversvømmelser eller — indirekte — naturbrande) på folkesundheden (ja/nej/andet)?

Hvis ja, uddyb de potentielle virkninger og evt. dedikerede bestemmelser vedrørende beredskab og indsats på sundhedsområdet:

Hvis andet, angiv nærmere:

11.   Kemiske hændelser

| | Spørgsmål | Indikator |
| --- | --- | --- |
| A.11.1 | Angiv niveauet i dit land vedrørende håndtering af en sundhedstrussel af kemisk oprindelse: | Indikator
  1-5 eller Ikke relevant |
| | Niveau |
| Medlemsstaten kan ikke besvare spørgsmålet på centralt statsligt plan | Ikke relevant |
| Der findes ingen separat kemisk beredskabs- og indsatsplan eller tilsvarende dokument(er), ligesom dette heller ikke indgår i beredskabs- og indsatsplanen eller tilsvarende dokument(er) | 1 |
| Der findes en separat kemisk beredskabs- og indsatsplan eller tilsvarende dokument(er), og/eller den indgår i beredskabs- og indsatsplanen eller tilsvarende dokument(er) | 2 |
| Der findes en separat kemisk beredskabs- og indsatsplan eller tilsvarende dokument(er), og roller og ansvarsområder samt vigtige fareområder er taget under overvejelse og identificeret | 3 |
| Der findes en separat kemisk beredskabs- og indsatsplan eller tilsvarende dokument(er), og roller og ansvarsområder samt vigtige fareområder er taget under overvejelse og identificeret. Desuden er den kemiske beredskabsplan eller kapitlet i beredskabs- og indsatsplanen eller tilsvarende dokument(er) blevet testet i en simuleringsøvelse i de sidste tre år | 4 |
| Som under niveau 4 og desuden er anbefalingerne fra testene blevet gennemført, og de tilsvarende planer er blevet gennemgået og revideret | 5 |
| — | Yderligere bemærkninger: |

Spørgsmål

Indikator

A.11.1

Angiv niveauet i dit land vedrørende håndtering af en sundhedstrussel af kemisk oprindelse:

Indikator

1-5 eller Ikke relevant

Niveau

Medlemsstaten kan ikke besvare spørgsmålet på centralt statsligt plan

Ikke relevant

Der findes ingen separat kemisk beredskabs- og indsatsplan eller tilsvarende dokument(er), ligesom dette heller ikke indgår i beredskabs- og indsatsplanen eller tilsvarende dokument(er)

1

Der findes en separat kemisk beredskabs- og indsatsplan eller tilsvarende dokument(er), og/eller den indgår i beredskabs- og indsatsplanen eller tilsvarende dokument(er)

2

Der findes en separat kemisk beredskabs- og indsatsplan eller tilsvarende dokument(er), og roller og ansvarsområder samt vigtige fareområder er taget under overvejelse og identificeret

3

Der findes en separat kemisk beredskabs- og indsatsplan eller tilsvarende dokument(er), og roller og ansvarsområder samt vigtige fareområder er taget under overvejelse og identificeret. Desuden er den kemiske beredskabsplan eller kapitlet i beredskabs- og indsatsplanen eller tilsvarende dokument(er) blevet testet i en simuleringsøvelse i de sidste tre år

4

Som under niveau 4 og desuden er anbefalingerne fra testene blevet gennemført, og de tilsvarende planer er blevet gennemgået og revideret

5

—

Yderligere bemærkninger:

Er det tilfældet, at din medlemsstat ikke kan besvare dette spørgsmål på centralt statsligt niveau på grund af forvaltnings- og lovgivningsmæssige rammer? (ja/nej)

| — | Hvis det er tilfældet, angiv, om anbefalinger/retningslinjer på nationalt plan bliver sendt til de regionale myndigheder (ja/nej)







  — | Hvis ja, angiv, om du ved, om disse anbefalinger/retningslinjer på nationalt plan bliver gennemført på regionalt plan, og om der er identificeret mangler eller udfordringer: |
| --- | --- | --- |

—

Hvis det er tilfældet, angiv, om anbefalinger/retningslinjer på nationalt plan bliver sendt til de regionale myndigheder (ja/nej)

—

Hvis ja, angiv, om du ved, om disse anbefalinger/retningslinjer på nationalt plan bliver gennemført på regionalt plan, og om der er identificeret mangler eller udfordringer:

| — | Hvis ikke, forklar hvorfor |
| --- | --- |

—

Hvis ikke, forklar hvorfor

A.11.2

Har din medlemsstat fastsat procedurer for vurdering af sundhedsrisikoen i tilfælde af en sundhedstrussel med kemisk oprindelse? (ja/nej/andet)

| — | Hvis ja, angiv nærmere: |
| --- | --- |

—

Hvis ja, angiv nærmere:

| — | Hvis nej, angiv nærmere: |
| --- | --- |

—

Hvis nej, angiv nærmere:

| — | Hvis andet, angiv nærmere: |
| --- | --- |

—

Hvis andet, angiv nærmere:

Ikke relevant

A.11.3

Findes der retningslinjer i din medlemsstat om:

| — | Overvågning af kemiske hændelser og forgiftning? (ja/nej/andet)






  — | Hvis ja, angiv nærmere: |
| --- | --- | --- |

—

Overvågning af kemiske hændelser og forgiftning? (ja/nej/andet)

—

Hvis ja, angiv nærmere:

| — | Hvis nej, angiv nærmere: |
| --- | --- |

—

Hvis nej, angiv nærmere:

| — | Hvis andet, angiv nærmere: |
| --- | --- |

—

Hvis andet, angiv nærmere:

| — | Vurdering af kemiske hændelser og forgiftning? (ja/nej/andet)






  — | Hvis ja, angiv nærmere: |
| --- | --- | --- |

—

Vurdering af kemiske hændelser og forgiftning? (ja/nej/andet)

—

Hvis ja, angiv nærmere:

| — | Hvis nej, angiv nærmere: |
| --- | --- |

—

Hvis nej, angiv nærmere:

| — | Hvis andet, angiv nærmere: |
| --- | --- |

—

Hvis andet, angiv nærmere:

| — | Håndtering af kemiske hændelser og forgiftning? (ja/nej/andet)






  — | Hvis ja, angiv nærmere: |
| --- | --- | --- |

—

Håndtering af kemiske hændelser og forgiftning? (ja/nej/andet)

—

Hvis ja, angiv nærmere:

| — | Hvis nej, angiv nærmere: |
| --- | --- |

—

Hvis nej, angiv nærmere:

| — | Hvis andet, angiv nærmere: |
| --- | --- |

—

Hvis andet, angiv nærmere:

Ikke relevant

B.   Yderligere kapacitet i henhold til forordning (EU) 2022/2371

12.   Antimikrobiel resistens (AMR) og infektionssygdomme erhvervet gennem kontakt med sundhedsvæsenet

Antimikrobiel resistens

| | Spørgsmål | Indikator |
| --- | --- | --- |
| B.12.1 | Nationale One Health-handlingsplaner om antimikrobiel resistens (AMR)

  For at undgå dobbeltarbejde vil Kommissionen og Det Europæiske Center for Forebyggelse af og Kontrol med Sygdomme (ECDC) henholde sig til input fra WHO's medlemslandes selvvurderingsrapport til sporing af antimikrobiel resistens (Tripartite Antimicrobial Resistance Country Self- Assessment Survey (TrACSS)) (7) Dermed vil den nationale indberetning til TrACSS blive anset som en del af vurderingen i henhold til artikel 8 i forordning (EU) 2022/2371
  Upload en PDF-version af din medlemsstats seneste TrACSS-rapport til WHO.
  Er der foretaget ajourføringer, siden dit land sidste gang indberettede til TrACSS vedrørende den nationale handlingsplan om antimikrobiel resistens (AMR)?






  — | Nej |

Spørgsmål

Indikator

B.12.1

Nationale One Health-handlingsplaner om antimikrobiel resistens (AMR)

For at undgå dobbeltarbejde vil Kommissionen og Det Europæiske Center for Forebyggelse af og Kontrol med Sygdomme (ECDC) henholde sig til input fra WHO's medlemslandes selvvurderingsrapport til sporing af antimikrobiel resistens (Tripartite Antimicrobial Resistance Country Self- Assessment Survey (TrACSS)) (7) Dermed vil den nationale indberetning til TrACSS blive anset som en del af vurderingen i henhold til artikel 8 i forordning (EU) 2022/2371

Upload en PDF-version af din medlemsstats seneste TrACSS-rapport til WHO.

Er der foretaget ajourføringer, siden dit land sidste gang indberettede til TrACSS vedrørende den nationale handlingsplan om antimikrobiel resistens (AMR)?

—

Nej

| — | Ja (angiv detaljer i tekstfeltet) |
| --- | --- |

—

Ja (angiv detaljer i tekstfeltet)

Ikke relevant

B.12.2

Ressourcer

Hvilke ressourcer er afsat til gennemførelse af den nationale handlingsplan om antimikrobiel resistens (AMR)?

Ikke relevant

Niveau

Der er ingen eller meget få ressourcer (økonomiske og menneskelige ressourcer) til rådighed til gennemførelse af den nationale handlingsplan.

1

Der er ingen specifikke ressourcer til rådighed, og gennemførelsen er overdraget til ressourcer (økonomiske og menneskelige ressourcer) hos nationale/regionale interessenter (dvs. relevante kompetente myndigheder, der er ansvarlige for sundhed, landbrug, miljø osv.), som er involveret i gennemførelsen af den nationale handlingsplan

2

Det er muligt at få adgang til midler, der ikke er øremærkede, til aktiviteter om antimikrobiel resistens (AMR) fra nationale/regionale kilder, og disse kan anvendes til gennemførelse af den nationale handlingsplan

3

Der er specifikke øremærkede midler til aktiviteter om antimikrobiel resistens (AMR) tilgængelige fra nationale/regionale kilder, og de anvendes til gennemførelse af den nationale handlingsplan

4

Gennemførelsen af den nationale handlingsplan er fuldt budgetteret og finansieret gennem dedikerede budgetposter fra nationale/regionale midler.

5

| — | Yderligere bemærkninger: |
| --- | --- |

—

Yderligere bemærkninger:

B.12.3

Monitorering og evaluering af fremskridt

Har din medlemsstat nationale indikatorer eller mål til at måle de nationale fremskridt vedrørende antimikrobiel resistens (AMR) (herunder forbrug/anvendelse af antimikrobielle stoffer) og/eller infektionssygdomme erhvervet gennem kontakt med sundhedsvæsenet? Beskriv indikatorer/mål, eller indsæt et link til det sted, hvor de kan findes, i kommentarfeltet.

Indikator

1-5

Niveau

Nej, der er hverken nationale indikatorer eller nationale mål til at måle fremskridt vedrørende antimikrobiel resistens (AMR) (herunder forbrug/anvendelse af antimikrobielle stoffer) og/eller infektionssygdomme erhvervet gennem kontakt med sundhedsvæsenet i landet

1

Der er planer om at fastsætte nationale indikatorer og/eller nationale mål, og de vil være fastsat inden for den nærmeste fremtid

2

Der findes nationale indikatorer, som minder om de globalt tilgængelige indikatorer (f.eks. globale mål for bæredygtig udvikling og WHO osv.), men uden mål

3

Ja, der findes nationale indikatorer, der omfatter antimikrobiel resistens (AMR) (herunder forbrug/anvendelse af antimikrobielle stoffer) og/eller infektionssygdomme erhvervet gennem kontakt med sundhedsvæsenet med konkrete nationale mål, der skal nås inden for en bestemt frist, og fremskridtet bliver gennemgået regelmæssigt, men dette er ikke forbundet med den nationale handlingsplans mål om antimikrobiel resistens

4

Ja, der findes nationale indikatorer og nationale mål, der omfatter både antimikrobiel resistens (AMR) (herunder forbrug/anvendelse af antimikrobielle stoffer) og infektionssygdomme erhvervet gennem kontakt med sundhedsvæsenet, som er forbundet med den nationale handlingsplan om antimikrobiel resistens, og fremskridtet bliver gennemgået regelmæssigt

5

| — | Yderligere bemærkninger: |
| --- | --- |

—

Yderligere bemærkninger:

B.12.4

De vigtigste udfordringer

Hvad er i øjeblikket de største udfordringer, som din medlemsstat står over for i forhold til at håndtere antimikrobiel resistens (AMR)?

Vælg tre udfordringer, og sortér dem fra 3 — den vigtigste, til 1 — den mindst vigtige:

Ikke relevant

Rutinemæssig gennemførelse af forebyggelses- og kontrolforanstaltninger

Budgetbegrænsninger

Sikre koordinering af One Health mellem de forskellige sektorer

Manglende eller utilstrækkelig retlig ramme

Mangel på menneskelige ressourcer

Infrastrukturbegrænsninger (f.eks. mangel på enkeltstuer, gamle hospitalsbygninger osv.)

Utilstrækkelig opmærksomhed blandt interessenter som sundhedspersonale, f.eks. læger, sygeplejersker, farmaceuter osv., dyrepassere, landmænd og befolkningen generelt

Begrænset adgang til visse antimikrobielle stoffer, f.eks. smalspektrede antibiotika og nye antimikrobielle stoffer

| — | Yderligere bemærkninger: |
| --- | --- |

—

Yderligere bemærkninger:

B.12.5

Forebyggelse af prioriterede multiresistente organismer

Angiv niveauet i din medlemsstat vedrørende forebyggelse af multiresistente organismer:

Bemærk: Niveauerne nedenfor er tilpasset på baggrund af ordlyden i Joint External Evaluation (JEE) (8), spørgsmål P4.3, der omhandler forebyggelse af multiresistente organismer.

De multiresistente organismer, der behandles under denne indikator, er anført nedenfor, eftersom de anses for at være kritiske på EU-plan. Hvis en medlemsstat finder, at svarene ikke kan dække alle multiresistente organismer, kan det anføres i kommentarfeltet nedenfor.

Indikator

1-5

Niveau

Disse multiresistente organismer (fænotyper og genotyper) er ikke identificeret som prioriterede typer af de nationale myndigheder, og de er ikke påvist

1

Der findes en national strategi for eller vejledning til inddæmning af multiresistente organismer, og den omfatter screening for kolonisering for prioriterede multiresistente organismer (fænotyper og genotyper), der er identificeret af de nationale myndigheder. Nogle sundhedsfaciliteter kan påvise prioriterede multiresistente organismer på grundlag af laboratoriedata.

2

Udvalgte sundhedsfaciliteter har adgang til at få bekræftet fænotyper af multiresistente organismer Faciliteterne underretter til nationalt plan, når der påvises prioriterede multiresistente organismer

3

Alle sundhedsfaciliteter har adgang til at få bekræftet fænotyper af multiresistente organismer. Faciliteterne underretter rettidigt til nationalt plan, når der påvises prioriterede multiresistente organismer. Indsatser spores, og der følges op på nationalt plan

4

Der findes et funktionsdygtigt system til hurtig kommunikation og sporing af påvisning, bekræftelse og underretning om nye eller prioriterede multiresistente organismer på hospitaler og til nationalt plan. Alle hospitaler er i stand til rettidigt at igangsætte indsatsaktiviteter vedrørende prioriterede multiresistente organismer. Faciliteterne kommunikerer regelmæssigt relevante data om multiresistente bakterier til lokale henvisningsordninger for at informere om forebyggelses-/inddæmningsindsatser

5

| — | Yderligere bemærkninger: |
| --- | --- |

—

Yderligere bemærkninger:

B.12.6

Prioriterede multiresistente organismer på hospitaler og grænseoverskridende overførsler af patienter

Angiv niveauet i din medlemsstat vedrørende nationale aktiviteter i forbindelse med screening af patienter for multiresistente organismer ved hospitalsindlæggelse som et middel til at reducere spredning af prioriterede multiresistente organismer på hospitaler:

Bemærk: De multiresistente organismer, der vurderes, er opført på listen nedenfor, eftersom de anses for at være kritiske på EU-plan.

Hvis en medlemsstat mener, at dens besvarelser ikke kan dække alle multiresistente organismer, kan det anføres i kommentarfeltet nedenfor.

Indikator

1-5

Niveau

Der findes ingen nationale procedurer og protokoller til at screene patienter for at være bærere af multiresistente organismer ved hospitalsindlæggelse

1

Der findes nationale procedurer og protokoller til at screene patienter for at være bærere af multiresistente organismer, men kun for patienter, der overføres direkte fra et hospital i et andet land

2

Der findes nationale procedurer og protokoller til at screene patienter for at være bærere af multiresistente organismer, men kun for patienter, der overføres direkte fra et hospital i et andet land eller som for nylig har været hospitalsindlagt i et andet land

3

Der findes nationale procedurer og protokoller til at screene patienter for at være bærere af multiresistente organismer, men kun for patienter, der overføres direkte fra et hospital i et andet land eller som for nylig har været hospitalsindlagt i et andet land samt for patienter, der indlægges på specialafdelinger, f.eks. intensivafdelinger

4

Der findes nationale procedurer og protokoller til at screene alle patienter for at være bærere af multiresistente organismer ved hospitalsindlæggelse

5

| — | Yderligere bemærkninger: |
| --- | --- |

—

Yderligere bemærkninger:

Stilles der nationale krav om at oplyse om en patients infektionsstatus (f.eks. information om infektion forårsaget af en overførbar mikroorganisme/at en patient bærer en overførbar mikroorganisme, særlig prioriterede multiresistente organismer, når patienten overføres fra et hospital (eller en sundhedsfacilitet) til et andet? (ja/nej/andet)

| — | Ja, i tilfælde af grænseoverskridende overførsel samt overførsel til et hospital (eller en sundhedsfacilitet) inden for landets grænser |
| --- | --- |

—

Ja, i tilfælde af grænseoverskridende overførsel samt overførsel til et hospital (eller en sundhedsfacilitet) inden for landets grænser

| — | Ja, kun i tilfælde af grænseoverskridende overførsel |
| --- | --- |

—

Ja, kun i tilfælde af grænseoverskridende overførsel

| — | Nej (forklar hvorfor) |
| --- | --- |

—

Nej (forklar hvorfor)

| — | Hvis andet, angiv nærmere: |
| --- | --- |

—

Hvis andet, angiv nærmere:

B.12.7

Antimikrobiel forvaltning og rationel brug af antimikrobielle stoffer i primær og sekundær pleje:

Angiv niveauet i din medlemsstat vedrørende optimal anvendelse af antimikrobielle lægemidler til menneskers sundhed:

Bemærk: Niveauerne nedenfor er tilpasset på baggrund af ordlyden i Joint External Evaluation (JEE) (9), spørgsmål P4.4, der omhandler optimal anvendelse af antimikrobielle lægemidler til menneskers sundhed

Indikator

1-5

Niveau

Ingen eller svag national politik og/eller bestemmelser om hensigtsmæssig anvendelse, tilgængelighed og kvalitet af antimikrobielle lægemidler til menneskers sundhed

1

Den nationale politik og de nationale bestemmelser fremmer hensigtsmæssig anvendelse af antimikrobielle stoffer/der er udviklet antimikrobielle forvaltningsaktiviteter for omsorgstilbud i lokalområdet og i sundhedsvæsenet

2

Der findes retningslinjer for hensigtsmæssig anvendelse af antimikrobielle stoffer, og der er fastsat programmer for antimikrobiel forvaltning i nogle sundhedsfaciliteter. WHO's nyeste AWaRe-klassifikation (»Access, Watch and Reserve«) vedrørende antibiotika er optaget på den nationale liste over essentielle lægemidler

3

Der er gennemført retningslinjer og praksis for at muliggøre hensigtsmæssig anvendelse af antimikrobielle stoffer i sundhedsfaciliteter over hele landet. Der er fungerende programmer om antimikrobiel forvaltning (AMR) i alle store sundhedsfaciliteter. Der udføres monitorering af antibiotikaforbruget, og monitoreringen er baseret på den nyeste AWaRe-klassifikation af antibiotika

4

Der er gennemført retningslinjer om optimering af anvendelse af antibiotika for alle de vigtigste syndromer, og der gives systematisk feedback om anvendelsen til ordinerende læger. AWaRe-klassifikationen af antibiotika er indarbejdet i strategier om antimikrobiel forvaltning. Der gennemføres effektiv national monitorering af forbruget af antibiotika

5

| — | Yderligere bemærkninger: |
| --- | --- |

—

Yderligere bemærkninger:

B.12.8

Overvågning af antimikrobiel resistens (AMR)

Angiv niveauet i din medlemsstat vedrørende overvågning af antimikrobiel resistens (AMR):

Bemærk: Niveauerne nedenfor er tilpasset på baggrund af ordlyden i Joint External Evaluation (JEE) (10), spørgsmål P4.2, der omhandler overvågning af antimikrobiel resistens (AMR)

Indikator

1-5

Niveau

Der er ingen eller begrænset kapacitet til at generere, indsamle og indberette data (test af antibiotikafølsomhed og tilhørende kliniske og epidemiologiske data)

1

Der indsamles kun data om antimikrobiel resistens (AMR) lokalt for almindeligt forekommende patogener fra indlagte og ambulante patienter, men der gøres måske ikke brug af en standardiseret tilgang i dataindsamlingen, og der er mangel på national koordinering og/eller kvalitetsstyring

2

Der indsamles data om antimikrobiel resistens (AMR) på nationalt plan for almindeligt forekommende patogener, men der mangler koordinering og standardisering på nationalt plan

3

Der findes et standardiseret nationalt overvågningssystem for antimikrobiel resistens (AMR), hvor der indsamles data om almindeligt forekommende patogener fra indlagte og ambulante patienter med et etableret netværk af overvågningssteder, udpegede nationale referencelaboratorier for antimikrobiel resistens og et nationalt koordineringscenter, der udarbejder rapporter om antimikrobiel resistens

4

Ud over ovennævnte bliver dataene i det nationale overvågningssystem for antimikrobiel resistens (AMR) analyseret, fortolket og indberettet sammen med oplysninger om forbruget af antimikrobielle stoffer og/eller data om anvendelse til menneskers sundhed, og der gøres forsøg på at analysere ensartede data på tværs af sektorer (menneskers og dyrs sundhed og landbrug)

5

| — | Yderligere bemærkninger: |
| --- | --- |

—

Yderligere bemærkninger:

Infektionssygdomme erhvervet gennem kontakt med sundhedssektoren

| | Spørgsmål | Indikator |
| --- | --- | --- |
| B.12.9 | De vigtigste udfordringer

  Hvad er i øjeblikket de største udfordringer, som dit land står over for i forhold til at håndtere infektionssygdomme erhvervet gennem kontakt med sundhedssektoren? Vælg tre udfordringer, og sortér dem fra 3 — den vigtigste, til 1 — den mindst vigtige: | Ikke relevant |
| Rutinemæssig gennemførelse af forebyggelses- og kontrolforanstaltninger | |
| Budgetbegrænsninger | |
| Manglende eller utilstrækkelig retlig ramme | |
| Mangel på menneskelige ressourcer | |
| Infrastrukturbegrænsninger (f.eks. mangel på enkeltstuer, gamle hospitalsbygninger osv.) | |
| Utilstrækkelig opmærksomhed blandt sundhedspersonale, f.eks. læger, sygeplejersker, farmaceuter osv., og befolkningen generelt | |
| Begrænset adgang til visse antimikrobielle stoffer, f.eks. smalspektrede antibiotika og nye antimikrobielle stoffer | |
| — | Yderligere bemærkninger: |

Spørgsmål

Indikator

B.12.9

De vigtigste udfordringer

Hvad er i øjeblikket de største udfordringer, som dit land står over for i forhold til at håndtere infektionssygdomme erhvervet gennem kontakt med sundhedssektoren? Vælg tre udfordringer, og sortér dem fra 3 — den vigtigste, til 1 — den mindst vigtige:

Ikke relevant

Rutinemæssig gennemførelse af forebyggelses- og kontrolforanstaltninger

Budgetbegrænsninger

Manglende eller utilstrækkelig retlig ramme

Mangel på menneskelige ressourcer

Infrastrukturbegrænsninger (f.eks. mangel på enkeltstuer, gamle hospitalsbygninger osv.)

Utilstrækkelig opmærksomhed blandt sundhedspersonale, f.eks. læger, sygeplejersker, farmaceuter osv., og befolkningen generelt

Begrænset adgang til visse antimikrobielle stoffer, f.eks. smalspektrede antibiotika og nye antimikrobielle stoffer

—

Yderligere bemærkninger:

B.12.10

Overvågning af infektionssygdomme erhvervet gennem kontakt med sundhedssektoren

Angiv niveauet i din medlemsstat vedrørende overvågning af infektionssygdomme erhvervet gennem kontakt med sundhedsvæsenet:

Bemærk: Niveauerne nedenfor er tilpasset på baggrund af ordlyden i Joint External Evaluation (JEE) (11), spørgsmål R4.2, der omhandler overvågning af infektionssygdomme erhvervet gennem kontakt med sundhedssektoren

Indikator

1-5

Niveau

Der findes ikke et nationalt program til overvågning af infektionssygdomme erhvervet gennem kontakt med sundhedssektoren eller en national strategisk plan for overvågning af infektioner erhvervet gennem kontakt med sundhedssektoren, herunder patogener, der er resistente over for antimikrobielle stoffer og/eller er disponeret for udbrud, og det er heller ikke under udvikling

1

Der findes en national strategisk plan for overvågning af infektionssygdomme erhvervet gennem kontakt med sundhedssektoren (herunder patogener, der er resistente over for antimikrobielle stoffer og/eller er disponeret for udbrud), men den er ikke gennemført

2

Der findes en national strategisk plan for overvågning af infektionssygdomme erhvervet gennem kontakt med sundhedssektoren (herunder patogener, der er resistente over for antimikrobielle stoffer og/eller er disponeret for udbrud), og den er gennemført gennem et nationalt program og system til dataindsamling, analyse og feedback. Udvalgte sekundære og tertiære sundhedsfaciliteter gennemfører overvågning af infektionssygdomme erhvervet gennem kontakt med sundhedssektoren (som anført ovenfor) og giver rettidig og regelmæssig feedback til den øverste ledelse og sundhedspersonale

3

Der findes en national strategisk plan for overvågning af infektionssygdomme erhvervet gennem kontakt med sundhedssektoren (herunder patogener, der er resistente over for antimikrobielle stoffer og/eller er disponeret for udbrud), og den er gennemført i hele landet i alle sekundære og tertiære sundhedsfaciliteter gennem et nationalt system i henhold til WHO's anbefalinger om kernekomponenterne i forebyggelse af og kontrol med infektioner. Der udarbejdes regelmæssigt rapporter med feedback

4

Der findes en national strategisk plan for overvågning af infektionssygdomme erhvervet gennem kontakt med sundhedssektoren (herunder patogener, der er resistente over for antimikrobielle stoffer og/eller er disponeret for udbrud), og den er gennemført i hele landet i alle sekundære og tertiære sundhedsfaciliteter gennem et nationalt system i henhold til WHO's anbefalinger om kernekomponenterne i forebyggelse af og kontrol med infektioner. Data udveksles og anvendes løbende og rettidigt for at informere om forebyggelsesindsatser. Kvaliteten og virkningen af systemet evalueres regelmæssigt, og der gennemføres forbedringstiltag i overensstemmelse hermed

5

| — | Yderligere bemærkninger: |
| --- | --- |

—

Yderligere bemærkninger:

13.   Koordinering og støttefunktioner på EU-plan

| | Spørgsmål | Indikator |
| --- | --- | --- |
| B.13.1 | Omfatter din medlemsstats retlige instrumenter til en sundhedsindsats over for en folkesundhedsmæssig krisesituation koordinering og samarbejde mellem medlemsstaten og EU under en folkesundhedsmæssig krisesituation? (ja/nej/andet)






  — | Hvis andet, angiv nærmere: |

Spørgsmål

Indikator

B.13.1

Omfatter din medlemsstats retlige instrumenter til en sundhedsindsats over for en folkesundhedsmæssig krisesituation koordinering og samarbejde mellem medlemsstaten og EU under en folkesundhedsmæssig krisesituation? (ja/nej/andet)

—

Hvis andet, angiv nærmere:

Ikke relevant

B.13.2

Under en sundhedsmæssig krisesituation, er din medlemsstats HSC-repræsentant omfattet af koordineringsstrukturer på nationalt plan, særlig for at støtte informationsflowet mellem din medlemsstat og HSC? (ja/nej/andet)

| — | Hvis nej, hvilken rolle spiller HSC-repræsentanten i den nationale beredskabsplan, og hvis vedkommende ikke fungerer som bindeled til HSC under folkesundhedsmæssige krisesituationer, hvem gør så? |
| --- | --- |

—

Hvis nej, hvilken rolle spiller HSC-repræsentanten i den nationale beredskabsplan, og hvis vedkommende ikke fungerer som bindeled til HSC under folkesundhedsmæssige krisesituationer, hvem gør så?

| — | Hvis andet, angiv nærmere: |
| --- | --- |

—

Hvis andet, angiv nærmere:

Ikke relevant

B.13.3

Er din medlemsstats aktionscenter i en folkesundhedsmæssig krisesituation eller hændelseshåndteringssystemet interoperabelt med systemet for tidlig varsling og reaktion for hændelsesstyring og/eller krisestyring? (ja/nej/andet)

| — | Hvis andet, angiv nærmere: |
| --- | --- |

—

Hvis andet, angiv nærmere:

Ikke relevant

B.13.4

Har din medlemsstat i de sidste tre år indarbejdet eller indregnet udtalelser og vejledning fra HSC til forebyggelse og kontrol af alvorlige grænseoverskridende sundhedstrusler? (ja/nej/andet/delvis)

| — | Hvis ja, angiv hvordan |
| --- | --- |

—

Hvis ja, angiv hvordan

| — | Hvis nej, hvorfor? |
| --- | --- |

—

Hvis nej, hvorfor?

| — | Hvis andet, angiv nærmere: |
| --- | --- |

—

Hvis andet, angiv nærmere:

| — | Hvis delvis, angiv nærmere: |
| --- | --- |

—

Hvis delvis, angiv nærmere:

Ikke relevant

B.13.5

Har din medlemsstat i de sidste tre år indarbejdet eller indregnet Kommissionens anbefalinger til almindelige midlertidige folkesundhedsmæssige foranstaltninger? (ja/nej/andet/delvis)

| — | Hvis ja, angiv hvordan |
| --- | --- |

—

Hvis ja, angiv hvordan

| — | Hvis nej, hvorfor? |
| --- | --- |

—

Hvis nej, hvorfor?

| — | Hvis andet, angiv nærmere: |
| --- | --- |

—

Hvis andet, angiv nærmere:

| — | Hvis delvis, angiv nærmere: |
| --- | --- |

—

Hvis delvis, angiv nærmere:

Ikke relevant

B.13.6

Har din medlemsstat i de sidste tre år indarbejdet eller indregnet anbefalinger fra ECDC om indsatsen over for sundhedstrusler? (ja/nej/andet/delvis)

| — | Hvis ja, angiv hvordan |
| --- | --- |

—

Hvis ja, angiv hvordan

| — | Hvis nej, hvorfor? |
| --- | --- |

—

Hvis nej, hvorfor?

| — | Hvis andet, angiv nærmere: |
| --- | --- |

—

Hvis andet, angiv nærmere:

| — | Hvis delvis, angiv nærmere: |
| --- | --- |

—

Hvis delvis, angiv nærmere:

Ikke relevant

B.13.7

Angiv, om følgende støttefunktioner, funktioner og instrumenter, der tilbydes af Kommissionen og relevante EU-agenturer og -organer, tages i betragtning i din medlemsstats planlægningsproces vedrørende beredskab og indsats:

Ikke relevant

ja/nej

Støtte til medicinsk evakuering gennem systemet for tidlig varsling og reaktion (EWRS)

EU-Udenrigstjenesten for at få konsulær støtte og repatrieringsstøtte

Generaldirektoratet for Civilbeskyttelse og Humanitære Bistandsforanstaltninger på Europæisk Plan (DG ECHO) og dets støttekapaciteter, herunder i rescEU-reserven og EU's civilbeskyttelsesmekanisme for forebyggelses- og beredskabsprojekter (f.eks. udbud og bevillinger til udvikling af grænseoverskridende sundhedsprojekter)

Myndigheden for Kriseberedskab og -indsats på Sundhedsområdet for at yde støtte til forskning og udvikling i medicinske modforanstaltninger, fremstilling, produktion, lageropbygning og implementering (DG HERA)

DG HERA's nødhjælpskontor

Instrumenter til mobilisering af EU-finansiering til hurtig research

Risikovurdering udført af ECDC

Risikovurdering udført af Det Europæiske Lægemiddelagentur (EMA)

Risikovurdering udført af Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (EFSA)

Risikovurdering udført af Det Europæiske Kemikalieagentur (ECHA)

Risikovurdering udført af Det Europæiske Miljøagentur (EEA)

Risikovurdering udført af Det Europæiske Overvågningscenter for Narkotika og Narkotikamisbrug (EMCDDA)

Risikovurderinger udført i samarbejde med Den Europæiske Unions Agentur for Retshåndhævelsessamarbejde (Europol), hvor truslen har udspring i terroristaktivitet eller kriminel aktivitet

Tekniske rapporter og rådgivning udført af ECDC

Risikovurderinger udført af Det Europæiske Arbejdsmiljøagentur

ECDC's ad hoc-støtte til beredskab og indsats over for udbrud (f.eks. EU-sundhedstaskforce)

EU-referencelaboratorier

Andet, anfør nærmere:

| — | Yderligere bemærkninger: |
| --- | --- |

—

Yderligere bemærkninger:

B.13.8

| — | Tager din medlemsstat højde for EU's forebyggelses-, beredskabs- og indsatsplan, der er fastsat i overensstemmelse med artikel 5 i forordning (EU) 2022/2371, ved også at medtage grænseoverskridende interregionale beredskabselementer i din medlemsstats beredskabs- og indsatsplan eller tilsvarende dokument(er)? Hvis ja, angiv hvordan |
| --- | --- |

—

Tager din medlemsstat højde for EU's forebyggelses-, beredskabs- og indsatsplan, der er fastsat i overensstemmelse med artikel 5 i forordning (EU) 2022/2371, ved også at medtage grænseoverskridende interregionale beredskabselementer i din medlemsstats beredskabs- og indsatsplan eller tilsvarende dokument(er)? Hvis ja, angiv hvordan

| — | Hvis nej, hvorfor? |
| --- | --- |

—

Hvis nej, hvorfor?

| — | Hvis andet, angiv nærmere: |
| --- | --- |

—

Hvis andet, angiv nærmere:

Ikke relevant

14.   Udvikling af forskning og evaluering med henblik på at informere og fremskynde kriseberedskab

| | Spørgsmål | Indikator |
| --- | --- | --- |
| B.14.1 | Angiv niveauet i din medlemsstat vedrørende den rolle, forskning spiller i beredskabs- og indsatsplanen eller tilsvarende dokument(er): | Indikator
  1-5 eller Ikke relevant |
| | Niveau |
| Medlemsstaten kan ikke besvare spørgsmålet, eftersom den ikke har en beredskabs- og indsatsplan eller tilsvarende dokument(er) | Ikke relevant |
| Der findes en beredskabs- og indsatsplan eller tilsvarende dokument(er), men den omfatter ikke en strategi for forskning og innovation under krisesituationer | 1 |
| Der findes en beredskabs- og indsatsplan eller tilsvarende dokument(er), der omfatter en strategi for forskning og innovation i krisesituationer, men der er ikke afsat midler til at gennemføre forskning under sundhedsmæssige krisesituationer | 2 |
| Der findes en beredskabs- og indsatsplan eller tilsvarende dokument(er), der omfatter en strategi for forskning og innovation i krisesituationer, og der er afsat midler til at gennemføre forskning under sundhedsmæssige krisesituationer | 3 |
| Der findes en beredskabs- og indsatsplan eller tilsvarende dokument(er), der omfatter en strategi for forskning og innovation under krisesituationer; der er afsat midler til at gennemføre forskning under sundhedsmæssige krisesituationer, og der er fastlagt en proces, så de hurtigt kan mobiliseres | 4 |
| Der findes en beredskabs- og indsatsplan eller tilsvarende dokument(er), der omfatter en strategi for forskning og innovation under krisesituationer; der er afsat midler til at gennemføre forskning under sundhedsmæssige krisesituationer; der er fastlagt en proces, så de hurtigt kan mobiliseres, og forsknings- og innovationskapaciteten er blevet styrket | 5 |
| — | Hvis niveau 2 eller derover: Omfatter strategien for forskning og innovation under krisesituationer (i beredskabs- og indsatsplanen eller tilsvarende dokument(er)) en proces, så der kan skabes forbindelse mellem folkesundhedsbehov og forskningsmæssige prioriteter og behov? (ja/nej/andet)






  — | Hvis ja, beskriv processen |

Spørgsmål

Indikator

B.14.1

Angiv niveauet i din medlemsstat vedrørende den rolle, forskning spiller i beredskabs- og indsatsplanen eller tilsvarende dokument(er):

Indikator

1-5 eller Ikke relevant

Niveau

Medlemsstaten kan ikke besvare spørgsmålet, eftersom den ikke har en beredskabs- og indsatsplan eller tilsvarende dokument(er)

Ikke relevant

Der findes en beredskabs- og indsatsplan eller tilsvarende dokument(er), men den omfatter ikke en strategi for forskning og innovation under krisesituationer

1

Der findes en beredskabs- og indsatsplan eller tilsvarende dokument(er), der omfatter en strategi for forskning og innovation i krisesituationer, men der er ikke afsat midler til at gennemføre forskning under sundhedsmæssige krisesituationer

2

Der findes en beredskabs- og indsatsplan eller tilsvarende dokument(er), der omfatter en strategi for forskning og innovation i krisesituationer, og der er afsat midler til at gennemføre forskning under sundhedsmæssige krisesituationer

3

Der findes en beredskabs- og indsatsplan eller tilsvarende dokument(er), der omfatter en strategi for forskning og innovation under krisesituationer; der er afsat midler til at gennemføre forskning under sundhedsmæssige krisesituationer, og der er fastlagt en proces, så de hurtigt kan mobiliseres

4

Der findes en beredskabs- og indsatsplan eller tilsvarende dokument(er), der omfatter en strategi for forskning og innovation under krisesituationer; der er afsat midler til at gennemføre forskning under sundhedsmæssige krisesituationer; der er fastlagt en proces, så de hurtigt kan mobiliseres, og forsknings- og innovationskapaciteten er blevet styrket

5

—

Hvis niveau 2 eller derover: Omfatter strategien for forskning og innovation under krisesituationer (i beredskabs- og indsatsplanen eller tilsvarende dokument(er)) en proces, så der kan skabes forbindelse mellem folkesundhedsbehov og forskningsmæssige prioriteter og behov? (ja/nej/andet)

—

Hvis ja, beskriv processen

| — | Hvis andet, angiv nærmere: |
| --- | --- |

—

Hvis andet, angiv nærmere:

| — | Yderligere bemærkninger: |
| --- | --- |

—

Yderligere bemærkninger:

B.14.2

Er din medlemsstat del af et i) nationalt, ii) EU-dækkende, eller iii) internationalt netværk af kliniske forsøgssteder eller -grupper, der fremmer deltagelse i store forsøg, som har større chance for at opnå meningsfulde resultater inden for en begrænset tidsramme? (ja/nej/andet)

| — | Hvis ja, angiv nærmere (navn og niveau) |
| --- | --- |

—

Hvis ja, angiv nærmere (navn og niveau)

Ikke relevant

Nationalt

EU-dækkende

Internationalt

Kliniske forsøgssteder

Internationale netværk af grupper

| — | Hvis andet, angiv nærmere: |
| --- | --- |

—

Hvis andet, angiv nærmere:

B.14.3

Findes der i din medlemsstat processer til etablering af harmoniserede protokoller og dataindsamling i disse netværk? (ja/nej/andet)

| — | Hvis ja, angiv hvilke: |
| --- | --- |

—

Hvis ja, angiv hvilke:

| — | Hvis andet, angiv nærmere: |
| --- | --- |

—

Hvis andet, angiv nærmere:

Ikke relevant

B.14.4

Findes der i din medlemsstat procedurer til hurtig akkreditering af steder og fremskyndet koordineret (mellem de nationale kompetente myndigheder og etiske udvalg) vurdering af kliniske forsøg og autorisation i tilfælde af en folkesundhedsmæssig krisesituation? (ja/nej/andet)

| — | Hvis ja, angiv nærmere, herunder samarbejde med etiske udvalg: |
| --- | --- |

—

Hvis ja, angiv nærmere, herunder samarbejde med etiske udvalg:

| — | Hvis andet, angiv nærmere: |
| --- | --- |

—

Hvis andet, angiv nærmere:

Ikke relevant

B.14.5

Angiv, om din medlemsstat har en tilgang til operationel forskning (f.eks. »in action«), der omfatter

Ikke relevant

Ja

Nej

Forskningsmæssigt beredskab, herunder på forhånd udarbejdede protokoller, partnerskaber og roller, og at ansvarsområderne er fastlagt forud for en sundhedsmæssig krisesituation

I tilfælde af en folkesundhedsmæssig krisesituation, at operationelle instrumenter er tilgængelige med midler til hurtig finansiering

I tilfælde af en folkesundhedsmæssig krisesituation, at operationelle instrumenter er tilgængelige til hurtig etisk godkendelse og datadeling

| — | Yderligere bemærkninger: |
| --- | --- |

—

Yderligere bemærkninger:

15.   Genopretning

| | Spørgsmål | Indikator |
| --- | --- | --- |
| B.15.1 | Angiv niveauet i din medlemsstat vedrørende medlemsstatens genopretningsplan eller afsnit om genopretning i medlemsstatens forebyggelses-, beredskabs- og indsatsplan eller tilsvarende dokument(er): | Indikator
  1-5 |
| | Niveau |
| Der findes ingen genopretningsplan eller afsnit om genopretning i forebyggelses-, beredskabs- og indsatsplanen eller tilsvarende dokument(er) | 1 |
| Der findes en genopretningsplan eller et afsnit om genopretning | 2 |
| Genopretningsplanen eller afsnittet om genopretning indeholder en beskrivelse af eller link til en proces om at indsamle erfaringer ved hjælp af »After Action Reviews« eller »Intra Action Reviews« og indarbejde dem i praksis ved hjælp af en handlingsplan | 3 |
| Genopretningsplanen eller afsnittet om genopretning indeholder en beskrivelse af eller et link til en proces om at indsamle erfaringer ved hjælp af »After Action Reviews« eller »Intra Action Reviews« og indarbejde dem i praksis i en overordnet ramme, f.eks. den nationale handlingsplan for sundhedssikkerhed eller tilsvarende. Denne proces er gennemført og overvåges regelmæssigt på nationalt plan | 4 |
| Genopretningsplanen eller afsnittet om genopretning indeholder en beskrivelse af eller link til en proces til at indsamle erfaringer ved hjælp af »After Action Reviews« eller »Intra Action Reviews« og indarbejde dem i praksis i den nationale handlingsplan for sundhedssikkerhed eller tilsvarende. Denne proces er gennemført og overvåges regelmæssigt på nationalt og regionalt (subnationalt) plan | 5 |
| — | Yderligere bemærkninger: |

Spørgsmål

Indikator

B.15.1

Angiv niveauet i din medlemsstat vedrørende medlemsstatens genopretningsplan eller afsnit om genopretning i medlemsstatens forebyggelses-, beredskabs- og indsatsplan eller tilsvarende dokument(er):

Indikator

1-5

Niveau

Der findes ingen genopretningsplan eller afsnit om genopretning i forebyggelses-, beredskabs- og indsatsplanen eller tilsvarende dokument(er)

1

Der findes en genopretningsplan eller et afsnit om genopretning

2

Genopretningsplanen eller afsnittet om genopretning indeholder en beskrivelse af eller link til en proces om at indsamle erfaringer ved hjælp af »After Action Reviews« eller »Intra Action Reviews« og indarbejde dem i praksis ved hjælp af en handlingsplan

3

Genopretningsplanen eller afsnittet om genopretning indeholder en beskrivelse af eller et link til en proces om at indsamle erfaringer ved hjælp af »After Action Reviews« eller »Intra Action Reviews« og indarbejde dem i praksis i en overordnet ramme, f.eks. den nationale handlingsplan for sundhedssikkerhed eller tilsvarende. Denne proces er gennemført og overvåges regelmæssigt på nationalt plan

4

Genopretningsplanen eller afsnittet om genopretning indeholder en beskrivelse af eller link til en proces til at indsamle erfaringer ved hjælp af »After Action Reviews« eller »Intra Action Reviews« og indarbejde dem i praksis i den nationale handlingsplan for sundhedssikkerhed eller tilsvarende. Denne proces er gennemført og overvåges regelmæssigt på nationalt og regionalt (subnationalt) plan

5

—

Yderligere bemærkninger:

16.   Tiltag iværksat for at forbedre mangler konstateret i gennemførelsen af nationale forebyggelses-, beredskabs- og indsatsplaner

| | Spørgsmål | Indikator |
| --- | --- | --- |
| B.16.1 | Upload din medlemsstats nyeste årsrapport fra IHR-deltagerstater forelagt af det nationale IHR-kontaktcenter til WHO i pdf-format | Indikatorer
  IHR |
| B.16.2 | Angiv, om din medlemsstat har anvendt nogen af følgende supplerende mekanismer til at vurdere gennemførelsen af IHR-kapacitet og forebyggelses-, beredskabs- og indsatsplanlægning i de sidste tre år:

  Markér de relevante: | Ikke relevant |
| | Gennemført i de sidste tre år? (Ja/Nej)
  (Hvis offentliggjort, indsæt link) |
| Joint External Evaluation | |
| In-action reviews | |
| After action reviews | |
| Simuleringsøvelser (SimEx) | |
| Joint Assessment and Detection of Events | |
| Andet: Angiv nærmere | |
| |
| B.16.3 | Angiv niveauet i din medlemsstat vedrørende den nationale handlingsplan for sundhedssikkerhed præsenteret af WHO eller et tilsvarende system: | Indikator
  1-5 |
| | niveau |
| Der er ikke udviklet en national handlingsplan for sundhedssikkerhed eller et tilsvarende system, og den er ikke under udvikling | 1 |
| Der er udviklet en national handlingsplan for sundhedssikkerhed eller et tilsvarende system, men det er endnu ikke afstemt mellem alle myndigheder og One Health-tilgangen hvad angår alle farer | 2 |
| Der er udviklet national handlingsplan for sundhedssikkerhed eller et tilsvarende system, og det er afstemt med alle myndigheder og One Health-tilgangen hvad angår alle farer, herunder definerede roller, ansvarsområder og samarbejdsmekanisme | 3 |
| Der er udviklet en national handlingsplan for sundhedssikkerhed eller et tilsvarende system, og det er afstemt med alle myndigheder og One Health-tilgangen hvad angår alle farer, herunder definition af roller, ansvarsområder og samarbejdsmekanismer. Desuden er den nationale handlingsplan for sundhedssikkerhed eller et tilsvarende system budgetteret | 4 |
| Som under niveau 4, og desuden er mindst én planlagt aktivitet i gang med at blive gennemført | 5 |
| — | Yderligere bemærkninger: |

Spørgsmål

Indikator

B.16.1

Upload din medlemsstats nyeste årsrapport fra IHR-deltagerstater forelagt af det nationale IHR-kontaktcenter til WHO i pdf-format

Indikatorer

IHR

B.16.2

Angiv, om din medlemsstat har anvendt nogen af følgende supplerende mekanismer til at vurdere gennemførelsen af IHR-kapacitet og forebyggelses-, beredskabs- og indsatsplanlægning i de sidste tre år:

Markér de relevante:

Ikke relevant

Gennemført i de sidste tre år? (Ja/Nej)

(Hvis offentliggjort, indsæt link)

Joint External Evaluation

In-action reviews

After action reviews

Simuleringsøvelser (SimEx)

Joint Assessment and Detection of Events

Andet: Angiv nærmere

B.16.3

Angiv niveauet i din medlemsstat vedrørende den nationale handlingsplan for sundhedssikkerhed præsenteret af WHO eller et tilsvarende system:

Indikator

1-5

niveau

Der er ikke udviklet en national handlingsplan for sundhedssikkerhed eller et tilsvarende system, og den er ikke under udvikling

1

Der er udviklet en national handlingsplan for sundhedssikkerhed eller et tilsvarende system, men det er endnu ikke afstemt mellem alle myndigheder og One Health-tilgangen hvad angår alle farer

2

Der er udviklet national handlingsplan for sundhedssikkerhed eller et tilsvarende system, og det er afstemt med alle myndigheder og One Health-tilgangen hvad angår alle farer, herunder definerede roller, ansvarsområder og samarbejdsmekanisme

3

Der er udviklet en national handlingsplan for sundhedssikkerhed eller et tilsvarende system, og det er afstemt med alle myndigheder og One Health-tilgangen hvad angår alle farer, herunder definition af roller, ansvarsområder og samarbejdsmekanismer. Desuden er den nationale handlingsplan for sundhedssikkerhed eller et tilsvarende system budgetteret

4

Som under niveau 4, og desuden er mindst én planlagt aktivitet i gang med at blive gennemført

5

—

Yderligere bemærkninger:

| — | Hvis niveau 1: Angiv, om din medlemsstat planlægger at igangsætte en national handlingsplan for sundhedssikkerhed eller et tilsvarende system: |
| --- | --- |

—

Hvis niveau 1: Angiv, om din medlemsstat planlægger at igangsætte en national handlingsplan for sundhedssikkerhed eller et tilsvarende system:

| — | Alle niveauer: Hvis din medlemsstat ikke anvender den nationale handlingsplanlægning for sundhedssikkerhed, beskriv det tilsvarende system: |
| --- | --- |

—

Alle niveauer: Hvis din medlemsstat ikke anvender den nationale handlingsplanlægning for sundhedssikkerhed, beskriv det tilsvarende system:

C.   Andet

| C.1 | Beskriv dine idéer til, hvilke yderligere tiltag Kommissionen kunne påtage sig for at støtte gennemførelsen af forebyggelses-, beredskabs- og indsats- og genopretningsplanlægning vedrørende alvorlige grænseoverskridende sundhedstrusler: |
| --- | --- |
| C.2 | Angiv eventuelle bemærkninger eller præciseringer vedrørende spørgsmålene ovenfor, og skriv evt. en liste over relevante aktiviteter, som dit land har gennemført, eller angiv yderligere oplysninger, der er relevante for emnet i dette spørgeskema: |

C.1

Beskriv dine idéer til, hvilke yderligere tiltag Kommissionen kunne påtage sig for at støtte gennemførelsen af forebyggelses-, beredskabs- og indsats- og genopretningsplanlægning vedrørende alvorlige grænseoverskridende sundhedstrusler:

C.2

Angiv eventuelle bemærkninger eller præciseringer vedrørende spørgsmålene ovenfor, og skriv evt. en liste over relevante aktiviteter, som dit land har gennemført, eller angiv yderligere oplysninger, der er relevante for emnet i dette spørgeskema:

---

(1)  I dette spørgsmål henviser en organisation til en gruppe med officielt mandat, der er ansvarlig for at gennemføre nødplanen

(2)  Automatisering henviser til, at overvågningsprocessen er indlejret i sundhedssystemet med automatisk udtrækning og deling af relevante oplysninger eller en anden form for automatisering, der reducerer afhængigheden af menneskelige ressourcer.

(3)  Det omhandler koordinering mellem sektorer vedrørende bl.a. sikkerhed, retsvæsen, forsvar og beskyttelse af civilbefolkningen, der tillader en specifik mekanisme til forberedelse og reaktion på forsætlig spredning.

(4)  Lagre af lægemidler og medicinsk udstyr, som medlemsstater fører for at redde liv i krisetider.

(5)  For eksempel hospitalets indsatsplan og operationelle plan

(6)  Dette kan omfatte sundhedssektoren, civilbeskyttelsessektoren og grænsekontrolsektoren, om nødvendigt vedrørende gennemførelse af dedikerede tiltag, f.eks. karantæne, screening, afværgeforanstaltninger osv.

(7)  https://www.who.int/publications/m/item/tripartite-amr-country-self-assessment-survey---tracss-(6,0)-2022

(8)  Joint External Evaluation tool udviklet af Verdenssundhedsorganisationen, tredje udgave, 2022

(9)  Ibid.

(10)  Ibid.

(11)  Ibid.

---

AFGØRELSER

| 22.9.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 234/142 |
| --- | --- | --- | --- |

22.9.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 234/142

---

KOMMISSIONENS AFGØRELSE (EU) 2023/1809

af 14. september 2023

om fastsættelse af EU-miljømærkekriterier for absorberende hygiejneprodukter og for genanvendelige menstruationskopper

(meddelt under nummer C(2023) 6024)

(EØS-relevant tekst)

EUROPA-KOMMISSIONEN HAR,

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 66/2010 af 25. november 2009 om EU-miljømærket (1), særlig artikel 8, stk. 2,

efter høring af Den Europæiske Unions Miljømærkenævn, og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | I henhold til forordning (EF) nr. 66/2010 kan produkter, hvis miljøbelastning er nedbragt gennem hele deres livscyklus, få tildelt EU-miljømærket. |
| --- | --- |

(1)

I henhold til forordning (EF) nr. 66/2010 kan produkter, hvis miljøbelastning er nedbragt gennem hele deres livscyklus, få tildelt EU-miljømærket.

| (2) | I henhold til forordning (EF) nr. 66/2010 skal der fastsættes specifikke EU-miljømærkekriterier for hver produktgruppe. |
| --- | --- |

(2)

I henhold til forordning (EF) nr. 66/2010 skal der fastsættes specifikke EU-miljømærkekriterier for hver produktgruppe.

| (3) | Ved Kommissionens afgørelse 2014/763/EU (2) er der fastsat EU-miljømærkekriterier og tilhørende vurderings- og verifikationskrav for produktgruppen »absorberende hygiejneprodukter«. Gyldigheden af disse kriterier og krav blev forlænget til den 31. december 2023 ved Kommissionens afgørelse (EU) 2018/1590 (3). |
| --- | --- |

(3)

Ved Kommissionens afgørelse 2014/763/EU (2) er der fastsat EU-miljømærkekriterier og tilhørende vurderings- og verifikationskrav for produktgruppen »absorberende hygiejneprodukter«. Gyldigheden af disse kriterier og krav blev forlænget til den 31. december 2023 ved Kommissionens afgørelse (EU) 2018/1590 (3).

| (4) | For bedre at afspejle bedste praksis på markedet for produktgruppen og tage hensyn til den politiske udvikling, potentielle fremtidige muligheder for øget udbredelse og markedets efterspørgsel efter bæredygtige produkter bør der fastsættes et nyt sæt kriterier for absorberende hygiejneprodukter. Som et bæredygtigt alternativ med et potentielt voksende marked bør der også fastsættes et sæt kriterier for genanvendelige menstruationskopper. |
| --- | --- |

(4)

For bedre at afspejle bedste praksis på markedet for produktgruppen og tage hensyn til den politiske udvikling, potentielle fremtidige muligheder for øget udbredelse og markedets efterspørgsel efter bæredygtige produkter bør der fastsættes et nyt sæt kriterier for absorberende hygiejneprodukter. Som et bæredygtigt alternativ med et potentielt voksende marked bør der også fastsættes et sæt kriterier for genanvendelige menstruationskopper.

| (5) | Ved kvalitetskontrollen af EU-miljømærket (4) af 30. juni 2017, som omfattede en revision af gennemførelsen af forordning (EF) nr. 66/2010, blev det konkluderet, at der var behov for at udvikle en mere strategisk tilgang til EU-miljømærket, herunder bundtning af nært beslægtede produktgrupper, hvor det er relevant. |
| --- | --- |

(5)

Ved kvalitetskontrollen af EU-miljømærket (4) af 30. juni 2017, som omfattede en revision af gennemførelsen af forordning (EF) nr. 66/2010, blev det konkluderet, at der var behov for at udvikle en mere strategisk tilgang til EU-miljømærket, herunder bundtning af nært beslægtede produktgrupper, hvor det er relevant.

| (6) | På baggrund af disse konklusioner samt høring af EU's Miljømærkenævn bør produktgruppen »absorberende hygiejneprodukter« og produktgruppen »genanvendelige menstruationskopper« samles i samme afgørelse, da de to produktgrupper har samme funktion. |
| --- | --- |

(6)

På baggrund af disse konklusioner samt høring af EU's Miljømærkenævn bør produktgruppen »absorberende hygiejneprodukter« og produktgruppen »genanvendelige menstruationskopper« samles i samme afgørelse, da de to produktgrupper har samme funktion.

| (7) | I overensstemmelse med forordning (EF) nr. 66/2010 tildeles EU-miljømærket ikke nogen form for medicinsk udstyr, herunder medicinsk udstyr som defineret i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/745 (5). |
| --- | --- |

(7)

I overensstemmelse med forordning (EF) nr. 66/2010 tildeles EU-miljømærket ikke nogen form for medicinsk udstyr, herunder medicinsk udstyr som defineret i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/745 (5).

| (8) | Ifølge den nye handlingsplan for den cirkulære økonomi, »For et renere og mere konkurrencedygtigt Europa« (6), der blev vedtaget den 11. marts 2020, skal kravene om holdbarhed, genanvendelighed og genanvendt indhold indarbejdes i EU-miljømærkekriterierne på mere systematisk vis. |
| --- | --- |

(8)

Ifølge den nye handlingsplan for den cirkulære økonomi, »For et renere og mere konkurrencedygtigt Europa« (6), der blev vedtaget den 11. marts 2020, skal kravene om holdbarhed, genanvendelighed og genanvendt indhold indarbejdes i EU-miljømærkekriterierne på mere systematisk vis.

| (9) | De reviderede EU-miljømærkekriterier for absorberende hygiejneprodukter og genanvendelige menstruationskopper bør have til formål at fremme produkter, der har en begrænset miljøpåvirkning i hele deres livscyklus, og som fremstilles ved hjælp af materialeeffektive og energieffektive processer. De reviderede EU-miljømærkekriterier fremmer navnlig produkter, der har begrænsede virkninger med hensyn til emissioner til vand og luft under produktionen, som anvender råmaterialer fra bæredygtigt forvaltede skove, og som opfylder strenge krav med hensyn til skadelige stoffer. For at bidrage til omstillingen til en mere cirkulær økonomi fremmer kriterierne desuden, hvor det er muligt, brugen af papir- og/eller papemballage som et alternativ til plastemballage, og de fremmer endvidere emballage med genanvendt indhold, som let kan genanvendes. |
| --- | --- |

(9)

De reviderede EU-miljømærkekriterier for absorberende hygiejneprodukter og genanvendelige menstruationskopper bør have til formål at fremme produkter, der har en begrænset miljøpåvirkning i hele deres livscyklus, og som fremstilles ved hjælp af materialeeffektive og energieffektive processer. De reviderede EU-miljømærkekriterier fremmer navnlig produkter, der har begrænsede virkninger med hensyn til emissioner til vand og luft under produktionen, som anvender råmaterialer fra bæredygtigt forvaltede skove, og som opfylder strenge krav med hensyn til skadelige stoffer. For at bidrage til omstillingen til en mere cirkulær økonomi fremmer kriterierne desuden, hvor det er muligt, brugen af papir- og/eller papemballage som et alternativ til plastemballage, og de fremmer endvidere emballage med genanvendt indhold, som let kan genanvendes.

| (10) | Der er ved at komme genanvendelige tekstilprodukter frem på markedet som et alternativ til engangsprodukter. De reviderede EU-miljømærkekriterier for absorberende hygiejneprodukter og for genanvendelige menstruationskopper finder ikke anvendelse på disse genanvendelige tekstilalternativer, for hvilke de miljømæssigt kritiske aspekter og miljøkriterierne efter planen skal undersøges specifikt med henblik på revisionen af EU-miljømærkekriterierne for tekstilprodukter, der er fastsat ved Kommissionens afgørelse 2014/350/EU (7). |
| --- | --- |

(10)

Der er ved at komme genanvendelige tekstilprodukter frem på markedet som et alternativ til engangsprodukter. De reviderede EU-miljømærkekriterier for absorberende hygiejneprodukter og for genanvendelige menstruationskopper finder ikke anvendelse på disse genanvendelige tekstilalternativer, for hvilke de miljømæssigt kritiske aspekter og miljøkriterierne efter planen skal undersøges specifikt med henblik på revisionen af EU-miljømærkekriterierne for tekstilprodukter, der er fastsat ved Kommissionens afgørelse 2014/350/EU (7).

| (11) | De nye kriterier og tilhørende vurderings- og verifikationskrav bør være gyldige indtil den 31. december 2029, idet der tages hensyn til produktgruppernes innovationscyklus. |
| --- | --- |

(11)

De nye kriterier og tilhørende vurderings- og verifikationskrav bør være gyldige indtil den 31. december 2029, idet der tages hensyn til produktgruppernes innovationscyklus.

| (12) | Af hensyn til retssikkerheden bør afgørelse 2014/763/EU ophæves. |
| --- | --- |

(12)

Af hensyn til retssikkerheden bør afgørelse 2014/763/EU ophæves.

| (13) | Producenter, hvis produkter har fået tildelt EU-miljømærket for absorberende hygiejneprodukter på grundlag af kriterierne i afgørelse 2014/763/EU, bør have en overgangsperiode, der giver dem tid nok til at tilpasse deres produkter, så de opfylder de nye kriterier og krav. I en begrænset periode efter vedtagelsen af nærværende afgørelse bør producenterne af absorberende hygiejneprodukter have mulighed for at indsende ansøgninger, der enten bygger på kriterierne i afgørelse 2014/763/EU eller på de nye kriterier, der er fastsat i nærværende afgørelse. Det bør også være tilladt i en overgangsperiode at anvende EU-miljømærker, der er tildelt i overensstemmelse med de kriterier, der er fastsat i afgørelse 2014/763/EU. |
| --- | --- |

(13)

Producenter, hvis produkter har fået tildelt EU-miljømærket for absorberende hygiejneprodukter på grundlag af kriterierne i afgørelse 2014/763/EU, bør have en overgangsperiode, der giver dem tid nok til at tilpasse deres produkter, så de opfylder de nye kriterier og krav. I en begrænset periode efter vedtagelsen af nærværende afgørelse bør producenterne af absorberende hygiejneprodukter have mulighed for at indsende ansøgninger, der enten bygger på kriterierne i afgørelse 2014/763/EU eller på de nye kriterier, der er fastsat i nærværende afgørelse. Det bør også være tilladt i en overgangsperiode at anvende EU-miljømærker, der er tildelt i overensstemmelse med de kriterier, der er fastsat i afgørelse 2014/763/EU.

| (14) | Foranstaltningerne i denne afgørelse er i overensstemmelse med udtalelsen fra det udvalg, der er nedsat ved artikel 16 i forordning (EF) nr. 66/2010 — |
| --- | --- |

(14)

Foranstaltningerne i denne afgørelse er i overensstemmelse med udtalelsen fra det udvalg, der er nedsat ved artikel 16 i forordning (EF) nr. 66/2010 —

VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

Artikel 1

1.   Produktgruppen »absorberende hygiejneprodukter« omfatter enhver genstand, hvis funktion er at absorbere og tilbageholde menneskers legemsvæsker såsom urin, fæces, sved, menstruationsvæske eller mælk, undtagen tekstilprodukter. Produktgruppen »absorberende hygiejneprodukter« omfatter produkter til både privat og professionel brug.

2.   Produktgruppen »absorberende hygiejneprodukter« omfatter ikke produkter, der er omfattet af forordning (EU) 2017/745.

Artikel 2

1.   Produktgruppen »genanvendelige menstruationskopper« omfatter genanvendelige fleksible kopper eller barrierer, der bæres inde i kroppen, og hvis funktion er at fastholde og indsamle menstruationsvæske, og som er fremstillet af silikone eller andre elastomerer.

2.   Produktgruppen »genanvendelige menstruationskopper« omfatter ikke produkter, der er omfattet af forordning (EU) 2017/745.

Artikel 3

1.   Et produkt kan kun få tildelt EU-miljømærket i medfør af forordning (EF) nr. 66/2010 for produktgruppen »absorberende hygiejneprodukter«, hvis det henhører under definitionen af denne produktgruppe i artikel 1 i denne afgørelse, og opfylder de respektive kriterier og tilhørende krav til vurdering og verifikation, der er fastsat i bilag I til afgørelsen.

2.   Et produkt kan kun få tildelt EU-miljømærket i medfør af forordning (EF) nr. 66/2010 for produktgruppen »genanvendelige menstruationskopper«, hvis det henhører under definitionen af denne produktgruppe i artikel 2 i denne afgørelse, og opfylder de respektive kriterier og tilhørende krav til vurdering og verifikation, der er fastsat i bilag II til afgørelsen.

Artikel 4

EU-miljømærkekriterierne for produktgruppen »absorberende hygiejneprodukter« og for produktgruppen »genanvendelige menstruationskopper« og de tilhørende vurderings- og verifikationskrav gælder indtil den 31. december 2029.

Artikel 5

1.   Til administrative formål tildeles produktgruppen »absorberende hygiejneprodukter« kodenummeret »047«.

2.   Til administrative formål tildeles produktgruppen »genanvendelige menstruationskopper« kodenummeret »055«.

Artikel 6

Afgørelse 2014/763/EU ophæves.

Artikel 7

1.   Ansøgninger om tildeling af EU-miljømærket for produktgruppen »absorberende hygiejneprodukter« som defineret i afgørelse 2014/763/EU, der indgives inden datoen for anvendelse af nærværende afgørelse, bedømmes ud fra kriterierne i afgørelse 2014/763/EU.

2.   Ansøgninger om tildeling af EU-miljømærket for produkter i produktgruppen »absorberende hygiejneprodukter«, der indgives på eller inden for to måneder efter datoen for anvendelse af nærværende afgørelse, kan af ansøgerne enten baseres på kriterierne i denne afgørelse eller på kriterierne i afgørelse 2014/763/EU og vil blive bedømt ud fra de kriterier, ansøgningerne er baseret på.

3.   EU-miljømærker, der tildeles på grundlag af en ansøgning, som er bedømt ud fra kriterierne i afgørelse 2014/763/EU, må anvendes i 12 måneder fra datoen for anvendelsen af nærværende afgørelse.

Artikel 8

Denne afgørelse er rettet til medlemsstaterne.

Den finder anvendelse fra den 21. september 2023.

Udfærdiget i Bruxelles, den 14. september 2023.

På Kommissionens vegne

Virginijus SINKEVIČIUS

Medlem af Kommissionen

---

(1)  
  EUT L 27 af 30.1.2010, s. 1.

1

(2)  Kommissionens afgørelse 2014/763/EU af 24. oktober 2014 om opstilling af miljøkriterier for tildeling af EU-miljømærket til absorberende hygiejneprodukter (EUT L 320 af 6.11.2014, s. 46).

2

(3)  Kommissionens afgørelse (EU) 2018/1590 af 19. oktober 2018 om ændring af afgørelse 2012/481/EU, 2014/391/EU, 2014/763/EU og 2014/893/EU for så vidt angår gyldighedsperioden for miljøkriterierne for tildeling af EU-miljømærket til bestemte produkter og de tilhørende vurderings- og verifikationskrav (EUT L 264 af 23.10.2018, s. 24).

3

(4)  Rapport fra Kommissionen til Europa-Parlamentet og Rådet om revisionen af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1221/2009 af 25. november 2009 om organisationers frivillige deltagelse i en fællesskabsordning for miljøledelse og miljørevision (EMAS) og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 66/2010 af 25. november 2009 om EU-miljømærket (COM(2017) 355 final).

4

(5)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/745 af 5. april 2017 om medicinsk udstyr, om ændring af direktiv 2001/83/EF, forordning (EF) nr. 178/2002 og forordning (EF) nr. 1223/2009 og om ophævelse af Rådets direktiv 90/385/EØF og 93/42/EØF (EUT L 117 af 5.5.2017, s. 1).

5

(6)  Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget — En ny handlingsplan for den cirkulære økonomi — For et renere og mere konkurrencedygtigt Europa (COM(2020) 98 final) (EUT C 364 af 28.10.2020, s. 94).

6

(7)  Kommissionens afgørelse 2014/350/EU af 5. juni 2014 om opstilling af miljøkriterier for tildeling af EU-miljømærket til tekstilprodukter (EUT L 174 af 13.6.2014, s. 45).

7

---

BILAG I

EU-miljømærkekriterier for tildeling af EU-miljømærket til absorberende hygiejneprodukter

EU-miljømærkekriterierne er målrettet de miljømæssigt bedste absorberende hygiejneprodukter på markedet. Kriterierne fokuserer på de vigtigste miljøpåvirkninger i forbindelse med disse produkters livscyklus og fremmer aspekter vedrørende den cirkulære økonomi.

Vurderings- og verifikationskrav

Et produkt kan kun få tildelt EU-miljømærket, hvis produktet opfylder alle kravene. Ansøgeren skal forelægge en skriftlig bekræftelse af, at alle kriterier er opfyldt.

Der er for hvert kriterium anført specifikke vurderings- og verifikationskrav.

Når ansøgeren skal forelægge erklæringer, dokumentation, analyser, testrapporter eller anden dokumentation for, at kriterierne er opfyldt, kan disse stamme fra ansøgeren og/eller dennes leverandør(er) alt efter omstændighederne.

De ansvarlige organer skal fortrinsvis anerkende attester udstedt af organer, der er akkrediteret i overensstemmelse med de relevante harmoniserede standarder for test- og kalibreringslaboratorier, samt verifikationer fra organer, der er akkrediteret i overensstemmelse med de harmoniserede standarder for organer, der certificerer produkter, processer og tjenester.

Der kan eventuelt anvendes andre testmetoder end dem, der er anført for de enkelte kriterier, hvis det ansvarlige organ, der skal vurdere ansøgningen, accepterer dem som ækvivalente.

De ansvarlige organer kan om nødvendigt kræve underbyggende dokumentation og foretage uafhængige verifikationer.

De ansvarlige organer skal underrettes om ændringer af leverandører og produktionsanlæg, der vedrører produkter, som er tildelt EU-miljømærket, og der skal fremsendes underbyggende dokumentation, som gør det muligt at verificere den fortsatte opfyldelse af kriterierne.

Det er en forudsætning, at produktet opfylder alle lovkrav i de lande, hvor det er hensigten at bringe det i omsætning. Ansøgeren skal afgive en erklæring om, at produktet overholder dette krav.

Følgende oplysninger skal forelægges sammen med ansøgningen om EU-miljømærket:

| a) | en beskrivelse af produktet samt vægten af de enkelte produktenheder og produktets samlede vægt |
| --- | --- |

a)

en beskrivelse af produktet samt vægten af de enkelte produktenheder og produktets samlede vægt

| b) | en beskrivelse af salgsemballagen ledsaget af dens samlede vægt, hvis det er relevant |
| --- | --- |

b)

en beskrivelse af salgsemballagen ledsaget af dens samlede vægt, hvis det er relevant

| c) | en beskrivelse af multipakemballagen og dens samlede vægt, hvis det er relevant |
| --- | --- |

c)

en beskrivelse af multipakemballagen og dens samlede vægt, hvis det er relevant

| d) | en beskrivelse af de enkelte komponenter samt deres individuelle vægt |
| --- | --- |

d)

en beskrivelse af de enkelte komponenter samt deres individuelle vægt

| e) | de komponenter, materialer og stoffer, der er anvendt ved fremstillingen af produktet, med angivelse af deres vægt og, hvis det er relevant, deres respektive CAS-numre. |
| --- | --- |

e)

de komponenter, materialer og stoffer, der er anvendt ved fremstillingen af produktet, med angivelse af deres vægt og, hvis det er relevant, deres respektive CAS-numre.

I dette bilag forstås ved:

| 1) | »tilsætningsstoffer«: stoffer, der tilsættes komponenter, materialer eller slutproduktet for at forbedre eller bevare nogle af deres egenskaber |
| --- | --- |

1)

»tilsætningsstoffer«: stoffer, der tilsættes komponenter, materialer eller slutproduktet for at forbedre eller bevare nogle af deres egenskaber

| 2) | »biobaseret plast«: plast fremstillet af biobaserede råmaterialer som råvare til fremstilling af plastmaterialet. Mens konventionel plast fremstilles af fossile ressourcer (olie og naturgas), fremstilles bioplast af biomasse. Biomassen stammer i øjeblikket hovedsagelig fra planter, der dyrkes specifikt til at blive anvendt som råmateriale til erstatning for fossile ressourcer, f.eks. sukkerrør, kornafgrøder, olieholdige afgrøder eller nonfoodkilder såsom træ. Andre kilder er organisk affald og biprodukter såsom brugt madolie, bagasse og tallolie. Plast kan fremstilles helt eller delvist af biobaserede råmaterialer. Biobaseret plast kan være både bionedbrydeligt og ikkebionedbrydeligt |
| --- | --- |

2)

»biobaseret plast«: plast fremstillet af biobaserede råmaterialer som råvare til fremstilling af plastmaterialet. Mens konventionel plast fremstilles af fossile ressourcer (olie og naturgas), fremstilles bioplast af biomasse. Biomassen stammer i øjeblikket hovedsagelig fra planter, der dyrkes specifikt til at blive anvendt som råmateriale til erstatning for fossile ressourcer, f.eks. sukkerrør, kornafgrøder, olieholdige afgrøder eller nonfoodkilder såsom træ. Andre kilder er organisk affald og biprodukter såsom brugt madolie, bagasse og tallolie. Plast kan fremstilles helt eller delvist af biobaserede råmaterialer. Biobaseret plast kan være både bionedbrydeligt og ikkebionedbrydeligt

| 3) | »cellulosemasse«: et fibermateriale, der hovedsageligt består af cellulose, og som udvindes ved at behandle lignocellulosemateriale med en eller flere vandige opløsninger og/eller kemiske blegemidler |
| --- | --- |

3)

»cellulosemasse«: et fibermateriale, der hovedsageligt består af cellulose, og som udvindes ved at behandle lignocellulosemateriale med en eller flere vandige opløsninger og/eller kemiske blegemidler

| 4) | »komponent«: et eller flere materialer og kemiske produkter, der tilsammen opfylder en ønskelig funktion i det absorberende hygiejneprodukt, f.eks. en absorberende kerne, klæbemidler eller en ydre barrierefilm |
| --- | --- |

4)

»komponent«: et eller flere materialer og kemiske produkter, der tilsammen opfylder en ønskelig funktion i det absorberende hygiejneprodukt, f.eks. en absorberende kerne, klæbemidler eller en ydre barrierefilm

| 5) | »kompositemballage«: en emballageenhed, der består af to eller flere forskellige materialer, bortset fra materialer, der anvendes til etiketter, lukninger og forsegling, som ikke kan adskilles ved håndkraft og derfor udgør en enkelt integreret enhed |
| --- | --- |

5)

»kompositemballage«: en emballageenhed, der består af to eller flere forskellige materialer, bortset fra materialer, der anvendes til etiketter, lukninger og forsegling, som ikke kan adskilles ved håndkraft og derfor udgør en enkelt integreret enhed

| 6) | »multipakemballage« eller sekundær emballage: emballage udformet således, at den udgør en samling af et vist antal salgsenheder på salgsstedet, uanset om den sælges som sådan til den endelige bruger eller kun bruges til opfyldning af hylderne på salgsstedet eller til at skabe en lager- eller distributionsenhed, og som kan fjernes fra produktet, uden at dette ændrer produktets egenskaber |
| --- | --- |

6)

»multipakemballage« eller sekundær emballage: emballage udformet således, at den udgør en samling af et vist antal salgsenheder på salgsstedet, uanset om den sælges som sådan til den endelige bruger eller kun bruges til opfyldning af hylderne på salgsstedet eller til at skabe en lager- eller distributionsenhed, og som kan fjernes fra produktet, uden at dette ændrer produktets egenskaber

| 7) | »urenheder«: restprodukter, forurenende stoffer, skadelige stoffer osv. fra produktion, inkl. produktion af råmaterialer, der forbliver i råmaterialerne/ingredienserne og/eller i det kemiske produkt (der anvendes i slutproduktet eller komponenter heri) i koncentrationer mindre end 100 ppm (0,0100 % w/w, 100 mg/kg) |
| --- | --- |

7)

»urenheder«: restprodukter, forurenende stoffer, skadelige stoffer osv. fra produktion, inkl. produktion af råmaterialer, der forbliver i råmaterialerne/ingredienserne og/eller i det kemiske produkt (der anvendes i slutproduktet eller komponenter heri) i koncentrationer mindre end 100 ppm (0,0100 % w/w, 100 mg/kg)

| 8) | »indgående stof«: ethvert stof, der indgår i det kemiske produkt (der anvendes i slutproduktet eller komponenter heri), inkl. tilsætningsstoffer (f.eks. konserveringsmidler og stabilisatorer) i råmaterialerne. Stoffer, der vides at blive frigivet fra indgående stoffer under stabiliserede fremstillingsforhold (f.eks. formaldehyd og arylamin), anses også for at være indgående stoffer |
| --- | --- |

8)

»indgående stof«: ethvert stof, der indgår i det kemiske produkt (der anvendes i slutproduktet eller komponenter heri), inkl. tilsætningsstoffer (f.eks. konserveringsmidler og stabilisatorer) i råmaterialerne. Stoffer, der vides at blive frigivet fra indgående stoffer under stabiliserede fremstillingsforhold (f.eks. formaldehyd og arylamin), anses også for at være indgående stoffer

| 9) | »regenererede cellulosefibre«, også kaldet kunstige fibre: fibre fremstillet af råmaterialet cellulose, herunder viskose, modal, lyocell, cupro og triacetat |
| --- | --- |

9)

»regenererede cellulosefibre«, også kaldet kunstige fibre: fibre fremstillet af råmaterialet cellulose, herunder viskose, modal, lyocell, cupro og triacetat

| 10) | »materialer«: materialer, der udgør forskellige komponenter i et absorberende hygiejneprodukt, såsom fluffmasse, bomuld eller polypropylen (PP) |
| --- | --- |

10)

»materialer«: materialer, der udgør forskellige komponenter i et absorberende hygiejneprodukt, såsom fluffmasse, bomuld eller polypropylen (PP)

| 11) | »emballage«: artikler af ethvert materiale, der er beregnet til pakning, beskyttelse, håndtering, levering eller præsentation af produkter, og som kan opdeles i emballageformater ud fra deres funktion, materiale og design, herunder:






  a) | artikler, der er nødvendige for at indeholde, støtte eller bevare produktet i hele dets levetid uden at udgøre en integrerende del af produktet, og som er bestemt til anvendelse, forbrug eller bortskaffelse sammen med produktet |
| --- | --- | --- |

11)

»emballage«: artikler af ethvert materiale, der er beregnet til pakning, beskyttelse, håndtering, levering eller præsentation af produkter, og som kan opdeles i emballageformater ud fra deres funktion, materiale og design, herunder:

a)

artikler, der er nødvendige for at indeholde, støtte eller bevare produktet i hele dets levetid uden at udgøre en integrerende del af produktet, og som er bestemt til anvendelse, forbrug eller bortskaffelse sammen med produktet

| b) | komponenter og supplerende elementer til en artikel som omhandlet i litra a), som er integreret i artiklen |
| --- | --- |

b)

komponenter og supplerende elementer til en artikel som omhandlet i litra a), som er integreret i artiklen

| c) | supplerende elementer til en artikel som omhandlet i litra a), der er vedhængt produktet direkte eller på anden måde anbragt på produktet, og som opfylder en emballagefunktion uden at være en integreret del af produktet og er bestemt til anvendelse, forbrug eller bortskaffelse sammen med produktet mv. |
| --- | --- |

c)

supplerende elementer til en artikel som omhandlet i litra a), der er vedhængt produktet direkte eller på anden måde anbragt på produktet, og som opfylder en emballagefunktion uden at være en integreret del af produktet og er bestemt til anvendelse, forbrug eller bortskaffelse sammen med produktet mv.

| 12) | »plastmaterialer« eller »plast«: et materiale bestående af polymerer som defineret i artikel 3, nr. 5), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1907/2006 (1), hvortil der kan være tilsat tilsætningsstoffer eller andre stoffer, og som kan fungere som strukturelle hovedkomponenter i slutprodukter og/eller emballage, med undtagelse af naturlige polymerer, der ikke er kemisk modificerede |
| --- | --- |

12)

»plastmaterialer« eller »plast«: et materiale bestående af polymerer som defineret i artikel 3, nr. 5), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1907/2006 (1), hvortil der kan være tilsat tilsætningsstoffer eller andre stoffer, og som kan fungere som strukturelle hovedkomponenter i slutprodukter og/eller emballage, med undtagelse af naturlige polymerer, der ikke er kemisk modificerede

| 13) | »polymer«: et stof bestående af molekyler, der er karakteriseret ved sammenkobling af en eller flere typer monomere enheder. Sådanne molekyler skal være fordelt på en række molekylvægte, inden for hvilken forskellene i molekylvægt hovedsagelig skyldes forskelle i antallet af monomere enheder. En polymer består af: a) et simpelt vægtflertal af molekyler, der indeholder mindst tre monomere enheder, som er kovalent bundet til mindst en anden monomer enhed eller anden reaktant, b) mindre end et simpelt vægtflertal af molekyler med samme molekylvægt. I denne definition forstås ved en »monomer enhed« en monomers form i en polymer efter reaktionen, jf. definitionen i forordning (EF) nr. 1907/2006 |
| --- | --- |

13)

»polymer«: et stof bestående af molekyler, der er karakteriseret ved sammenkobling af en eller flere typer monomere enheder. Sådanne molekyler skal være fordelt på en række molekylvægte, inden for hvilken forskellene i molekylvægt hovedsagelig skyldes forskelle i antallet af monomere enheder. En polymer består af: a) et simpelt vægtflertal af molekyler, der indeholder mindst tre monomere enheder, som er kovalent bundet til mindst en anden monomer enhed eller anden reaktant, b) mindre end et simpelt vægtflertal af molekyler med samme molekylvægt. I denne definition forstås ved en »monomer enhed« en monomers form i en polymer efter reaktionen, jf. definitionen i forordning (EF) nr. 1907/2006

| 14) | »produktenhed«: den mindste enhed, der kan anvendes af forbrugeren, og som opfylder produktets funktion |
| --- | --- |

14)

»produktenhed«: den mindste enhed, der kan anvendes af forbrugeren, og som opfylder produktets funktion

| 15) | »genanvendelighed«: mængden (masse eller procentdel) af en artikel, der kan genanvendes |
| --- | --- |

15)

»genanvendelighed«: mængden (masse eller procentdel) af en artikel, der kan genanvendes

| 16) | »genanvendt indhold«: mængden af en artikel (efter areal, længde, volumen eller masse), der stammer fra genanvendt materiale efter forbrugsleddet og/eller efter industrileddet. Artikel kan i så fald henvise til produktet eller emballagen |
| --- | --- |

16)

»genanvendt indhold«: mængden af en artikel (efter areal, længde, volumen eller masse), der stammer fra genanvendt materiale efter forbrugsleddet og/eller efter industrileddet. Artikel kan i så fald henvise til produktet eller emballagen

| 17) | »genanvendelse«: i overensstemmelse med artikel 3 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/98/EF (2) enhver nyttiggørelsesoperation, hvorved affaldsmaterialer omforarbejdes til produkter, materialer eller stoffer, hvad enten det er til de oprindelige eller andre formål. Heri indgår omforarbejdning af organisk materiale, men ikke energiudnyttelse og omforarbejdning til materialer, der skal anvendes til brændsel eller til opfyldningsoperationer |
| --- | --- |

17)

»genanvendelse«: i overensstemmelse med artikel 3 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/98/EF (2) enhver nyttiggørelsesoperation, hvorved affaldsmaterialer omforarbejdes til produkter, materialer eller stoffer, hvad enten det er til de oprindelige eller andre formål. Heri indgår omforarbejdning af organisk materiale, men ikke energiudnyttelse og omforarbejdning til materialer, der skal anvendes til brændsel eller til opfyldningsoperationer

| 18) | »salgsemballage« eller primær emballage: emballage udformet på en sådan måde, at den for den endelige bruger eller forbruger på salgsstedet udgør en salgsenhed bestående af produkter og emballage |
| --- | --- |

18)

»salgsemballage« eller primær emballage: emballage udformet på en sådan måde, at den for den endelige bruger eller forbruger på salgsstedet udgør en salgsenhed bestående af produkter og emballage

| 19) | »særskilt komponent« eller supplerende komponent: en emballagekomponent, der adskiller sig fra emballageenhedens hoveddel og kan være af et andet materiale, og som skal adskilles fuldstændigt og permanent fra emballageenhedens hoveddel for at give adgang til produktet og typisk bortskaffes før og ikke sammen med emballageenheden. Når der er tale om absorberende hygiejneprodukter, er det enhver komponent med beskyttende eller hygiejnisk funktion, der fjernes inden anvendelsen af produktet, f.eks. den individuelle indpakning eller folie, hvori der findes absorberende hygiejneprodukter i salgsemballagen (hovedsagelig til tamponer og hygiejnebind), slipfolie og papir i babybleer og hygiejnebind eller applikatoren til tamponer |
| --- | --- |

19)

»særskilt komponent« eller supplerende komponent: en emballagekomponent, der adskiller sig fra emballageenhedens hoveddel og kan være af et andet materiale, og som skal adskilles fuldstændigt og permanent fra emballageenhedens hoveddel for at give adgang til produktet og typisk bortskaffes før og ikke sammen med emballageenheden. Når der er tale om absorberende hygiejneprodukter, er det enhver komponent med beskyttende eller hygiejnisk funktion, der fjernes inden anvendelsen af produktet, f.eks. den individuelle indpakning eller folie, hvori der findes absorberende hygiejneprodukter i salgsemballagen (hovedsagelig til tamponer og hygiejnebind), slipfolie og papir i babybleer og hygiejnebind eller applikatoren til tamponer

| 20) | »stoffer, der har hormonforstyrrende egenskaber« eller hormonforstyrrende stoffer: stoffer, for hvilke det er konstateret, at de har hormonforstyrrende virkninger (på menneskers sundhed og/eller miljøet) i henhold til artikel 57, stk. 1, litra f), i forordning (EF) nr. 1907/2006 (kandidatlisten over særligt problematiske stoffer til godkendelse) eller i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 528/2012 (3), Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1107/2009 (4) eller Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1272/2008 (5) |
| --- | --- |

20)

»stoffer, der har hormonforstyrrende egenskaber« eller hormonforstyrrende stoffer: stoffer, for hvilke det er konstateret, at de har hormonforstyrrende virkninger (på menneskers sundhed og/eller miljøet) i henhold til artikel 57, stk. 1, litra f), i forordning (EF) nr. 1907/2006 (kandidatlisten over særligt problematiske stoffer til godkendelse) eller i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 528/2012 (3), Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1107/2009 (4) eller Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1272/2008 (5)

| 21) | »superabsorberende polymer«: en syntetisk polymer, der er designet til at absorbere og holde på store mængder væske sammenlignet med deres egen masse |
| --- | --- |

21)

»superabsorberende polymer«: en syntetisk polymer, der er designet til at absorbere og holde på store mængder væske sammenlignet med deres egen masse

| 22) | »syntetiske polymerer«: makromolekylære stoffer, bortset fra cellulosemasse, der bevidst er fremstillet enten ved:






  a) | en polymerisationsproces såsom polyaddition eller polykondensation eller ved enhver anden lignende proces, der kombinerer monomerer og andre udgangsstoffer |
| --- | --- | --- |

22)

»syntetiske polymerer«: makromolekylære stoffer, bortset fra cellulosemasse, der bevidst er fremstillet enten ved:

a)

en polymerisationsproces såsom polyaddition eller polykondensation eller ved enhver anden lignende proces, der kombinerer monomerer og andre udgangsstoffer

| b) | kemisk modifikation af naturlige eller syntetiske makromolekyler |
| --- | --- |

b)

kemisk modifikation af naturlige eller syntetiske makromolekyler

| c) | mikrobiel fermentering. |
| --- | --- |

c)

mikrobiel fermentering.

Kriterium 1.   Fluffmasse

Dette kriterium gælder for fluffmasse, der udgør ≥ 1 % w/w af det færdige produkt.

1.1.   
  Råmaterialer til fluffmasse

Alle (100 %) leverandører af fluffmasse skal være i besiddelse af et gyldigt certifikat for kontrol af leverandørkæden, som er udstedt af en uafhængig tredjepartscertificeringsordning såsom FSC, PEFC eller tilsvarende.

Mindst 70 % af de træråmaterialer, der anvendes til produktion af fluffmasse, skal være omfattet af gyldige certifikater for bæredygtig skovforvaltning udstedt af en uafhængig tredjepartscertificeringsordning såsom FSC, PEFC eller tilsvarende. Den resterende andel af træråmaterialerne, herunder eventuelt nyt træmateriale, skal være kontrolleret træ, der er omfattet af et verifikationssystem, som sikrer, at det stammer fra lovlige kilder og overholder eventuelle andre krav i certificeringsordningen for så vidt angår ikkecertificeret materiale.

Certificeringsorganer, der udsteder certifikater for kontrol af leverandørkæden og for bæredygtig skovforvaltning, skal være akkrediteret/anerkendt af den pågældende certificeringsordning.

Vurdering og verifikation:

Ansøgeren skal forelægge en overensstemmelseserklæring underbygget af gyldige, uafhængigt certificerede certifikater for kontrol af leverandørkæden for leverandører af alt (100 %) fluffmasse, der anvendes i produktet. FSC, PEFC eller tilsvarende ordninger accepteres som uafhængig tredjepartscertificering.

Ansøgeren skal desuden forelægge reviderede regnskabsdokumenter, der viser, at mindst 70 % af de træråmaterialer, der anvendes til produktion af fluffmasse, er defineret som certificeret materiale i henhold til gældende ordninger som FSC, PEFC eller tilsvarende. De reviderede regnskabsdokumenter skal gælde for hele EU-miljømærkets gyldighedsperiode. De kompetente organer kontrollerer igen regnskabsdokumenterne 12 måneder efter udstedelsen af EU-miljømærket.

Hvis fluffmassen anvendes i et airlaidmateriale, tildeler leverandøren af air-laidmaterialet kreditter til det air-laidmateriale, der indgår i produktet, og vedlægger fakturaer til støtte for antallet af tildelte kreditter.

For den resterende del af træråmaterialerne skal der forelægges bevis for, at det ikkecertificerede nye materiale udgør mindre end 30 %, og at det er kontrolleret træ omfattet af en kontrolordning, som sikrer, at det stammer fra lovlige kilder og opfylder alle andre krav i certificeringsordningen for så vidt angår ikkecertificeret materiale. Hvis det i henhold til certificeringsordningen ikke er et specifikt krav, at alt nyt materiale skal stamme fra ikke-GMO-sorter, skal der forelægges yderligere dokumentation til påvisning heraf.

1.2.   
  Blegning af fluffmasse

Den masse, der anvendes i produktet, må ikke være bleget med elementær chlorgas (Cl2).

Hvad angår elementær chlorfri (ECF) masse må de gennemsnitlige årlige emissioner af adsorberbare organisk bundne halogener (AOX), udtrykt i kg/lufttørret ton (ADt), fra produktionen af hver masse, der anvendes i EU-miljømærkede produkter, ikke overstige 0,140 kg/ADt.

Vurdering og verifikation:

Ansøgeren skal forelægge en overensstemmelseserklæring om, at dette kriterium er opfyldt, underbygget af en testrapport udarbejdet efter ISO 9562:2004-testmetoden, herunder AOX-emissionerne for så vidt angår ECF-bleget masse, udtrykt i kg AOX/ADt masse. Hvis der anvendes forskellige massekvaliteter, skal ansøgeren forelægge de individuelle AOX-emissioner for hver kvalitet. Tilsvarende metoder kan accepteres som testmetoder, hvis de anses for ækvivalente af en tredjepart, og de skal ledsages af detaljerede beregninger, der viser, at dette krav er opfyldt, samt underbyggende dokumentation.

Målinger af AOX-emissioner skal foretages på ufiltrerede og ikkebundfældede prøver ved udløbet af fabrikkernes spildevandsrensningsanlæg. I tilfælde hvor spildevand fra fabrikken sendes til et kommunalt eller en anden tredjeparts spildevandsrensningsanlæg, skal ufiltrerede og ikkebundfældede prøver fra fabrikkens spildevand ved kloakeringssystemets udløb analyseres, og resultaterne ganges med en standardfaktor for rensningseffektivitet gældende for det kommunale eller tredjepartens spildevandsrensningsanlæg. Rensningseffektivitetsfaktoren baseres på oplysninger fra operatøren af det kommunale eller en anden tredjeparts spildevandsrensningsanlæg.

Oplysninger om AOX-emissionerne skal udtrykkes som årsgennemsnit på grundlag af mindst 12 målinger, der foretages mindst hver måned. Hvis der er tale om et nyt eller ombygget produktionsanlæg, skal målingerne være baseret på mindst 45 på hinanden følgende dage med en løbende, stabil produktion. Målehyppigheden skal oplyses i den underbyggende dokumentation.

AOX måles kun under processer, hvor der anvendes chlorforbindelser til blegning af massen (ECF-blegning). Det er ikke nødvendigt at måle AOX i spildevandet fra produktion af masse uden blegning, eller hvor blegningen udføres med chlorfrie stoffer.

Ansøgeren skal forelægge en erklæring fra producenten af den anvendte masse om, at der ikke er brugt elementær chlorgas (Cl2).

Hvis ansøgeren ikke anvender ECF-masse, er en erklæring herom tilstrækkelig.

1.3.   
  Emissioner fra fluffmasseproduktion til vand (kemisk iltforbrug — COD og fosfor (P)) og til luft (svovlforbindelser (S) og NOx)

Emissionerne til luft og vand fra produktionen af massen udtrykkes i point (PCOD, PP, PS, PNOx). Pointene beregnes ved at dividere den faktiske emissionsværdi med referenceværdierne i tabel 1.

| — | Ingen af de point, der gives individuelt til PCOD, PP, PS, and PNOx, må overstige 1,5. |
| --- | --- |

—

Ingen af de point, der gives individuelt til PCOD, PP, PS, and PNOx, må overstige 1,5.

| — | Summen af point (Ptotal = PCOD + PP + PS + PNOx) må ikke overstige 4,0. |
| --- | --- |

—

Summen af point (Ptotal = PCOD + PP + PS + PNOx) må ikke overstige 4,0.

For hver anvendt masse »i« skal de dermed forbundne målte emissioner (udtrykt i kg/ADt) vægtes efter deres relative andele af den anvendte masse (masse »i« for ton lufttørret masse »i«) og lægges sammen. Referenceværdierne for hver anvendt type masse er anført i tabel 1. Til sidst divideres den samlede COD-emission med den samlede COD-referenceværdi som vist i følgende formel:

Formula

Tabel 1

Referenceværdier for emissioner fra forskellige typer af masse »CTMP«: kemisk-termomekanisk masse NSSC = neutral, halvkemisk sulfitmasse

| | Referenceværdier (kg/ADt) |
| --- | --- |
| CODref | Pref | Sref | NOxref |
| Integrerede fabrikker |
| Bleget kemisk masse (undtagen sulfit) | 16,0 | 0,030  (6)

  0,05  (7) | 0,6 | 1,5 |
| Bleget kemisk masse (sulfit) | 24,0 | 0,03 | 0,6 | 1,5 |
| Ubleget kemisk masse | 6,5 | 0,02 | 0,6 | 1,5 |
| Ubleget kemisk masse (kun UKP-E-kvalitet) | 6,5 | 0,035 | 0,6 | 1,5 |
| CTMP | 15,0 | 0,01 | 0,2 | 0,3 |
| NSSC | 11 | 0,02 | 0,4 | 1,5 |
| Ikkeintegrerede fabrikker
   (8) |
| Omdannelsesproces | 1 | 0,001 | 0,15 | 0,6 |

Referenceværdier (kg/ADt)

CODref

Pref

Sref

NOxref

Integrerede fabrikker

Bleget kemisk masse (undtagen sulfit)

16,0

0,030  (6)

0,05  (7)

0,6

1,5

Bleget kemisk masse (sulfit)

24,0

0,03

0,6

1,5

Ubleget kemisk masse

6,5

0,02

0,6

1,5

Ubleget kemisk masse (kun UKP-E-kvalitet)

6,5

0,035

0,6

1,5

CTMP

15,0

0,01

0,2

0,3

NSSC

11

0,02

0,4

1,5

Ikkeintegrerede fabrikker
   (8)

Omdannelsesproces

1

0,001

0,15

0,6

Vurdering og verifikation:

Ansøgeren skal forelægge udførlige beregninger og testdata, der viser, at dette kriterium er opfyldt, sammen med underbyggende dokumentation, herunder testrapporter på grundlag af følgende kontinuerlige eller periodiske standardtestmetoder: COD: ISO 15705 eller ISO 6060; samlet P: EN ISO 6878; NOx: EN 14792, ISO 11564 eller EPA-metode 7e; S (svovloxider): EN 14791, EPA-metode nr. 6C eller 8; S (reduceret svovl): EPA nr. 15A, 16A, 16B eller 16c; S-indholdet i olie: ISO 8754; S-indholdet i kul: ISO 19579; S-indholdet i biomasse: EN 15289. Testmetoder, hvis anvendelsesområde og kravstandarder anses for at svare til en af de nævnte nationale og internationale standarder, og hvis ækvivalens er blevet bekræftet af en uafhængig tredjepart, skal accepteres. Hurtigtest kan også anvendes til at overvåge emissioner, såfremt de foretages regelmæssigt (f.eks. månedligt) i henhold til ovennævnte relevante standarder eller egnede ækvivalente standarder.

Med hensyn til COD-målinger accepteres kontinuerlig overvågning baseret på analysen af det samlede organiske kulstof (TOC), såfremt der er fastslået en forbindelse mellem TOC- og COD-resultaterne for det pågældende anlæg.

COD-målingerne og målingerne af de samlede P-emissioner skal foretages mindst én gang om ugen. Emissioner af S og NOx måles mindst to gange pr. kalenderår (adskilt af fire til seks måneder).

Data indberettes som årsgennemsnit, medmindre:

| — | produktionsperioden er begrænset |
| --- | --- |

—

produktionsperioden er begrænset

| — | produktionsanlægget er nyt eller ombygget. I så fald skal målingerne være baseret på mindst 45 på hinanden følgende dage med en løbende, stabil produktion. |
| --- | --- |

—

produktionsanlægget er nyt eller ombygget. I så fald skal målingerne være baseret på mindst 45 på hinanden følgende dage med en løbende, stabil produktion.

Måleresultaterne skal være repræsentative for den pågældende produktionsperiode, og der skal være foretaget et tilstrækkeligt antal målinger for hver emissionsparameter. Dokumentationen skal omfatte målehyppigheden og en beregning af point for COD, samlet P, S og NOx.

Målinger af emissioner til vandmiljøet skal foretages på ufiltrerede og ikkebundfældede prøver ved udledningspunktet for spildevand fra fabrikkernes spildevandsrensningsanlæg. I tilfælde hvor spildevand fra fabrikken sendes til et kommunalt eller en anden tredjeparts spildevandsrensningsanlæg, skal ufiltrerede og ikkebundfældede prøver fra fabrikkens spildevand ved kloakeringssystemets udløb analyseres, og resultaterne ganges med en standardfaktor for rensningseffektivitet gældende for det kommunale eller tredjepartens spildevandsrensningsanlæg. Rensningseffektivitetsfaktoren baseres på oplysninger fra operatøren af det kommunale eller en anden tredjeparts spildevandsrensningsanlæg.

Emissioner til luften skal omfatte alle emissioner af S og NOx, som forekommer i forbindelse med produktionen af masse, herunder damp, der genereres uden for produktionsanlægget, fratrukket alle emissioner fra produktionen af elektricitet. Ved kraftvarmeproduktion, der finder sted på samme anlæg, kan emissionerne af svovlforbindelser og NOx fra produktion af elektricitet på stedet trækkes fra den samlede mængde. Andelen af emissionerne fra produktion af elektricitet beregnes som:

2 × (MWh(elektricitet))/[2 x MWh(elektricitet) + MWh(varme)]

I denne beregning er »elektricitet« den elektricitet, der produceres på kraftvarmeværket, og »varme« er den nettovarme, der leveres fra kraftvarmeværket til produktionen af massen.

Målinger af svovlforbindelser og NOx skal omfatte genvindingskedler, kalkovne, dampkedler og afbrændingsovne til stærkt ildelugtende gasser. Emissioner fra diffuse kilder skal også medregnes.

De rapporterede emissionsværdier for svovlforbindelser skal omfatte både oxiderede og reducerede svovlemissioner (SO2) og samlet reduceret svovl (TRS) — målt som S). Svovlemissionerne fra kraftvarmeproduktion baseret på olie, kul og andre brændselstyper, hvor svovlindholdet er kendt, kan beregnes i stedet for at måles og skal medregnes.

1.4.   
  CO2-emissioner fra produktion af fluffmasse

CO2-emissioner fra produktion af fluffmasse må ikke overstige de værdier, som fremgår af tabel 2, inklusive emissioner fra produktion af elektricitet (uanset om det er på eller uden for anlægget). CO2-emissioner skal omfatte alle kilder til energi, der anvendes under fremstillingen af masse.

Referenceværdierne for emissioner i tabel 3 bruges til beregningen af CO2-emissioner fra energikilder. Om nødvendigt findes CO2-emissionsfaktorerne for andre energikilder i bilag VI til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2018/2066 (9), mens CO2-emissionsfaktorerne for elnettet bør være i overensstemmelse med Kommissionens delegerede forordning (EU) 2019/331 (10).

Tabel 2

Grænseværdier for forskellige typer masse. CTMP: kemisk-termomekanisk masse

| Integrerede fabrikker |
| --- |
| Kemisk og halvkemisk masse | 400 kg CO2/ADt |
| CTMP | 900 kg CO2/ADt |
| Ikkeintegrerede fabrikker |
| Omdannelsesproces (11) | 95 kg CO2/ADt |

Integrerede fabrikker

Kemisk og halvkemisk masse

400 kg CO2/ADt

CTMP

900 kg CO2/ADt

Ikkeintegrerede fabrikker

Omdannelsesproces (11)

95 kg CO2/ADt

Tabel 3

Referenceværdier for CO2-emissioner fra forskellige energikilder

| Brændsel | CO2-emissioner | Enhed | Henvisning |
| --- | --- | --- | --- |
| Kul | 94,6 | g CO2 fossilt/MJ | forordning (EU) 2018/2066 |
| Råolie | 73,3 | g CO2 fossilt/MJ | forordning (EU) 2018/2066 |
| Brændselsolie 1 | 74,1 | g CO2 fossilt/MJ | forordning (EU) 2018/2066 |
| Brændselsolie 2-5 | 77,4 | g CO2 fossilt/MJ | forordning (EU) 2018/2066 |
| LPG | 63,1 | g CO2 fossilt/MJ | forordning (EU) 2018/2066 |
| Naturgas | 56,1 | g CO2 fossilt/MJ | forordning (EU) 2018/2066 |
| Elektricitet fra elnettet | 376 | g CO2 fossilt/kWh | forordning (EU) 2019/331 |

Brændsel

CO2-emissioner

Enhed

Henvisning

Kul

94,6

g CO2 fossilt/MJ

forordning (EU) 2018/2066

Råolie

73,3

g CO2 fossilt/MJ

forordning (EU) 2018/2066

Brændselsolie 1

74,1

g CO2 fossilt/MJ

forordning (EU) 2018/2066

Brændselsolie 2-5

77,4

g CO2 fossilt/MJ

forordning (EU) 2018/2066

LPG

63,1

g CO2 fossilt/MJ

forordning (EU) 2018/2066

Naturgas

56,1

g CO2 fossilt/MJ

forordning (EU) 2018/2066

Elektricitet fra elnettet

376

g CO2 fossilt/kWh

forordning (EU) 2019/331

Vurdering og verifikation:

Ansøgeren skal forelægge data og udførlige beregninger, der viser, at dette kriterium er opfyldt, sammen med tilhørende dokumentation.

For hver enkelt anvendt fluffmasse skal producenten forsyne ansøgeren med en enkelt CO2-emissionsværdi i kg CO2/ADt.

Dataene for CO2-emissioner skal omfatte alle energikilder, der benyttes under produktionen af masse, herunder emissioner fra elproduktionen (uanset om elektriciteten produceres i eller uden for anlægget).

Ved beregning af CO2-emissioner tæller mængden af energi fra vedvarende energikilder, der er købt og anvendt til produktionsprocesserne, som nul CO2-emissioner. For biomasseforbrænding betyder dette, at biomassen skal opfylde de relevante bæredygtigheds- og drivhusgasbesparelseskriterier som fastsat i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2018/2001 (12). Ansøgeren skal forelægge passende dokumentation for, at denne form for energi faktisk anvendes i fabrikken eller er indkøbt eksternt (kopi af kontrakten og en faktura med angivelse af, hvor stor en andel af den købte elektricitet der stammer fra vedvarende energikilder).

Perioden for beregningerne og/eller massebalancerne baseres på produktionen i løbet af 12 måneder. Beregningerne gentages årligt. Hvis der er tale om et nyt eller ombygget produktionsanlæg, skal beregningerne være baseret på mindst 45 på hinanden følgende dage med en løbende, stabil produktion. Beregningerne skal være repræsentative for den pågældende produktionsperiode.

For elektricitet fra elnettet anvendes ovennævnte værdi (det europæiske gennemsnit), medmindre ansøgeren forelægger dokumentation for den specifikke værdi for sine elleverandører (kontrakt om nærmere angivet elektricitet eller certificeret elektricitet). I så fald kan ansøgeren anvende denne værdi i stedet for den ovennævnte værdi. Den dokumentation, der anvendes som bevis for opfyldelse af kriterierne, skal omfatte tekniske specifikationer, som viser den gennemsnitlige værdi (f.eks. en kopi af kontrakten).

1.5.   
  Energiforbrug til produktion af fluffmasse

Energiforbruget til produktion af masse skal omfatte både elektricitetsforbruget og brændselsforbruget til varmeproduktion og udtrykkes i point (Pelectricity og Pfuel). Der gælder følgende grænseværdier og referenceværdier:

| — | Pelectricity < 1,5 |
| --- | --- |

—

Pelectricity < 1,5

| — | Pfuel < 1,5 |
| --- | --- |

—

Pfuel < 1,5

| — | Summen af point (Ptotal = Pelectricity + Pfuel) må ikke overstige 2,5. |
| --- | --- |

—

Summen af point (Ptotal = Pelectricity + Pfuel) må ikke overstige 2,5.

Beregning af point for elektricitetsforbruget:

Formula

Hvor:

Epulp,i = intern elproduktion + købt elektricitet — solgt elektricitet

Eref,pulp,i som i tabel 4.

Epulp, i skal udtrykkes i kWh/ADt og beregnes for hver masse »i«, der anvendes i slutproduktet.

Beregning af point for brændselsforbruget:

Formula

Hvor:

Fpulp,i = Intern brændselsproduktion + købt brændsel — solgt brændsel – 1,25 × den internt producerede elektricitet

Fref,pulp,i som i tabel 4.

Fpulp, i skal udtrykkes i kWh/ADt og beregnes for masse »i«, der anvendes i slutproduktet.

Mængden af brændsel anvendt til at fremstille den solgte varme føjes til termen »solgt brændsel« i ligningen ovenfor.

Hvis der er tale om en blanding af forskellige masser, skal referenceværdien for elektricitets- og brændselsforbrug til varmeproduktion vægtes efter andelen af hver anvendt masse (masse »i« for ton lufttørret masse) og lægges sammen. Den energi, der forbruges ved blanding af masserne, og den energi, der forbruges i omdannelsesprocessen, skal også lægges til.

Tabel 4

Referenceværdier for elektricitet og brændsel

| Kvalitet af den anvendte masse | Eref,pulp

  kWh/ADt | Fref,pulp

  kWh/ADt |
| --- | --- | --- |
| Integrerede fabrikker |
| Kemisk og halvkemisk masse | 800 | 5 400 |
| CTMP | 1 800 | 900 |
| Ikkeintegrerede fabrikker
   (13) |
| Omdannelsesproces | 250 | 1 800 |

Kvalitet af den anvendte masse

Eref,pulp

kWh/ADt

Fref,pulp

kWh/ADt

Integrerede fabrikker

Kemisk og halvkemisk masse

800

5 400

CTMP

1 800

900

Ikkeintegrerede fabrikker
   (13)

Omdannelsesproces

250

1 800

Vurdering og verifikation:

Ansøgeren skal forelægge det samlede el- og brændselsforbrug sammen med beregninger og tilhørende dokumentation, der viser, at dette kriterium er opfyldt.

Ansøgeren skal beregne alle energiinput opdelt i varme/brændsler og elektricitet, der anvendes under produktionen af massen. Hvis der anvendes en blanding af fluffmasse, skal energien beregnes proportionalt for hver fluffmasse. Energi, der anvendes til transport af råmaterialerne, indgår ikke i energiforbrugsberegningerne. Perioden for beregningerne eller massebalancerne baseres på produktionen i løbet af 12 måneder. Beregningerne gentages årligt. Hvis der er tale om et nyt eller ombygget produktionsanlæg, skal beregningerne være baseret på mindst 45 på hinanden følgende dage med en løbende, stabil produktion. Beregningerne skal være repræsentative for den pågældende produktionsperiode.

Samlet elektricitetsforbrug Epulp omfatter nettoimporteret elektricitet fra nettet og intern produktion af elektricitet målt som elektrisk effekt. Der skal ikke redegøres for elektricitet, der anvendes til spildevandsrensning.

Samlet brændselsforbrug Fpulp omfatter alle indkøbte brændsler, den varmeenergi, der genvindes ved forbrænding af væsker og affald fra processer på stedet (f.eks. træaffald, savsmuld, væsker osv.), samt den varme, der genvindes ved intern elproduktion. Ansøgeren behøver dog kun at medregne 80 % af varmeenergien fra sådanne kilder ved beregning af den samlede varmeenergi.

Når der genereres damp med el som varmekilde, skal dampens varmeværdi beregnes og dernæst divideres med 0,8 og lægges til det samlede brændselsforbrug.

Kriterium 2.   Regenererede cellulosefibre

Dette kriterium gælder for regenererede cellulosefibre, der udgør ≥ 1 % w/w af slutproduktet.

2.1.   
  Råmaterialer til regenererede cellulosefibre

Alle (100 %) leverandører af opløselig masse skal være i besiddelse af et gyldigt certifikat for kontrol af leverandørkæden, som er udstedt af en uafhængig tredjepartscertificeringsordning såsom FSC, PEFC eller tilsvarende.

Mindst 70 % af de råmaterialer, der anvendes til produktion af opløselig masse, skal være omfattet af gyldige certifikater for bæredygtig skovforvaltning udstedt af en uafhængig tredjepartscertificeringsordning såsom FSC, PEFC eller tilsvarende. Den resterende andel af råmaterialerne, der anvendes til produktion af opløselig masse, skal være kontrolleret træ, der er omfattet af et verifikationssystem, som sikrer, at det stammer fra lovlige kilder og overholder eventuelle andre krav i certificeringsordningen for så vidt angår ikkecertificeret materiale.

Certificeringsorganer, der udsteder certifikater for kontrol af leverandørkæden og for bæredygtig skovforvaltning, skal være akkrediteret/anerkendt af den pågældende certificeringsordning.

Opløselig masse fremstillet af bomuldslinter skal overholde kriterium 3.1 vedrørende bomuld (råmaterialer og sporbarhed).

Vurdering og verifikation:

Ansøgeren skal forelægge en overensstemmelseserklæring underbygget af et gyldigt, uafhængigt certificeret certifikat for kontrol af leverandørkæden for leverandører af al (100 %) opløselig masse, der anvendes i produktet. FSC, PEFC eller tilsvarende ordninger accepteres som uafhængig tredjepartscertificering.

Ansøgeren skal desuden forelægge reviderede regnskabsdokumenter, der viser, at mindst 70 % af de råmaterialer, der anvendes til produktion af opløselig masse, er defineret som certificeret materiale i henhold til gældende ordninger som FSC, PEFC eller tilsvarende. De reviderede regnskabsdokumenter skal gælde for hele EU-miljømærkets gyldighedsperiode. De kompetente organer kontrollerer igen regnskabsdokumenterne 12 måneder efter udstedelsen af EU-miljømærket.

Hvis regenererede cellulosefibre anvendes i et airlaidmateriale eller i fiberdug, tildeler leverandøren af air-laidmaterialet eller fiberdugen eller producenten af airlaidmaterialet eller fiberdugen kreditter til det airlaidmateriale eller den fiberdug, der indgår i produktet, og vedlægger fakturaer til støtte for antallet af tildelte kreditter.

For den resterende del af råmaterialerne skal der forelægges bevis for, at det ikkecertificerede nye materiale udgør mindre end 30 %, og at det er kontrolleret materiale omfattet af en kontrolordning, som sikrer, at det stammer fra lovlige kilder og opfylder alle andre krav i certificeringsordningen for så vidt angår ikkecertificeret materiale.

Hvis det i henhold til certificeringsordningen ikke er et specifikt krav, at alt nyt materiale skal stamme fra ikke-GMO-sorter, skal der forelægges yderligere dokumentation til påvisning heraf.

2.2.   
  Blegning af regenererede cellulosefibre

Dette delkriterium gælder ikke for fuldstændig chlorfri (TCF) bleget masse.

Den masse, der anvendes til fremstilling af regenererede cellulosefibre, må ikke være bleget med elementær chlorgas (Cl2).

Den resulterende samlede mængde AOX og organisk bundet chlor (OCI) må ikke overstige:

| — | 0,140 kg/ADt målt i spildevandet fra fremstillingen af masse (AOX) og |
| --- | --- |

—

0,140 kg/ADt målt i spildevandet fra fremstillingen af masse (AOX) og

| — | 150 ppm målt i færdige regenererede cellulosefibre (OCl). |
| --- | --- |

—

150 ppm målt i færdige regenererede cellulosefibre (OCl).

Vurdering og verifikation:

Ansøgeren skal forelægge en erklæring fra leverandøren af massen om, at der ikke anvendes chlorgas, samt (om muligt) en testrapport, der på grundlag af en af følgende testmetoder viser, at både AOX-grænseværdien og OCI-kravet er overholdt:

| — | For AOX: ISO 9562 eller den tilsvarende EPA 1650C |
| --- | --- |

—

For AOX: ISO 9562 eller den tilsvarende EPA 1650C

| — | For OCl: ISO 11480. |
| --- | --- |

—

For OCl: ISO 11480.

Målehyppigheden for AOX fastsættes i overensstemmelse med kriterium 1.2 vedrørende fluffmasse.

Hvis ansøgeren ikke kan forelægge den faktiske værdi for AOX-niveauet målt i spildevand fra fremstilling af massen, skal der forelægges en tilsvarende overensstemmelseserklæring underskrevet af producenten af massen om, at ovenstående krav er opfyldt.

Hvis ansøgeren ikke anvender ECF-masse, er en erklæring herom tilstrækkelig.

2.3.   
  Produktion af regenererede cellulosefibre

| a) | Mere end 50 % af den opløselige masse, der bruges til fremstillingen af regenererede cellulosefibre, skal komme fra fabrikker, som genvinder de anvendte procesvæsker, enten:






  i) | ved elektricitets- og/eller dampproduktion på anlægget eller |
| --- | --- | --- |

a)

Mere end 50 % af den opløselige masse, der bruges til fremstillingen af regenererede cellulosefibre, skal komme fra fabrikker, som genvinder de anvendte procesvæsker, enten:

i)

ved elektricitets- og/eller dampproduktion på anlægget eller

| ii) | ved fremstilling af kemiske biprodukter. |
| --- | --- |

ii)

ved fremstilling af kemiske biprodukter.

| b) | Følgende grænseværdier for emissionen af forskellige forbindelser til luft og vand skal overholdes ved produktionen af viskose- og modalfibre:

  Tabel 5


  Grænseværdier for emissionen af viskose- og modalfibre










  Fibertype | Emission af svovl til luft — grænseværdi (g/kg) | Emission af zink til vand — grænseværdi (g/kg) | Måling af COD i vand — grænseværdi (g/kg) | Emission af SO4
  2- til vand — grænseværdi (g/kg) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Stapelfibre | 20 | 0,05 | 5 | 300 |
| Filamentfibre | | | | |
| — | Batchvask |

b)

Følgende grænseværdier for emissionen af forskellige forbindelser til luft og vand skal overholdes ved produktionen af viskose- og modalfibre:

Tabel 5

Grænseværdier for emissionen af viskose- og modalfibre

Fibertype

Emission af svovl til luft — grænseværdi (g/kg)

Emission af zink til vand — grænseværdi (g/kg)

Måling af COD i vand — grænseværdi (g/kg)

Emission af SO4
  2- til vand — grænseværdi (g/kg)

Stapelfibre

20

0,05

5

300

Filamentfibre

—

Batchvask

40

0,10

5

200

| — | Integreret vask |
| --- | --- |

—

Integreret vask

170

0,50

6

250

| Bemærk: | Grænseværdierne er udtrykt som et årligt gennemsnit. Alle værdier udtrykkes som g forurenende stof/kg produkt. |
| --- | --- |

Bemærk:

Vurdering og verifikation:

| a) | Der skal forelægges underbyggende dokumentation og bevis for, at den krævede andel af leverandørerne af opløselig masse har passende udstyr til produktion af energi eller systemer til genvinding og fremstilling af biprodukter installeret på de tilknyttede produktionsanlæg. Listen over sådanne leverandører af opløselig masse skal også forelægges. |
| --- | --- |

a)

Der skal forelægges underbyggende dokumentation og bevis for, at den krævede andel af leverandørerne af opløselig masse har passende udstyr til produktion af energi eller systemer til genvinding og fremstilling af biprodukter installeret på de tilknyttede produktionsanlæg. Listen over sådanne leverandører af opløselig masse skal også forelægges.

| b) | For så vidt angår testmetoder:






  i) | Ansøgeren skal forelægge detaljerede oplysninger og testrapporter, der viser, at dette kriterium er opfyldt, sammen med en overensstemmelseserklæring. |
| --- | --- | --- |

b)

For så vidt angår testmetoder:

i)

Ansøgeren skal forelægge detaljerede oplysninger og testrapporter, der viser, at dette kriterium er opfyldt, sammen med en overensstemmelseserklæring.

| ii) | Emissioner af svovl til luft: anvend metoden i EN 14791, EPA nr. 8, 15A, 16A eller 16B eller DIN 38405-D27. |
| --- | --- |

ii)

Emissioner af svovl til luft: anvend metoden i EN 14791, EPA nr. 8, 15A, 16A eller 16B eller DIN 38405-D27.

| iii) | Emissioner af zink til vand: anvend metoden i EN ISO 11885. |
| --- | --- |

iii)

Emissioner af zink til vand: anvend metoden i EN ISO 11885.

| iv) | Målinger af COD i vand: anvend metoden i ISO 6060, DIN ISO 15705, DIN 38409-01 eller DIN 38409-44. |
| --- | --- |

iv)

Målinger af COD i vand: anvend metoden i ISO 6060, DIN ISO 15705, DIN 38409-01 eller DIN 38409-44.

| v) | Emissioner af SO4
  2- (sulfater) til vand: anvend metoden i ISO 22743. |
| --- | --- |

v)

Emissioner af SO4
  2- (sulfater) til vand: anvend metoden i ISO 22743.

| vi) | Testmetoder, hvis anvendelsesområde og kravstandarder anses for at svare til en af de nævnte nationale og internationale standarder, og hvis ækvivalens er blevet bekræftet af en uafhængig tredjepart, skal accepteres. |
| --- | --- |

vi)

Testmetoder, hvis anvendelsesområde og kravstandarder anses for at svare til en af de nævnte nationale og internationale standarder, og hvis ækvivalens er blevet bekræftet af en uafhængig tredjepart, skal accepteres.

| vii) | Den detaljerede dokumentation og testrapporterne skal indeholde en angivelse af målehyppigheden for S, Zn, COD og SO4
  2-. Målingerne af COD, S, Zn og SO4 2- skal foretages mindst én gang om ugen ud over de målinger, der måtte være fastsat i forskrifterne. |
| --- | --- |

vii)

Den detaljerede dokumentation og testrapporterne skal indeholde en angivelse af målehyppigheden for S, Zn, COD og SO4
  2-. Målingerne af COD, S, Zn og SO4 2- skal foretages mindst én gang om ugen ud over de målinger, der måtte være fastsat i forskrifterne.

Kriterium 3.   Bomuld og andre naturlige cellulosefrøfibre

3.1.   
  Råmaterialer til og sporbarhed af bomuld og andre naturlige cellulosefrøfibre

Dette kriterium gælder for bomuld og andre naturlige cellulosefrøfibre, der udgør ≥ 1 % w/w af slutproduktet.

| a) | Alle bomuldsfibre og andre naturlige cellulosefrøfibre skal dyrkes i overensstemmelse med kravene i Rådets forordning (EF) nr. 834/2007 (14) og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/848 (15), USA's National Organic Programme (NOP (16)) eller tilsvarende retlige forpligtelser, der er fastsat af Den Europæiske Unions handelspartnere. Indholdet af økologisk bomuld kan omfatte økologisk dyrket bomuld og bomuld dyrket i en omlægningsfase. |
| --- | --- |

a)

Alle bomuldsfibre og andre naturlige cellulosefrøfibre skal dyrkes i overensstemmelse med kravene i Rådets forordning (EF) nr. 834/2007 (14) og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/848 (15), USA's National Organic Programme (NOP (16)) eller tilsvarende retlige forpligtelser, der er fastsat af Den Europæiske Unions handelspartnere. Indholdet af økologisk bomuld kan omfatte økologisk dyrket bomuld og bomuld dyrket i en omlægningsfase.

| b) | Bomuld og andre naturlige cellulosefrøfibre, der dyrkes efter kriterium 3.1, litra a), og anvendes til fremstilling af absorberende hygiejneprodukter, skal kunne spores. |
| --- | --- |

b)

Bomuld og andre naturlige cellulosefrøfibre, der dyrkes efter kriterium 3.1, litra a), og anvendes til fremstilling af absorberende hygiejneprodukter, skal kunne spores.

Tamponsnore er undtaget fra at opfylde dette krav.

Vurdering og verifikation:

| a) | Indholdet af økologisk bomuld og/eller andre naturlige cellulosefrøfibre skal certificeres af en uafhængig kontrolinstans som bekræfter, at det er produceret i overensstemmelse med produktions- og inspektionskravene i forordning (EF) nr. 834/2007 og forordning (EU) 2018/848, USA's NOP eller tilsvarende retlige forpligtelser fastsat af andre af Den Europæiske Unions handelspartnere. Verifikationen skal ske årligt og for hvert enkelt oprindelsesland. |
| --- | --- |

a)

Indholdet af økologisk bomuld og/eller andre naturlige cellulosefrøfibre skal certificeres af en uafhængig kontrolinstans som bekræfter, at det er produceret i overensstemmelse med produktions- og inspektionskravene i forordning (EF) nr. 834/2007 og forordning (EU) 2018/848, USA's NOP eller tilsvarende retlige forpligtelser fastsat af andre af Den Europæiske Unions handelspartnere. Verifikationen skal ske årligt og for hvert enkelt oprindelsesland.

| b) | Ansøgeren skal på årsbasis godtgøre, at kravet om materialeindhold er opfyldt for den årlige mængde bomuld og/eller andre naturlige cellulosefrøfibre, der er indkøbt til fremstilling af slutproduktet eller slutprodukterne, og for hver produktlinje. Transaktionsregistreringer eller fakturaer, der dokumenterer mængden af bomuld og/eller andre naturlige cellulosefrøfibre, der er indkøbt årligt hos landbrugere eller producentsammenslutninger, og den samlede vægt af certificerede baller skal forelægges. |
| --- | --- |

b)

Ansøgeren skal på årsbasis godtgøre, at kravet om materialeindhold er opfyldt for den årlige mængde bomuld og/eller andre naturlige cellulosefrøfibre, der er indkøbt til fremstilling af slutproduktet eller slutprodukterne, og for hver produktlinje. Transaktionsregistreringer eller fakturaer, der dokumenterer mængden af bomuld og/eller andre naturlige cellulosefrøfibre, der er indkøbt årligt hos landbrugere eller producentsammenslutninger, og den samlede vægt af certificerede baller skal forelægges.

3.2.   
  Blegning af bomuld og andre naturlige cellulosefrøfibre

Bomuld og andre naturlige cellulosefrøfibre må kun bleges ved hjælp af TCF-teknologier.

Dette delkriterium finder ikke anvendelse på bomuldslinter, der anvendes til produktion af opløselig masse.

Vurdering og verifikation:

Ansøgeren skal forelægge en erklæring fra leverandøren af bomuld og/eller andre naturlige cellulosefrøfibre om, at der anvendes TCF-teknologier.

Kriterium 4.   Produktion af syntetiske polymerer og plastmaterialer

Dette kriterium gælder for hver syntetisk polymer og hvert plastmateriale, der udgør ≥ 5 % w/w af slutproduktet og/eller emballagen.

Produktionsanlæg, der fremstiller syntetiske polymerer og plastmaterialer, der anvendes i slutproduktet, skal have systemer til gennemførelse af:

| a) | vandbesparelser. Vandforvaltningssystemet skal være dokumenteret eller beskrevet, og dokumentationen skal som minimum indeholde oplysninger om følgende aspekter: overvågning af vandstrømme, bevis for cirkulerende vand i lukkede systemer og løbende forbedringsmålsætninger og -mål vedrørende reduktion af spildevandsproduktion og optimering (hvis det er relevant, dvs. hvis der anvendes vand i anlægget) |
| --- | --- |

a)

vandbesparelser. Vandforvaltningssystemet skal være dokumenteret eller beskrevet, og dokumentationen skal som minimum indeholde oplysninger om følgende aspekter: overvågning af vandstrømme, bevis for cirkulerende vand i lukkede systemer og løbende forbedringsmålsætninger og -mål vedrørende reduktion af spildevandsproduktion og optimering (hvis det er relevant, dvs. hvis der anvendes vand i anlægget)

| b) | integreret affaldshåndtering i form af en plan for prioritering af andre behandlingsmuligheder end bortskaffelse for alt det affald, der produceres på produktionsanlæggene, og for at følge affaldshierarkiet i forbindelse med forebyggelse, genbrug, genanvendelse, nyttiggørelse og endelig bortskaffelse af affald. Affaldshåndteringsplanen skal være dokumenteret eller beskrevet, og dokumentationen skal som minimum indeholde oplysninger om følgende aspekter: adskillelse af forskellige affaldsfraktioner, håndtering, indsamling, adskillelse og anvendelse af genanvendelige materialer fra den ikkefarlige affaldsstrøm, nyttiggørelse af materialer til andre formål, håndtering, indsamling, adskillelse og bortskaffelse af farligt affald som fastlagt af de relevante lokale og nationale myndigheder samt løbende forbedringsmålsætninger og -mål vedrørende affaldsforebyggelse, genbrug, genanvendelse og nyttiggørelse af affaldsfraktioner, der ikke kan undgås (herunder energiudnyttelse) |
| --- | --- |

b)

integreret affaldshåndtering i form af en plan for prioritering af andre behandlingsmuligheder end bortskaffelse for alt det affald, der produceres på produktionsanlæggene, og for at følge affaldshierarkiet i forbindelse med forebyggelse, genbrug, genanvendelse, nyttiggørelse og endelig bortskaffelse af affald. Affaldshåndteringsplanen skal være dokumenteret eller beskrevet, og dokumentationen skal som minimum indeholde oplysninger om følgende aspekter: adskillelse af forskellige affaldsfraktioner, håndtering, indsamling, adskillelse og anvendelse af genanvendelige materialer fra den ikkefarlige affaldsstrøm, nyttiggørelse af materialer til andre formål, håndtering, indsamling, adskillelse og bortskaffelse af farligt affald som fastlagt af de relevante lokale og nationale myndigheder samt løbende forbedringsmålsætninger og -mål vedrørende affaldsforebyggelse, genbrug, genanvendelse og nyttiggørelse af affaldsfraktioner, der ikke kan undgås (herunder energiudnyttelse)

| c) | optimering af energieffektivitet og energiforvaltning. Energiforvaltningssystemet skal omfatte alle energiforbrugende anordninger, herunder maskiner, belysning, klimaanlæg og køling. Energiforvaltningssystemet skal omfatte foranstaltninger, der øger energieffektiviteten, og skal som minimum indeholde oplysninger om følgende aspekter: udarbejdelse og gennemførelse af en plan for indsamling af energidata med henblik på at indkredse vigtige energiværdier; analyse af energiforbruget, der omfatter en liste over energiforbrugende systemer, processer og faciliteter; indkredsning af foranstaltninger til mere effektiv brug af energi og målsætninger for løbende reduktion af energiforbruget. |
| --- | --- |

c)

optimering af energieffektivitet og energiforvaltning. Energiforvaltningssystemet skal omfatte alle energiforbrugende anordninger, herunder maskiner, belysning, klimaanlæg og køling. Energiforvaltningssystemet skal omfatte foranstaltninger, der øger energieffektiviteten, og skal som minimum indeholde oplysninger om følgende aspekter: udarbejdelse og gennemførelse af en plan for indsamling af energidata med henblik på at indkredse vigtige energiværdier; analyse af energiforbruget, der omfatter en liste over energiforbrugende systemer, processer og faciliteter; indkredsning af foranstaltninger til mere effektiv brug af energi og målsætninger for løbende reduktion af energiforbruget.

Vurdering og verifikation:

Ansøgeren skal forelægge en overensstemmelseserklæring om, at dette kriterium er opfyldt, fra leverandørerne af syntetiske polymerer og plastmaterialer, der anvendes i slutproduktet og/eller emballagen. Erklæringen skal underbygges af en rapport med en detaljeret beskrivelse af de procedurer, som leverandørerne har indført for at opfylde kravene for hvert af de pågældende anlæg i overensstemmelse med standarder såsom ISO 14001 og/eller ISO 50001 for vand-, affalds- og energiplaner.

Hvis affaldshåndteringen udliciteres, skal underkontrahenten også forelægge en overensstemmelseserklæring om, at dette kriterium er opfyldt.

Ansøgere, der er registreret under EU's ordning for miljøledelse og miljørevision (EMAS) og/eller certificeret i henhold til ISO 14001, ISO 50001, EN 16247 eller en tilsvarende standard/ordning, anses for at have opfyldt disse krav, hvis:

| a) | medtagelsen af vand-, affalds- og energiforvaltningsplaner for produktionsanlægget/-anlæggene dokumenteres i virksomhedens EMAS-miljøredegørelse eller |
| --- | --- |

a)

medtagelsen af vand-, affalds- og energiforvaltningsplaner for produktionsanlægget/-anlæggene dokumenteres i virksomhedens EMAS-miljøredegørelse eller

| b) | medtagelsen af vand-, affalds- og energiforvaltningsplaner for produktionsanlægget/-anlæggene er tilstrækkeligt behandlet i ISO 14001, ISO 50001, EN 16247 eller en tilsvarende standard/ordning. |
| --- | --- |

b)

medtagelsen af vand-, affalds- og energiforvaltningsplaner for produktionsanlægget/-anlæggene er tilstrækkeligt behandlet i ISO 14001, ISO 50001, EN 16247 eller en tilsvarende standard/ordning.

Kriterium 5.   Biobaserede plastmaterialer

Dette kriterium gælder kun for slutproduktet, særskilte komponenter og/eller emballage, der indeholder > 1 % w/w biobaseret plastmateriale.

Ansøgeren kan på frivillig basis anvende biobaserede råmaterialer til en vis procentdel af den samlede mængde syntetiske polymerer og plastmaterialer i forhold til den samlede vægt af polymerer i slutproduktet (herunder superabsorberende polymerer (SAP)), de særskilte komponenter og/eller i emballagen. Principperne for den cirkulære økonomi skal være retningsgivende for udvælgelsen af råprodukter (f.eks. skal producenterne prioritere anvendelsen af organisk affald og biprodukter som råvare) (17).

I så fald gælder følgende:

| a) | De miljømæssige fordele ved de biobaserede råmaterialer, der anvendes til at fremstille biobaseret plast i slutproduktet, de særskilte komponenter og/eller emballagen, skal påvises i overensstemmelse med de seneste gældende metoder til vurdering af virkningerne af biobaseret plast sammenlignet med fossilbaseret plast (18). |
| --- | --- |

a)

De miljømæssige fordele ved de biobaserede råmaterialer, der anvendes til at fremstille biobaseret plast i slutproduktet, de særskilte komponenter og/eller emballagen, skal påvises i overensstemmelse med de seneste gældende metoder til vurdering af virkningerne af biobaseret plast sammenlignet med fossilbaseret plast (18).

| b) | Biobaserede råmaterialer, der anvendes til at fremstille biobaseret plast i slutproduktet, de særskilte komponenter og/eller emballagen, skal være omfattet af certifikater for kontrol af leverandørkæden udstedt af en uafhængig tredjepartscertificeringsordning, der er officielt anerkendt af Europa-Kommissionen (19). |
| --- | --- |

b)

Biobaserede råmaterialer, der anvendes til at fremstille biobaseret plast i slutproduktet, de særskilte komponenter og/eller emballagen, skal være omfattet af certifikater for kontrol af leverandørkæden udstedt af en uafhængig tredjepartscertificeringsordning, der er officielt anerkendt af Europa-Kommissionen (19).

Slutproduktet, de særskilte komponenter og/eller emballagen kan frivilligt mærkes som indeholdende biobaseret plast. I dette tilfælde skal anprisningen være, at »x % plast indeholdt i produktet [de særskilte komponenter og/eller emballagen] er biobaseret« (hvor x > 1, og x er den nøjagtige og målbare andel af det biobaserede plastindhold i produktet [de særskilte komponenter og/eller emballagen]). Generiske anprisninger såsom »bioplast«, »biobaseret«, »plantebaseret«, »naturbaseret« og lignende må ikke anvendes.

Vurdering og verifikation:

| a) | For at påvise de miljømæssige fordele ved de biobaserede plastråmaterialer, der anvendes i produktet, de særskilte komponenter og/eller emballagen, skal ansøgeren forelægge en uafhængig tredjepartscertificering, der henviser til de metoder, der er til rådighed på det givne tidspunkt (20). |
| --- | --- |

a)

For at påvise de miljømæssige fordele ved de biobaserede plastråmaterialer, der anvendes i produktet, de særskilte komponenter og/eller emballagen, skal ansøgeren forelægge en uafhængig tredjepartscertificering, der henviser til de metoder, der er til rådighed på det givne tidspunkt (20).

| b) | Ansøgeren skal forelægge en overensstemmelseserklæring underbygget af et gyldigt, uafhængigt certificeret certifikat for kontrol af leverandørkæden for leverandører af alle plastråmaterialer, der anvendes i produktet, de særskilte komponenter og/eller emballagen. Certifikater for kontrol af leverandørkæden skal gælde for hele EU-miljømærkets gyldighedsperiode. De kompetente organer kontrollerer igen certifikaterne 12 måneder efter udstedelsen af EU-miljømærket. |
| --- | --- |

b)

Ansøgeren skal forelægge en overensstemmelseserklæring underbygget af et gyldigt, uafhængigt certificeret certifikat for kontrol af leverandørkæden for leverandører af alle plastråmaterialer, der anvendes i produktet, de særskilte komponenter og/eller emballagen. Certifikater for kontrol af leverandørkæden skal gælde for hele EU-miljømærkets gyldighedsperiode. De kompetente organer kontrollerer igen certifikaterne 12 måneder efter udstedelsen af EU-miljømærket.

Ansøgeren skal, hvor det er relevant, forelægge et foto i høj opløsning af salgsemballagen, hvor oplysninger om anprisningen af biobaseret plast tydeligt fremgår. Standarder baseret på radiokulstofmetoder såsom EN 16640 eller EN 16785 eller ASTM D 6866-12 skal anvendes til at bestemme det biobaserede kulstofindhold i de syntetiske polymerer og plastmaterialer, der findes i produktet, de særskilte komponenter og/eller emballagen. Når radiokulstofmetoder ikke kan anvendes, er det tilladt at anvende massebalancemetoden, hvis en høj grad af gennemsigtighed og ansvarlighed sikres og underbygges af aftalte standarder.

Anvendelse af købte certifikater baseret på book-and-claim-systemet er udelukket, således at det er muligt at spore de biobaserede plastråmaterialer. Beviset for indkøb af de biobaserede plastråmaterialer skal være baseret på processer ifølge adskillelses- eller massebalancesystemerne.

Hvis det i henhold til certificeringsordningen ikke er et specifikt krav, at alt nyt materiale skal stamme fra ikke-GMO-sorter, skal der forelægges yderligere dokumentation til påvisning heraf.

Kriterium 6.   Materialeeffektivitet ved fremstillingen af slutproduktet

Kravene i dette kriterium finder anvendelse på produktionsanlægget, hvor den endelige samling af produktet foregår.

Den mængde affald, der produceres under fremstillingen og emballeringen af produkterne, og som sendes til deponering eller forbrænding uden energiudnyttelse, må ikke overstige:

| a) | for tamponer, 8 vægtprocent af slutproduktets vægt |
| --- | --- |

a)

for tamponer, 8 vægtprocent af slutproduktets vægt

| b) | for alle andre produkter, 4 vægtprocent af slutproduktets vægt. |
| --- | --- |

b)

for alle andre produkter, 4 vægtprocent af slutproduktets vægt.

Vurdering og verifikation:

Ansøgeren skal bekræfte, at ovennævnte krav er opfyldt.

Ansøgeren skal forelægge dokumentation for den mængde af affaldet, der ikke er genbrugt i fremstillingsprocessen eller ikke er omdannet til materialer og/eller energi.

Ansøgeren skal forelægge alle følgende oplysninger:

| a) | produktets og emballagens vægt |
| --- | --- |

a)

produktets og emballagens vægt

| b) | alle affaldsstrømme, der produceres under fremstillingen |
| --- | --- |

b)

alle affaldsstrømme, der produceres under fremstillingen

| c) | den respektive behandling af fraktionen af nyttiggjort affald og den fraktion, der bortskaffes til deponering eller forbrænding. |
| --- | --- |

c)

den respektive behandling af fraktionen af nyttiggjort affald og den fraktion, der bortskaffes til deponering eller forbrænding.

Den mængde affald, der sendes til deponering eller til forbrænding uden energiudnyttelse, beregnes som forskellen mellem den producerede affaldsmængde og mængden af nyttiggjort affald (genbrugt, genanvendt osv.).

Kriterium 7.   Stoffer, der ikke må anvendes eller kun må anvendes i begrænset omfang

7.1.   
  Begrænsninger vedrørende stoffer, der er klassificeret i henhold til forordning (EF) nr. 1272/2008

Dette delkriterium gælder for slutproduktet og alle komponenter heri.

Slutproduktet og komponenterne heri må ikke indeholde indgående stoffer (alene eller i blandinger), der i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 1272/2008 er tildelt en eller flere af de fareklasser og -kategorier og tilknyttede faresætningskoder, der er anført i tabel 6, medmindre der gælder en undtagelse ifølge tabel 8.

Tabel 6

Stoffer, der er tildelt en eller flere af følgende fareklasser, farekategorier og tilknyttede faresætningskoder, må ikke anvendes

| Kræftfremkaldende, mutagen eller reproduktionstoksisk |
| --- |
| Kategori 1A og 1B | Kategori 2 |
| H340 Kan forårsage genetiske defekter | H341 Mistænkt for at forårsage genetiske defekter |
| H350 Kan fremkalde kræft | H351 Mistænkt for at fremkalde kræft |
| H350i Kan fremkalde kræft ved indånding | — |
| H360F Kan skade forplantningsevnen | H361f Mistænkt for at skade forplantningsevnen. |
| H360D Kan skade det ufødte barn | H361d Mistænkt for at skade det ufødte barn |
| H360FD Kan skade forplantningsevnen. Kan skade det ufødte barn | H361fd Mistænkt for at skade forplantningsevnen. Mistænkt for at skade det ufødte barn |
| H360Fd Kan skade forplantningsevnen. Mistænkt for at skade det ufødte barn | H362 Kan skade børn, der ammes |
| H360Df Kan skade det ufødte barn. Mistænkt for at skade forplantningsevnen | |
| Akut toksicitet |
| Kategori 1 og 2 | Kategori 3 |
| H300 Livsfarlig ved indtagelse | H301 Giftig ved indtagelse |
| H310 Livsfarlig ved hudkontakt | H311 Giftig ved hudkontakt |
| H330 Livsfarlig ved indånding | H331 Giftig ved indånding |
| H304 Kan være livsfarligt, hvis det indtages og kommer i luftvejene | EUH070 Giftig ved kontakt med øjnene |
| Specifik målorgantoksicitet |
| Kategori 1 | Kategori 2 |
| H370 Forårsager organskader | H371 Kan forårsage organskader |
| H372 Forårsager organskader ved længerevarende eller gentagen eksponering | H373 Kan forårsage organskader ved længerevarende eller gentagen eksponering |
| Respiratorisk sensibilisering eller hudsensibilisering |
| Kategori 1A | Kategori 1B |
| H317 Kan forårsage allergisk hudreaktion | H317 Kan forårsage allergisk hudreaktion |
| H334 Kan fremkalde allergi- eller astmasymptomer eller åndedrætsbesvær ved indånding | H334 Kan fremkalde allergi- eller astmasymptomer eller åndedrætsbesvær ved indånding |
| Stoffer med hormonforstyrrende virkning for menneskers sundhed og miljøet |
| Kategori 1 | Kategori 2 |
| EUH380: Kan forårsage hormonforstyrrelse hos mennesker | EUH381: Mistænkt for at forårsage hormonforstyrrelse hos mennesker |
| EUH430: Kan forårsage hormonforstyrrelse hos miljøet | EUH431: Mistænkt for at forårsage hormonforstyrrelse hos miljøet |
| Persistent, bioakkumulerende og toksisk |
| PBT | vPvB |
| EUH440: Ophobes i miljøet og levende organismer, herunder i mennesker | EUH441: Ophobes i høj grad i miljøet og levende organismer, herunder i mennesker |
| Persistent, mobil og toksisk |
| PMT | vPvM |
| EUH450: Kan forårsage langvarig og diffus forurening af vandressourcer | EUH451: Kan forårsage meget langvarig og diffus forurening af vandressourcer |

Kræftfremkaldende, mutagen eller reproduktionstoksisk

Kategori 1A og 1B

Kategori 2

H340 Kan forårsage genetiske defekter

H341 Mistænkt for at forårsage genetiske defekter

H350 Kan fremkalde kræft

H351 Mistænkt for at fremkalde kræft

H350i Kan fremkalde kræft ved indånding

—

H360F Kan skade forplantningsevnen

H361f Mistænkt for at skade forplantningsevnen.

H360D Kan skade det ufødte barn

H361d Mistænkt for at skade det ufødte barn

H360FD Kan skade forplantningsevnen. Kan skade det ufødte barn

H361fd Mistænkt for at skade forplantningsevnen. Mistænkt for at skade det ufødte barn

H360Fd Kan skade forplantningsevnen. Mistænkt for at skade det ufødte barn

H362 Kan skade børn, der ammes

H360Df Kan skade det ufødte barn. Mistænkt for at skade forplantningsevnen

Akut toksicitet

Kategori 1 og 2

Kategori 3

H300 Livsfarlig ved indtagelse

H301 Giftig ved indtagelse

H310 Livsfarlig ved hudkontakt

H311 Giftig ved hudkontakt

H330 Livsfarlig ved indånding

H331 Giftig ved indånding

H304 Kan være livsfarligt, hvis det indtages og kommer i luftvejene

EUH070 Giftig ved kontakt med øjnene

Specifik målorgantoksicitet

Kategori 1

Kategori 2

H370 Forårsager organskader

H371 Kan forårsage organskader

H372 Forårsager organskader ved længerevarende eller gentagen eksponering

H373 Kan forårsage organskader ved længerevarende eller gentagen eksponering

Respiratorisk sensibilisering eller hudsensibilisering

Kategori 1A

Kategori 1B

H317 Kan forårsage allergisk hudreaktion

H317 Kan forårsage allergisk hudreaktion

H334 Kan fremkalde allergi- eller astmasymptomer eller åndedrætsbesvær ved indånding

H334 Kan fremkalde allergi- eller astmasymptomer eller åndedrætsbesvær ved indånding

Stoffer med hormonforstyrrende virkning for menneskers sundhed og miljøet

Kategori 1

Kategori 2

EUH380: Kan forårsage hormonforstyrrelse hos mennesker

EUH381: Mistænkt for at forårsage hormonforstyrrelse hos mennesker

EUH430: Kan forårsage hormonforstyrrelse hos miljøet

EUH431: Mistænkt for at forårsage hormonforstyrrelse hos miljøet

Persistent, bioakkumulerende og toksisk

PBT

vPvB

EUH440: Ophobes i miljøet og levende organismer, herunder i mennesker

EUH441: Ophobes i høj grad i miljøet og levende organismer, herunder i mennesker

Persistent, mobil og toksisk

PMT

vPvM

EUH450: Kan forårsage langvarig og diffus forurening af vandressourcer

EUH451: Kan forårsage meget langvarig og diffus forurening af vandressourcer

Endvidere må slutproduktet og komponenterne heri ikke indeholde indgående stoffer (alene eller i blandinger), der i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 1272/2008 er tildelt en eller flere af de fareklasser og-kategorier og tilknyttede faresætningskoder, der er anført i tabel 7, i koncentrationer på over 0,010 % w/w, medmindre der gælder en undtagelse ifølge tabel 8.

Tabel 7

Stoffer, der er tildelt en eller flere af følgende fareklasser og -kategorier og tilknyttede faresætningskoder, må kun anvendes i begrænset omfang

| Farlig for vandmiljøet |
| --- |
| Kategori 1 og 2 | Kategori 3 og 4 |
| H400 Meget giftig for vandlevende organismer | H412 Skadelig for vandlevende organismer, med langvarige virkninger |
| H410 Meget giftig for vandlevende organismer, med langvarige virkninger. | H413 Kan forårsage langvarige skadelige virkninger for vandlevende organismer |
| H411 Giftig for vandlevende organismer, med langvarige virkninger | |
| Farlig for ozonlaget |
| H420 Skader folkesundheden og miljøet ved at ødelægge ozon i den øvre atmosfære | |

Farlig for vandmiljøet

Kategori 1 og 2

Kategori 3 og 4

H400 Meget giftig for vandlevende organismer

H412 Skadelig for vandlevende organismer, med langvarige virkninger

H410 Meget giftig for vandlevende organismer, med langvarige virkninger.

H413 Kan forårsage langvarige skadelige virkninger for vandlevende organismer

H411 Giftig for vandlevende organismer, med langvarige virkninger

Farlig for ozonlaget

H420 Skader folkesundheden og miljøet ved at ødelægge ozon i den øvre atmosfære

Tabel 8

Undtagelser fra begrænsningerne vedrørende stoffer med en harmoniseret klassificering i henhold til forordning (EF) nr. 1272/2008

| Type stof | Undtagne fareklasser og -kategorier og faresætningskoder | Betingelser for undtagelse |
| --- | --- | --- |
| 2-methyl-2H-isothiazol-3-on (MIT) | H400, H314, H301, H311, H318, H410, H330 og H317 | Kun i vandopløselige trykfarver og i en koncentration på under 15 ppm i trykfarven (før anvendelse) og under 0,1 ppm i slutproduktet. Trykfarven skal opfylde delkriterium 7.3.4. |
| Dipropylenglycoldibenzoat | H412 | Kun i smeltelim, der fungerer som fugtighedsindikator |
| Stoffer og blandinger med harmoniseret klassificering som H304 | H304 | Stoffer med en viskositet under 20,5 cSt ved 40 °C. |
| Titandioxid (nanoform) | H351 | Kun når det anvendes som pigment. Må ikke anvendes i pulver- eller sprayform |

Type stof

Undtagne fareklasser og -kategorier og faresætningskoder

Betingelser for undtagelse

2-methyl-2H-isothiazol-3-on (MIT)

H400, H314, H301, H311, H318, H410, H330 og H317

Kun i vandopløselige trykfarver og i en koncentration på under 15 ppm i trykfarven (før anvendelse) og under 0,1 ppm i slutproduktet. Trykfarven skal opfylde delkriterium 7.3.4.

Dipropylenglycoldibenzoat

H412

Kun i smeltelim, der fungerer som fugtighedsindikator

Stoffer og blandinger med harmoniseret klassificering som H304

H304

Stoffer med en viskositet under 20,5 cSt ved 40 °C.

Titandioxid (nanoform)

H351

Kun når det anvendes som pigment. Må ikke anvendes i pulver- eller sprayform

Faresætningskoderne henviser generelt til stoffer. Hvis der imidlertid ikke er tilgængelige oplysninger om et givet stof, gælder klassificeringsreglerne for blandinger.

Brugen af stoffer eller blandinger, som modificeres kemisk i løbet af produktionsprocessen, således at enhver relevant fare, for hvilken stoffet eller blandingen er blevet klassificeret i henhold til forordning (EF) nr. 1272/2008, ikke længere er til stede, er undtaget fra ovenstående krav.

Dette kriterium gælder ikke for:

| — | stoffer, der ikke er omfattet af forordning (EF) nr. 1907/2006 som fastsat i forordningens artikel 2, stk. 2 |
| --- | --- |

—

stoffer, der ikke er omfattet af forordning (EF) nr. 1907/2006 som fastsat i forordningens artikel 2, stk. 2

| — | stoffer, der er omfattet af artikel 2, stk. 7, litra b), i forordning (EF) nr. 1907/2006, som fastlægger kriterierne for undtagelse af stoffer opført i forordningens bilag V fra krav vedrørende registrering, downstream-brugere og evaluering. |
| --- | --- |

—

stoffer, der er omfattet af artikel 2, stk. 7, litra b), i forordning (EF) nr. 1907/2006, som fastlægger kriterierne for undtagelse af stoffer opført i forordningens bilag V fra krav vedrørende registrering, downstream-brugere og evaluering.

Vurdering og verifikation:

Ansøgeren skal forelægge en underskrevet overensstemmelseserklæring om, at delkriterium 7.1 er opfyldt, sammen med relevante erklæringer fra producenterne af komponenterne, en liste over alle anvendte kemikalier, inkl. sikkerhedsdatablad eller kemikalieleverandørens erklæring, og alle andre relevante erklæringer, der dokumenterer, at kravet er opfyldt.

For stoffer, der er underlagt begrænsninger, og uundgåelige urenheder med en klassificering, der indebærer begrænsninger, skal koncentrationen af det stof eller den urenhed, der er underlagt begrænsninger, og en antaget retentionsfaktor på 100 % anvendes til at anslå mængden af det stof eller den urenhed, der er underlagt begrænsninger, i slutproduktet. Urenheder kan forekomme i det kemiske produkt i op til 0,0100 % w/w, medmindre der gælder yderligere begrænsninger ifølge kriterium 7.3.8. Stoffer, der vides at blive frigivet eller nedbrudt af indgående stoffer, betragtes som indgående stoffer og ikke som urenheder.

Der skal gives begrundelser for enhver afvigelse fra en retentionsfaktor på 100 % (f.eks. fordampning af opløsningsmidler) eller for kemisk modifikation af en urenhed, der er underlagt begrænsninger.

Hvad angår stoffer, der er undtaget fra delkriterium 7.1 (se bilag IV og V til forordning (EF) nr. 1907/2006), er en erklæring fra ansøgeren herom tilstrækkelig.

Da flere produkter eller potentielle produkter, hvor der anvendes de samme proceskemikalier, kan være omfattet af ét EU-miljømærke, skal beregningen kun forelægges for hver urenhed for det værst tænkelige produkt eller den værst tænkelige komponent, der er omfattet af miljømærket (f.eks. den mest trykte komponentartikel ved screening for trykfarver med klassificeringer, der indebærer begrænsninger).

Ovennævnte dokumentation kan også forelægges direkte for de ansvarlige organer af enhver leverandør i ansøgerens forsyningskæde.

7.2.   
  Særligt problematiske stoffer

Dette delkriterium gælder for slutproduktet og alle komponenter heri.

Slutproduktet og komponenterne heri må ikke indeholde indgående stoffer (alene eller i blandinger), der opfylder de kriterier, der er omhandlet i artikel 57 i forordning (EF) nr. 1907/2006, og som er identificeret i henhold til proceduren i artikel 59 i nævnte forordning og opført på kandidatlisten over særligt problematiske stoffer med henblik på godkendelse.

Vurdering og verifikation:

Ansøgeren skal forelægge en underskrevet erklæring om, at slutproduktet og komponenterne heri ikke indeholder særligt problematiske stoffer. Erklæringen skal underbygges af sikkerhedsdatablade for alle leverede kemikalier og materialer, der er anvendt til at fremstille slutproduktet og komponenterne heri.

Listen over de stoffer, der er udpeget som særligt problematiske og opført på kandidatlisten, jf. artikel 59 i forordning (EF) nr. 1907/2006, kan hentes her:

https://www.echa.europa.eu/candidate-list-table.

Der skal henvises til listen på datoen for indgivelse af ansøgningen om EU-miljømærket.

For uundgåelige urenheder, som er identificeret som særligt problematiske stoffer, skal koncentrationen af urenheden og en antaget retentionsfaktor på 100 % anvendes til at anslå mængden af urenheder, som er identificeret som særligt problematiske stoffer i slutproduktet. Urenheder kan forekomme i det kemiske produkt i op til 0,0100 % w/w, medmindre der gælder yderligere begrænsninger ifølge kriterium 7.3.8. Stoffer, der vides at blive frigivet eller nedbrudt af indgående stoffer, betragtes som indgående stoffer og ikke som urenheder.

Der skal gives begrundelser for enhver afvigelse fra en retentionsfaktor på 100 % (f.eks. fordampning af opløsningsmidler) eller for kemisk modifikation af en urenhed, der er identificeret som et særligt problematisk stof.

7.3.   
  Andre specifikke begrænsninger

7.3.1   Bestemte stoffer, der ikke må anvendes

Dette delkriterium gælder for slutproduktet og alle komponenter heri.

Følgende stoffer må ikke tilsættes (alene eller i blandinger) til det kemiske produkt, der anvendes i slutproduktet eller komponenterne heri:

| a) | 5-chlor-2-methyl-4-isothiazolin-3-on (CMIT) |
| --- | --- |

a)

5-chlor-2-methyl-4-isothiazolin-3-on (CMIT)

| b) | acrylamid i superabsorberende polymerer |
| --- | --- |

b)

acrylamid i superabsorberende polymerer

| c) | alkylphenolethoxylater (APEO) og andre alkylphenolderivater [1]. Sterilt hindrede phenolantioxidanter med molekylvægt (MW) > 600 g/mol er tilladt |
| --- | --- |

c)

alkylphenolethoxylater (APEO) og andre alkylphenolderivater [1]. Sterilt hindrede phenolantioxidanter med molekylvægt (MW) > 600 g/mol er tilladt

| d) | antibakterielle midler (f.eks. nanosølv og triclosan) |
| --- | --- |

d)

antibakterielle midler (f.eks. nanosølv og triclosan)

| e) | formaldehyd og forbindelser, der frigiver formaldehyd [2] |
| --- | --- |

e)

formaldehyd og forbindelser, der frigiver formaldehyd [2]

| f) | nitromoskus og polycyklisk moskus |
| --- | --- |

f)

nitromoskus og polycyklisk moskus

| g) | organiske tinforbindelser, der anvendes som katalysatorer ved produktion af silicone |
| --- | --- |

g)

organiske tinforbindelser, der anvendes som katalysatorer ved produktion af silicone

| h) | parabener |
| --- | --- |

h)

parabener

| i) | phthalater [3] |
| --- | --- |

i)

phthalater [3]

| j) | stoffer, der har hormonforstyrrende egenskaber |
| --- | --- |

j)

stoffer, der har hormonforstyrrende egenskaber

| k) | stoffer, der anses for at være potentielt hormonforstyrrende stoffer i kategori 1 eller 2 på EU's prioriterede liste over stoffer, der skal undersøges nærmere for hormonforstyrrende virkninger. |
| --- | --- |

k)

stoffer, der anses for at være potentielt hormonforstyrrende stoffer i kategori 1 eller 2 på EU's prioriterede liste over stoffer, der skal undersøges nærmere for hormonforstyrrende virkninger.

Vurdering og verifikation:

Ansøgeren skal forelægge en underskrevet overensstemmelseserklæring om, at ovenstående delkriterium er opfyldt, underbygget af erklæringer fra leverandører, hvis det er relevant. De stoffer, der er anført i dette delkriterium, er kun tilladt som urenheder og kun i koncentrationer på under 0,0100 % w/w i det kemiske produkt, medmindre der gælder yderligere begrænsninger ifølge kriterium 7.3.8. Stoffer, der vides at blive frigivet eller nedbrudt af indgående stoffer, betragtes som indgående stoffer og ikke som urenheder.

[Bemærk:

| [1] | Stoffets betegnelse = »Alkylphenol«, jf.: https://echa.europa.eu/da/advanced-search-for-chemicals. |
| --- | --- |

[1]

| [2] | Anvendelsen af formaldehyd og forbindelser, der frigiver formaldehyd, i klæbemidler er reguleret i henhold til delkriterium 7.3.5. |
| --- | --- |

[2]

| [3] | DINP kan tillades, hvis den anvendes i klæbemiddelformuleringer i en koncentration på højst 0,010 % w/w af klæbemiddelformuleringen]. |
| --- | --- |

[3]

7.3.2   Duftstoffer

Dette delkriterium gælder for slutproduktet, alle komponenter heri, de særskilte komponenter og emballagen.

Der må ikke tilsættes duftstoffer, hverken til slutproduktet, komponenterne heri, de særskilte komponenter eller emballagen.

Vurdering og verifikation:

Ansøgeren skal forelægge en underskrevet overensstemmelseserklæring om, at dette delkriterium er opfyldt.

7.3.3   Cremer

Dette delkriterium gælder for slutproduktet og alle komponenter heri.

Cremer må ikke anvendes i produktet eller i nogen komponenter deri.

Vurdering og verifikation:

Ansøgeren skal forelægge en underskrevet overensstemmelseserklæring om, at dette delkriterium er opfyldt.

7.3.4   Trykfarver og farvestoffer

Dette delkriterium gælder for slutproduktet og alle komponenter heri. Det gælder ikke for salgsemballagen, de særskilte komponenter og oplysningsbladene.

| a) | Slutproduktet og komponenterne heri må ikke farves eller påtrykkes farve. |
| --- | --- |

a)

Slutproduktet og komponenterne heri må ikke farves eller påtrykkes farve.

| b) | Følgende komponenter er undtaget og kan farves eller påtrykkes farve:






  i) | tamponsnore |
| --- | --- | --- |

b)

Følgende komponenter er undtaget og kan farves eller påtrykkes farve:

i)

tamponsnore

| ii) | lukkesystemer |
| --- | --- |

ii)

lukkesystemer

| iii) | materialer, der ikke er i direkte kontakt med huden, hvis farvestoffet eller trykfarven opfylder specifikke funktioner (f.eks. reducerer produktets synlighed gennem hvidt eller lyst tøj, markerer kanten af eventuel tape, indikerer fugtigheden, indikerer bagsiden af et produkt) eller dekorative formål. |
| --- | --- |

iii)

materialer, der ikke er i direkte kontakt med huden, hvis farvestoffet eller trykfarven opfylder specifikke funktioner (f.eks. reducerer produktets synlighed gennem hvidt eller lyst tøj, markerer kanten af eventuel tape, indikerer fugtigheden, indikerer bagsiden af et produkt) eller dekorative formål.

I disse tilfælde skal indholdet af antimon, arsen, barium, cadmium, chrom, bly, kviksølv, selen, primære aromatiske aminer og polychloreret biphenyl, der forekommer som urenhed i de anvendte farvestoffer og trykfarver, ligge under de grænser, der er fastsat i Europarådets resolution AP (89) 1 om anvendelse af farvestoffer i plastmaterialer, der kommer i kontakt med fødevarer (21).

De anvendte farvestoffer og trykfarver skal desuden opfylde følgende krav:

| a) | anvendt i plastmaterialer: Anbefaling IX fra det tyske forbundsinstitut for risikovurdering (Bundesinstitut für Risikobewertung, BfR) vedrørende farvestoffer til plast og andre polymerer, der anvendes i råvarer (22) eller den schweiziske bekendtgørelse nr. 817.023.21, bilag 2 (23) og bilag 10 (24). |
| --- | --- |

a)

anvendt i plastmaterialer: Anbefaling IX fra det tyske forbundsinstitut for risikovurdering (Bundesinstitut für Risikobewertung, BfR) vedrørende farvestoffer til plast og andre polymerer, der anvendes i råvarer (22) eller den schweiziske bekendtgørelse nr. 817.023.21, bilag 2 (23) og bilag 10 (24).

| b) | anvendt i cellulosematerialer: BfR's anbefaling XXXVI vedrørende papir og pap til kontakt med fødevarer (25). |
| --- | --- |

b)

anvendt i cellulosematerialer: BfR's anbefaling XXXVI vedrørende papir og pap til kontakt med fødevarer (25).

De anvendte farvestoffer og trykfarver, skal også opfylde delkriterium 7.1 og 7.2.

Vurdering og verifikation:

Ansøgeren skal forelægge en underskrevet overensstemmelseserklæring om, at dette delkriterium er opfyldt, underbygget af erklæringer fra leverandører, hvis det er relevant.

Hvis der anvendes farvestoffer og/eller trykfarver, skal deres tilstedeværelse begrundes med angivelse af den specifikke funktion, de har, og der skal forelægges dokumentation for, at urenheder i farvestoffet eller trykfarven er i overensstemmelse med Europarådets resolution AP (89) 1, og at de anvendte farvestoffer er godkendt i henhold til BfR's anbefaling IX vedrørende farvestoffer til plast og andre polymerer, der anvendes i råvarer, den schweiziske bekendtgørelse nr. 817.023.21, bilag 2 og bilag 10, eller BfR's anbefaling XXXVI vedrørende papir og pap til kontakt med fødevarer.

7.3.5   Yderligere begrænsninger for klæbemidler

Indholdet af frit formaldehyd i hærdede klæbemidler (lim) må ikke overstige 10 ppm. Grænseværdien for formaldehyd, der fremkommer under produktionen af klæbemidler, er 250 ppm målt i nyligt produceret polymerdispersion. Smeltelim er undtaget fra dette krav.

Vurdering og verifikation:

Ansøgeren skal forelægge en underskrevet overensstemmelseserklæring om, at ovenstående delkriterium er opfyldt, underbygget af erklæringer fra leverandører, hvis det er relevant, og sikkerhedsdatablade for alle anvendte stoffer/blandinger og deres koncentration i klæbemidlet.

Ansøgeren skal også forelægge testresultater for indholdet af formaldehyd i henhold til ISO 14184-1:2011 eller tilsvarende.

7.3.6   Superabsorberende polymerer (SAP)

Superabsorberende polymerer, der anvendes i produktet, skal opfylde følgende krav:

| a) | De må højst indeholde 1 000 ppm restmonomerer [4], der er klassificeret med de H-koder, der er anført i delkriterium 7.1. For natriumpolyacrylat gælder denne grænse for summen af ureageret acrylsyre og tværbindingsmidler |
| --- | --- |

a)

De må højst indeholde 1 000 ppm restmonomerer [4], der er klassificeret med de H-koder, der er anført i delkriterium 7.1. For natriumpolyacrylat gælder denne grænse for summen af ureageret acrylsyre og tværbindingsmidler

| b) | De må højst indeholde 10 % w/w vandopløselige ekstrakter [5], og disse skal opfylde delkriterium 7.1, 7.2 og 7.3.1. For natriumpolyacrylat er der tale om monomerer og oligomerer af acrylsyre med lavere molekylevægt end de superabsorberende polymerer, jf. ISO 17190 |
| --- | --- |

b)

De må højst indeholde 10 % w/w vandopløselige ekstrakter [5], og disse skal opfylde delkriterium 7.1, 7.2 og 7.3.1. For natriumpolyacrylat er der tale om monomerer og oligomerer af acrylsyre med lavere molekylevægt end de superabsorberende polymerer, jf. ISO 17190

| c) | Acrylamid må ikke indgå i superabsorberende polymerer. |
| --- | --- |

c)

Acrylamid må ikke indgå i superabsorberende polymerer.

Vurdering og verifikation:

Ansøgeren skal forelægge en underskrevet overensstemmelseserklæring om, at dette delkriterium er opfyldt, underbygget af erklæringer fra leverandører, hvis det er relevant, og sikkerhedsdatablade for alle stoffer/blandinger og deres koncentration i slutproduktet.

Ansøgeren skal desuden forelægge en erklæring fra leverandøren, der dokumenterer sammensætningen af den eller de superabsorberende polymerer, der er anvendt i produktet, og mængden af vandopløselige ekstrakter i den eller de superabsorberende polymerer. Erklæringen skal underbygges af sikkerhedsdatablade eller testresultater med angivelse af restmonomerer i SAP og mængderne heraf. De anbefalede testmetoder er ISO 17190 og WSP 210. De testede mængder for restmonomerer og opløselige ekstrakter skal være gennemsnittet af gentagne målinger over en vis periode. De anvendte metoder skal beskrives, og målehyppigheden med henblik på analyserne, herunder hvilke laboratorier der er anvendt til analyserne, skal oplyses.

[Bemærk:

| [4] | Restmonomerer er beregnet som summen af ureageret acrylsyre og tværbindingsmidler. |
| --- | --- |

[4]

| [5] | Vandopløselige ekstrakter i SAP er beregnet til monomerer og oligomerer af acrylsyre med en lavere molekylvægt end SAP og salte.] |
| --- | --- |

[5]

7.3.7   Silicone

Dette delkriterium gælder for slipfolien.

| a) | Der må ikke anvendes solvensbaserede siliconebelægninger. |
| --- | --- |

a)

Der må ikke anvendes solvensbaserede siliconebelægninger.

| b) | Octamethylcyclotetrasiloxan D4 (CAS 556-67-2), decamethylcyclopentasiloxan D5 (CAS 541-02-6) og dodecamethylcyclohexasiloxan D6 (CAS 540-97-6) må ikke forekomme i siliconeblandingen [6] i koncentrationer over 800 ppm (0,08 % w/w). Grænseværdien på 800 ppm skal anvendes særskilt for hvert stof. |
| --- | --- |

b)

Octamethylcyclotetrasiloxan D4 (CAS 556-67-2), decamethylcyclopentasiloxan D5 (CAS 541-02-6) og dodecamethylcyclohexasiloxan D6 (CAS 540-97-6) må ikke forekomme i siliconeblandingen [6] i koncentrationer over 800 ppm (0,08 % w/w). Grænseværdien på 800 ppm skal anvendes særskilt for hvert stof.

Vurdering og verifikation:

Ansøgeren skal forelægge en overensstemmelseserklæring om, at dette delkriterium er opfyldt, underskrevet af fabrikanten af slipfolien og underbygget af sikkerhedsdatabladet for siliconeblandingen.

[Bemærk:

| [6] | Ved siliconeblanding forstås her den flydende blanding, der består af to eller flere siliconeråmaterialer, og som anvendes som belægning på beskyttelsespapiret eller beskyttelsesfolien, der anvendes til slipfolien på visse hygiejneprodukter til kvinder (f.eks. trusseindlæg og hygiejnebind) eller på bleer.] |
| --- | --- |

[6]

7.3.8   Andre problematiske kemikalier

Dette delkriterium gælder for urenheder i slutproduktet.

Følgende kemikalier må ikke være til stede i slutproduktet i en højere koncentration end angivet i tabel 9.

Tabel 9

Liste over kemikalier, der er underlagt begrænsninger

| Stoffer | Begrænsninger |
| --- | --- |
| Formaldehyd | < 16 ppm |
| Dibenzo-p-dioxiner (»PCDD'er«): 2,3,7,8-TCDD; 1,2,3,7,8-PeCDD; 1,2,3,4,7,8-HxCDD; 1,2,3,6,7,8-HxCDD; 1,2,3,7,8,9-HxCDD; 1,2,3,4,6,7,8-HpCDD; OCDD | summen af TEQ for de fundne kongenere af PCDD'er, PCDF'er og DLPCB'er < 2 ng/kg |
| Dibenzofuraner (»PCDF'er«): 2,3,7,8-TCDF; 1,2,3,7,8-PeCDF; 2,3,4,7,8- PeCDF; 1,2,3,4,7,8-HxCDF; 1,2,3,6,7,8-HxCDF; 1,2,3,7,8,9-HxCDF; 2,3,4,6,7,8-HxCDF; 1,2,3,4,6,7,8-HpCDF; 1,2,3,4,7,8,9-HpCDF OCDF |
| DLPCB'er: PCB 77; PCB 81; PCB 126; PCB 169; PCB 105; PCB 114; PCB 118; PCB 123; PCB 156; PCB 157; PCB 167; PCB 189 |
| PAH |
| Benzo[a]anthracen; Benzo[a]pyren; Benzo[e]pyren; Chrysen; Benzo[b]fluoranthen; Benzo[k]fluoranthen; Dibenzo[a,h]anthracen; Benzo[j]fluoranthen; Benzo[g,h,i]perylen; Indeno[1,2,3-cd]pyren; Phenanthren; Pyren; Anthracen; Fluoranthen; Naphthalen | Hver PAH < 0,2 mg/kg
  PAH'er i alt < 1 mg/kg |
| Phenoler |
| Bisphenol A | < 0,02  % |
| Nonylphenoldiethoxylat | < 10 mg/kg |
| Nonylfenol | < 10 mg/kg |
| Phthalater |
| DINP; DEHP; DNOP; DIDP; BBP; DBP; DiBP; DIHP; BMEP; DPP/DIPP; DnPP; DnHP; DMP; DHNUP; DCHP; DHxP; DIHxP; DIOP; DPrP; DNP; 1,2-benzenedicarboxylicacid; di-C6-10 alkylestere, 1,2-benzenedicarboxylicacid, blandede decyl- og hexyl- og octyldiestere | < 0,01  % hver |
| Pesticider |
| Glyphosat | < 0,5 mg/kg |
| AMPA | < 0,5 mg/kg |
| Quintozen | < 0,5 mg/kg |
| Hexachlorbenzen | < 0,5 mg/kg |
| Organotiner |
| Tributyltin | < 2 ppb |
| Andre organotiner: Monobutyltin; Dibutyltin; Triphenyltin; Dioctyltin; Monooctyltin | Hvert organotin < 10 ppb |
| Tungmetaller |
| Antimon | < 30 mg/kg |
| Cadmium | < 0,1 mg/kg |
| Chrom | < 1 mg/kg |
| Bly | < 0,2 mg/kg |
| Kviksølv | < 0,02 mg/kg |

Stoffer

Begrænsninger

Formaldehyd

< 16 ppm

Dibenzo-p-dioxiner (»PCDD'er«): 2,3,7,8-TCDD; 1,2,3,7,8-PeCDD; 1,2,3,4,7,8-HxCDD; 1,2,3,6,7,8-HxCDD; 1,2,3,7,8,9-HxCDD; 1,2,3,4,6,7,8-HpCDD; OCDD

summen af TEQ for de fundne kongenere af PCDD'er, PCDF'er og DLPCB'er < 2 ng/kg

Dibenzofuraner (»PCDF'er«): 2,3,7,8-TCDF; 1,2,3,7,8-PeCDF; 2,3,4,7,8- PeCDF; 1,2,3,4,7,8-HxCDF; 1,2,3,6,7,8-HxCDF; 1,2,3,7,8,9-HxCDF; 2,3,4,6,7,8-HxCDF; 1,2,3,4,6,7,8-HpCDF; 1,2,3,4,7,8,9-HpCDF OCDF

DLPCB'er: PCB 77; PCB 81; PCB 126; PCB 169; PCB 105; PCB 114; PCB 118; PCB 123; PCB 156; PCB 157; PCB 167; PCB 189

PAH

Benzo[a]anthracen; Benzo[a]pyren; Benzo[e]pyren; Chrysen; Benzo[b]fluoranthen; Benzo[k]fluoranthen; Dibenzo[a,h]anthracen; Benzo[j]fluoranthen; Benzo[g,h,i]perylen; Indeno[1,2,3-cd]pyren; Phenanthren; Pyren; Anthracen; Fluoranthen; Naphthalen

Hver PAH < 0,2 mg/kg

PAH'er i alt < 1 mg/kg

Phenoler

Bisphenol A

< 0,02  %

Nonylphenoldiethoxylat

< 10 mg/kg

Nonylfenol

< 10 mg/kg

Phthalater

DINP; DEHP; DNOP; DIDP; BBP; DBP; DiBP; DIHP; BMEP; DPP/DIPP; DnPP; DnHP; DMP; DHNUP; DCHP; DHxP; DIHxP; DIOP; DPrP; DNP; 1,2-benzenedicarboxylicacid; di-C6-10 alkylestere, 1,2-benzenedicarboxylicacid, blandede decyl- og hexyl- og octyldiestere

< 0,01  % hver

Pesticider

Glyphosat

< 0,5 mg/kg

AMPA

< 0,5 mg/kg

Quintozen

< 0,5 mg/kg

Hexachlorbenzen

< 0,5 mg/kg

Organotiner

Tributyltin

< 2 ppb

Andre organotiner: Monobutyltin; Dibutyltin; Triphenyltin; Dioctyltin; Monooctyltin

Hvert organotin < 10 ppb

Tungmetaller

Antimon

< 30 mg/kg

Cadmium

< 0,1 mg/kg

Chrom

< 1 mg/kg

Bly

< 0,2 mg/kg

Kviksølv

< 0,02 mg/kg

Vurdering og verifikation:

Ansøgeren skal forelægge en underskrevet overensstemmelseserklæring om, at dette delkriterium er opfyldt, underbygget af erklæringer fra leverandører, hvis det er relevant.

Ansøgeren skal desuden forelægge resultaterne af de analyser, der er foretaget af slutproduktet. Testene skal udføres på et repræsentativt produkt. Hvis der er tale om produkter, der er fremstillet på samme måde (f.eks. hygiejneprodukter af forskellig størrelse), er det tilstrækkeligt at foretage test af en af produktstørrelserne. Alternativt kan analyserne udføres separat på hvert af de materialer, der udgør det (repræsentative) slutprodukt. De anvendte metoder skal beskrives, og datoen for målingen med henblik på analyserne, herunder hvilke laboratorier der er anvendt til analyserne, skal oplyses. De anbefalede testmetoder er NWSP 360.1R0 eller ækvivalent til prøveforberedelse, NWSP 360.2R0 eller ækvivalent til analysekstraktion og NWSP 360.3R0 eller ækvivalent til analytisk instrumentanalyse. Målingerne skal gennemføres mindst en gang om året.

Kriterium 8.   Emballage

Dette kriterium vedrører krav til salgs- og multipakemballage.

Multipakemballage skal undgås eller skal være fremstillet udelukkende af pap og/eller papir.

a)   Pap og/eller papir, der anvendes til emballage

Salgsemballage af pap og/eller papir skal indeholde mindst 40 % genanvendt materiale.

Multipakemballage af pap og/eller papir skal indeholde mindst 80 % genanvendt materiale.

Den resterende andel (100 % minus andelen af genanvendt karton/papir) af karton og/eller papir, der anvendes til salgs- og multipakemballage, skal være omfattet af gyldige certifikater for bæredygtig skovforvaltning udstedt af en uafhængig tredjepartscertificeringsordning såsom FSC, PEFC eller tilsvarende. Certificeringsorganer, der udsteder certifikater for bæredygtig skovforvaltning, skal være akkrediteret/anerkendt af den pågældende certificeringsordning.

b)   Plast, der anvendes til emballage

| — | Indtil den 31. december 2026 skal salgsemballage af plast indeholde mindst 20 % genanvendt materiale. |
| --- | --- |

—

Indtil den 31. december 2026 skal salgsemballage af plast indeholde mindst 20 % genanvendt materiale.

| — | Fra den 1. januar 2027 skal salgsemballage af plast indeholde mindst 35 % genanvendt materiale. |
| --- | --- |

—

Fra den 1. januar 2027 skal salgsemballage af plast indeholde mindst 35 % genanvendt materiale.

c)   Genanvendelighed

Indholdet af salgsemballage (enten pap og/eller papir eller plast) og multipakemballage (pap og/eller papir), der kan genanvendes, skal være mindst 95 % af vægten, mens 5 % af restprodukterne skal være kompatible med genanvendelse.

d)   Supplerende krav

| — | Anvendelse af kompositemballage (salg og multipak), blandet plast eller overfladebehandling af pap og/eller papir med plast eller metaller er ikke tilladt. |
| --- | --- |

—

Anvendelse af kompositemballage (salg og multipak), blandet plast eller overfladebehandling af pap og/eller papir med plast eller metaller er ikke tilladt.

| — | Genanvendt indhold og genanvendelighed af salgs- og multipakemballage skal angives på salgsemballagen. |
| --- | --- |

—

Genanvendt indhold og genanvendelighed af salgs- og multipakemballage skal angives på salgsemballagen.

Vurdering og verifikation:

Ansøgeren skal forelægge 1) en underskrevet overensstemmelseserklæring med angivelse af procentdelen af genanvendt indhold i salgsemballagen samt multipakemballagen, hvis det er relevant, 2) en overensstemmelseserklæring med angivelse af salgs- og multipakemballagens genanvendelighed, og 3) et højopløsningsfoto af salgsemballagen, hvor oplysninger om genanvendt indhold og genanvendeligheden af salgs- og multipakemballage tydeligt fremgår.

De kompetente organer kontrollerer overensstemmelseserklæringen med angivelse af procentdelen af genanvendt plast for salgsemballage igen efter den 1. januar 2027.

Ansøgeren skal forelægge reviderede regnskabsdokumenter, der viser, at den resterende andel (100 % minus andelen af genanvendt karton/papir) af karton og/eller papir, der anvendes til salgs- og multipakemballage, er defineret som certificeret materiale i henhold til gældende ordninger som FSC, PEFC eller tilsvarende. De reviderede regnskabsdokumenter skal gælde for hele EU-miljømærkets gyldighedsperiode. De kompetente organer kontrollerer igen regnskabsdokumenterne 12 måneder efter udstedelsen af EU-miljømærket.

Genanvendt indhold skal verificeres ved overensstemmelse med EN 45557 eller ISO 14021, mens genanvendeligheden verificeres ved overensstemmelse med EN 13430 eller ISO 18604.

Indholdet af genanvendt plast i emballagen skal være i overensstemmelse med standarder for leverandørkæden såsom ISO 22095 eller EN 15343. Tilsvarende metoder kan accepteres, hvis de anses for ækvivalente af en tredjepart, og de skal ledsages af detaljerede forklaringer, der viser, at dette krav er opfyldt, samt af tilhørende dokumentation. Der skal forelægges fakturaer, der dokumenterer købet af det genanvendte materiale.

Desuden skal emballagens genanvendelighed (tilgængelighed og kompatibilitet med henblik på genanvendelse) testes ved hjælp af standardtestprotokoller. Genanvendelighed af pap- og/eller papiremballage skal vurderes ved hjælp af repulpabilitetstest, og i så fald skal ansøgeren påvise repulpabiliteten af pap- og/eller papiremballage, underbygget af resultaterne af testrapporten/-rapporterne i henhold til PTS-metode PTS-RH 021, ATICELCA 501-evalueringssystemet eller standardmetoder, som det ansvarlige organ har accepteret som metoder, der leverer data af ækvivalent videnskabelig kvalitet. Adskillelsesordninger eller ordninger med kontrolleret blanding som f.eks. RecyClass accepteres som uafhængig tredjepartscertificering af plastemballage. Tilsvarende testmetoder kan accepteres, hvis de anses for ækvivalente af en tredjepart.

Kriterium 9.   Vejledning om produktets anvendelse og emballagens bortskaffelse

Brugsanvisningen for slutproduktet skal være tilgængelig på emballagen eller i en trykt og/eller digital folder.

Salgsemballagen skal indeholde vejledning om bortskaffelse af salgsemballagen, eventuel multipakemballage, de særskilte komponenter og det brugte produkt. Følgende oplysninger skal angives skriftligt eller ved hjælp af visuelle symboler på salgsemballagen:

| — | at salgsemballagen, den eventuelle multipakemballage, de særskilte komponenter og det anvendte produkt ikke må skylles ud i toiletter |
| --- | --- |

—

at salgsemballagen, den eventuelle multipakemballage, de særskilte komponenter og det anvendte produkt ikke må skylles ud i toiletter

| — | hvordan salgsemballagen, den eventuelle multipakemballage, de særskilte komponenter og det anvendte produkt bortskaffes korrekt. |
| --- | --- |

—

hvordan salgsemballagen, den eventuelle multipakemballage, de særskilte komponenter og det anvendte produkt bortskaffes korrekt.

Vurdering og verifikation:

Ansøgeren skal forelægge et foto i høj opløsning af brugsanvisningen for produktet.

Ansøgeren skal forelægge et foto i høj opløsning af salgsemballagen, hvor oplysninger om bortskaffelse tydeligt fremgår.

Kriterium 10.   Brugsegnethed og produktkvalitet

Slutproduktets effektivitet/kvalitet skal være tilfredsstillende og som minimum svare til produkter, der allerede findes på markedet.

Brugsegnetheden skal testes med henblik på de egenskaber og parametre, der er angivet i tabel 10. Præstationsniveauerne skal matches, hvis de er identificeret.

Tabel 10

Egenskaber og parametre, der beskriver brugsegnetheden for det produkt, der skal testes

| Egenskab | Påkrævet testmetode (præstationsniveau) |
| --- | --- |
| Babybleer | Hygiejnebind til kvinder | Tamponer | Ammeindlæg |
| Brugstest | U1. Absorptionsevne og beskyttelse mod lækage  (26) | Forbrugerpanel (80 % af testpersonerne skal bedømme produktets præstation som tilfredsstillende) |
| U2. Tør hud | Forbrugerpanel (80 % af testpersonerne skal bedømme produktets præstation som tilfredsstillende) | Ikke relevant | Som for babybleer og hygiejnebind |
| U3. Pasform og komfort | Forbrugerpanel (80 % af testpersonerne skal bedømme produktets præstation som tilfredsstillende) |
| U4. Samlet præstation | Forbrugerpanel (80 % af testpersonerne skal bedømme produktets præstation som tilfredsstillende) |
| Tekniske test | T1. Absorptionsevne og beskyttelse mod lækage  (26) | Absorptionsgrad og absorption før lækage opstår | Synginametoden | Som for babybleer og hygiejnebind |
| T2. Tør hud  (26) | TEWL-metoden, genfugtningsmetoden eller corneometriske test | Ikke relevant | Som for babybleer og hygiejnebind |

Egenskab

Påkrævet testmetode (præstationsniveau)

Babybleer

Hygiejnebind til kvinder

Tamponer

Ammeindlæg

Brugstest

U1. Absorptionsevne og beskyttelse mod lækage  (26)

Forbrugerpanel (80 % af testpersonerne skal bedømme produktets præstation som tilfredsstillende)

U2. Tør hud

Forbrugerpanel (80 % af testpersonerne skal bedømme produktets præstation som tilfredsstillende)

Ikke relevant

Som for babybleer og hygiejnebind

U3. Pasform og komfort

Forbrugerpanel (80 % af testpersonerne skal bedømme produktets præstation som tilfredsstillende)

U4. Samlet præstation

Forbrugerpanel (80 % af testpersonerne skal bedømme produktets præstation som tilfredsstillende)

Tekniske test

T1. Absorptionsevne og beskyttelse mod lækage  (26)

Absorptionsgrad og absorption før lækage opstår

Synginametoden

Som for babybleer og hygiejnebind

T2. Tør hud  (26)

TEWL-metoden, genfugtningsmetoden eller corneometriske test

Ikke relevant

Som for babybleer og hygiejnebind

Vurdering og verifikation:

Der skal forelægges en testrapport for brugstest og tekniske test. Testrapport skal som minimum beskrive testmetoderne, testresultaterne samt de anvendte data. Testene skal gennemføres af laboratorier, der er certificeret til at gennemføre kvalitetsstyringssystemer.

Testene skal udføres for alle specifikke produkttyper og -størrelser, der ansøges om EU-miljømærke for. Såfremt det kan påvises, at flere produkter præsterer ens, skal der kun testes én størrelse eller et repræsentativt udvalg af størrelser pr. produktdesign.

Der skal udvises særlig omhu i forbindelse med udtagelse af stikprøver, transport og opbevaring af produktet med henblik på at garantere reproducerbare resultater. Det anbefales at undlade at blænde produktet eller pakke det om i neutral emballage på grund af risikoen for derved at ændre produktets eller emballagens præstation, medmindre ændringer kan udelukkes.

Oplysninger om testningen skal stilles til rådighed for de kompetente organer under hensyntagen til fortrolighed. Testresultaterne skal forklares grundigt og præsenteres på et sprog og med enheder og symboler, der kan forstås af databrugeren. I den forbindelse angives følgende elementer: tid og sted for testene; de kriterier, der anvendes til at udvælge de testede produkter, og deres repræsentativitet; udvalgte testegenskaber og, hvis det er relevant, årsagerne til, at nogle ikke er medtaget; anvendte testmetoder og deres eventuelle begrænsninger. Der skal forelægges klare retningslinjer for anvendelsen af testresultaterne.

Yderligere retningslinjer for brugstest:

| — | Stikprøver, testbeskrivelse, rekruttering til paneler og analysen af testresultaterne skal overholde standarder for statistisk praksis (AFNOR Q 34-019, ASTM E1958-07e1 eller tilsvarende). |
| --- | --- |

—

Stikprøver, testbeskrivelse, rekruttering til paneler og analysen af testresultaterne skal overholde standarder for statistisk praksis (AFNOR Q 34-019, ASTM E1958-07e1 eller tilsvarende).

| — | Hvert produkt skal vurderes ud fra et spørgeskema. Testen skal vare mindst 72 timer, om muligt en hel uge, og skal udføres under normale anvendelsesforhold. |
| --- | --- |

—

Hvert produkt skal vurderes ud fra et spørgeskema. Testen skal vare mindst 72 timer, om muligt en hel uge, og skal udføres under normale anvendelsesforhold.

| — | Det anbefalede antal testere er mindst 30 (for produkter, der er specifikt designet eller ej til ét køn). Alle personer, der deltager i undersøgelsen skal være brugere af den specifikke produkttype/-størrelse, der testes. |
| --- | --- |

—

Det anbefalede antal testere er mindst 30 (for produkter, der er specifikt designet eller ej til ét køn). Alle personer, der deltager i undersøgelsen skal være brugere af den specifikke produkttype/-størrelse, der testes.

| — | Hvor produktet ikke er udformet specifikt til et bestemt køn, skal forholdet mellem mandlige og kvindelige testpersoner være 1:1. |
| --- | --- |

—

Hvor produktet ikke er udformet specifikt til et bestemt køn, skal forholdet mellem mandlige og kvindelige testpersoner være 1:1.

| — | Deltagerne i undersøgelsen skal være en blanding af enkeltpersoner, der repræsenterer forskellige forbrugergrupper på markedet. Alder, lande og køn skal klart fremgå. |
| --- | --- |

—

Deltagerne i undersøgelsen skal være en blanding af enkeltpersoner, der repræsenterer forskellige forbrugergrupper på markedet. Alder, lande og køn skal klart fremgå.

| — | Syge personer og personer med kroniske hudsygdomme må ikke deltage i testen. I tilfælde hvor testpersoner bliver syge i testperioden, skal dette angives på spørgeskemaet, og de pågældende besvarelser skal ikke tages i betragtning ved vurderingen. |
| --- | --- |

—

Syge personer og personer med kroniske hudsygdomme må ikke deltage i testen. I tilfælde hvor testpersoner bliver syge i testperioden, skal dette angives på spørgeskemaet, og de pågældende besvarelser skal ikke tages i betragtning ved vurderingen.

| — | Ved alle brugstest (absorption og lækagebeskyttelse, tør hud, egnethed og komfort samt samlet ydeevne) skal 80 % af de forbrugere, der tester produktet, vurdere ydeevnen, dvs. at forbrugerne har tildelt produktet mere end 60 point (på en kvantitativ skala fra 1 til 100). Alternativt skal 80 % af de forbrugere, der tester produktet, vurdere, om det er godt eller meget godt (blandt fem kvalitative muligheder: meget ringe, ringe, gennemsnitligt, godt, meget godt). |
| --- | --- |

—

Ved alle brugstest (absorption og lækagebeskyttelse, tør hud, egnethed og komfort samt samlet ydeevne) skal 80 % af de forbrugere, der tester produktet, vurdere ydeevnen, dvs. at forbrugerne har tildelt produktet mere end 60 point (på en kvantitativ skala fra 1 til 100). Alternativt skal 80 % af de forbrugere, der tester produktet, vurdere, om det er godt eller meget godt (blandt fem kvalitative muligheder: meget ringe, ringe, gennemsnitligt, godt, meget godt).

| — | Resultaterne skal underkastes en statistisk analyse, når brugstesten er gennemført. |
| --- | --- |

—

Resultaterne skal underkastes en statistisk analyse, når brugstesten er gennemført.

| — | Der skal oplyses om eksterne faktorer såsom branding, markedsandele og markedsføring, der kan have betydning for testpersonernes opfattelse af produktets præstation. |
| --- | --- |

—

Der skal oplyses om eksterne faktorer såsom branding, markedsandele og markedsføring, der kan have betydning for testpersonernes opfattelse af produktets præstation.

Yderligere krav til tekniske test:

| — | Testmetoderne skal i størst muligt omfang baseres på produktrelevante, reproducerbare og stringente metoder. |
| --- | --- |

—

Testmetoderne skal i størst muligt omfang baseres på produktrelevante, reproducerbare og stringente metoder.

| — | Mindst fem prøver skal testes. Gennemsnitsresultaterne skal angives sammen med en indikation af standardafvigelsen. |
| --- | --- |

—

Mindst fem prøver skal testes. Gennemsnitsresultaterne skal angives sammen med en indikation af standardafvigelsen.

| — | De tekniske test, der anbefales til ammeindlæg, er de samme som for babybleer og hygiejnebind. |
| --- | --- |

—

De tekniske test, der anbefales til ammeindlæg, er de samme som for babybleer og hygiejnebind.

Produktets vægt, dimensioner og designelementer skal beskrives og forelægges i overensstemmelse med de oplysninger, der er angivet i ansøgningens tekst om generel vurdering og verifikation.

Kriterium 11.   Virksomhedernes sociale ansvar med hensyn til arbejdsforhold

Dette kriterium vedrører krav til det produktionsanlæg, hvor den endelige samling af absorberende hygiejneprodukter foregår.

Med henvisning til Den Internationale Arbejdsorganisations (ILO) trepartserklæring om principper for multinationale virksomheder og socialpolitik (27), FN's Global Compact-initiativ (søjle 2) (28), FN's vejledende principper om erhvervslivet og menneskerettighederne (29) og OECD's retningslinjer for multinationale virksomheder (30) skal ansøgeren sørge for tredjepartsverifikation støttet af audit på anlægget af, at de relevante principper i førnævnte internationale tekster og i nedenstående supplerende bestemmelser respekteres på anlægget, hvor den endelige samling af produktet foregår.

ILO's grundlæggende konventioner:

| i) | Børnearbejde:






  — | Konventionen om mindstealderen for adgang til beskæftigelse, 1973 (nr. 138) |
| --- | --- | --- |

i)

Børnearbejde:

—

Konventionen om mindstealderen for adgang til beskæftigelse, 1973 (nr. 138)

| — | Konventionen om de værste former for børnearbejde, 1999 (nr. 182) |
| --- | --- |

—

Konventionen om de værste former for børnearbejde, 1999 (nr. 182)

| ii) | Tvangsarbejde:






  — | Konventionen om tvangsarbejde, 1930 (nr. 29), og 2014-protokollen til konventionen om tvangsarbejde |
| --- | --- | --- |

ii)

Tvangsarbejde:

—

Konventionen om tvangsarbejde, 1930 (nr. 29), og 2014-protokollen til konventionen om tvangsarbejde

| — | Konventionen om afskaffelse af tvangsarbejde, 1957 (nr. 105) |
| --- | --- |

—

Konventionen om afskaffelse af tvangsarbejde, 1957 (nr. 105)

| iii) | Foreningsfrihed og ret til kollektive forhandlinger:






  — | Konventionen om foreningsfrihed og beskyttelse af retten til at organisere sig, 1948 (nr. 87) |
| --- | --- | --- |

iii)

Foreningsfrihed og ret til kollektive forhandlinger:

—

Konventionen om foreningsfrihed og beskyttelse af retten til at organisere sig, 1948 (nr. 87)

| — | Konventionen om retten til at organisere sig og føre kollektive forhandlinger, 1949 (nr. 98) |
| --- | --- |

—

Konventionen om retten til at organisere sig og føre kollektive forhandlinger, 1949 (nr. 98)

| iv) | Forskelsbehandling:






  — | Konventionen om lige løn, 1951 (nr. 100) |
| --- | --- | --- |

iv)

Forskelsbehandling:

—

Konventionen om lige løn, 1951 (nr. 100)

| — | Konventionen om forskelsbehandling med hensyn til beskæftigelse og erhverv, 1958 (nr. 111) |
| --- | --- |

—

Konventionen om forskelsbehandling med hensyn til beskæftigelse og erhverv, 1958 (nr. 111)

Yderligere bestemmelser:

| v) | Arbejdstid:






  — | ILO's konvention om arbejdstid i industrielle virksomheder, 1919 (nr. 1). |
| --- | --- | --- |

v)

Arbejdstid:

—

ILO's konvention om arbejdstid i industrielle virksomheder, 1919 (nr. 1).

| — | ILO's konvention angående en ugentlig hviledag i industrielle virksomheder, 1921 (nr. 14) |
| --- | --- |

—

ILO's konvention angående en ugentlig hviledag i industrielle virksomheder, 1921 (nr. 14)

| vi) | Løn:






  — | ILO's konvention om fastsættelse af mindstelønninger, 1970 (nr. 131) |
| --- | --- | --- |

vi)

Løn:

—

ILO's konvention om fastsættelse af mindstelønninger, 1970 (nr. 131)

| — | ILO's konvention om helligdage med løn (revideret), 1970 (nr. 132) |
| --- | --- |

—

ILO's konvention om helligdage med løn (revideret), 1970 (nr. 132)

| — | Eksistenssikrende løn: Ansøgeren skal sikre, at den løn (eksklusive skatter, bonusser, godtgørelser eller overtidsbetaling), der betales for en normal arbejdsuge (højst 48 timer), er tilstrækkelig til at dække basale behov (bolig, energi, ernæring, tøj, sundhedspleje, uddannelse, drikkevand, børnepasning og transport) for en arbejdstager og en familie på fire personer og derudover give et vist rådighedsbeløb. Gennemførelsen auditeres med henvisning til SA8000-retningslinjerne (31) for aflønning. |
| --- | --- |

—

Eksistenssikrende løn: Ansøgeren skal sikre, at den løn (eksklusive skatter, bonusser, godtgørelser eller overtidsbetaling), der betales for en normal arbejdsuge (højst 48 timer), er tilstrækkelig til at dække basale behov (bolig, energi, ernæring, tøj, sundhedspleje, uddannelse, drikkevand, børnepasning og transport) for en arbejdstager og en familie på fire personer og derudover give et vist rådighedsbeløb. Gennemførelsen auditeres med henvisning til SA8000-retningslinjerne (31) for aflønning.

| vii) | Sundhed og sikkerhed:






  — | ILO's konvention vedrørende sikkerhed i forbindelse med anvendelse af kemikalier på arbejdspladsen, 1981, (nr. 170) |
| --- | --- | --- |

vii)

Sundhed og sikkerhed:

—

ILO's konvention vedrørende sikkerhed i forbindelse med anvendelse af kemikalier på arbejdspladsen, 1981, (nr. 170)

| — | ILO's konvention om sikkerhed og sundhed på arbejdspladsen og arbejdsmiljø, 1990, (nr. 155). |
| --- | --- |

—

ILO's konvention om sikkerhed og sundhed på arbejdspladsen og arbejdsmiljø, 1990, (nr. 155).

| — | ILO's konvention om arbejdsmiljø (luftforurening, støj og vibration), 1977 (nr. 148) |
| --- | --- |

—

ILO's konvention om arbejdsmiljø (luftforurening, støj og vibration), 1977 (nr. 148)

| viii) | Social beskyttelse og inklusion:






  — | ILO's konvention om læge- og hospitalsbehandling samt dagpenge under sygdom, 1969, (nr. 130) |
| --- | --- | --- |

viii)

Social beskyttelse og inklusion:

—

ILO's konvention om læge- og hospitalsbehandling samt dagpenge under sygdom, 1969, (nr. 130)

| — | ILO's konvention om minimumsnormer for social tryghed, 1952, (nr. 102) |
| --- | --- |

—

ILO's konvention om minimumsnormer for social tryghed, 1952, (nr. 102)

| — | ILO's konvention om ydelser i anledning af tilskadekomst under arbejdet, 1964 (nr. 121) |
| --- | --- |

—

ILO's konvention om ydelser i anledning af tilskadekomst under arbejdet, 1964 (nr. 121)

| — | ILO's konvention om ligeberettigelse i henseende til erstatning for ulykkestilfælde indtruffet under arbejdet, 1925 (nr. 19) |
| --- | --- |

—

ILO's konvention om ligeberettigelse i henseende til erstatning for ulykkestilfælde indtruffet under arbejdet, 1925 (nr. 19)

| — | ILO's konvention om moderskabsbeskyttelse, 2000 (nr. 183) |
| --- | --- |

—

ILO's konvention om moderskabsbeskyttelse, 2000 (nr. 183)

| ix) | Retfærdig afskedigelse:






  — | ILO's konvention om afskedigelse, 1982 (nr. 158) |
| --- | --- | --- |

ix)

Retfærdig afskedigelse:

—

ILO's konvention om afskedigelse, 1982 (nr. 158)

På steder, hvor retten til foreningsfrihed og retten til kollektive forhandlinger er begrænset i henhold til lovgivningen, må virksomheden ikke afholde arbejdstagerne fra at udvikle alternative ordninger, som behandler faglig strid og beskytter deres rettigheder med hensyn til arbejds- og ansættelsesvilkår, og den skal anerkende legitime arbejdstagersammenslutninger, med hvilke den kan føre en dialog om forhold på arbejdspladsen.

Auditprocessen skal omfatte høring af eksterne interesseparter, der er uafhængige af industrien, i lokalområder omkring anlæg, herunder fagforeninger, lokalsamfundsorganisationer, NGO'er og eksperter i arbejdstagerforhold. Der skal finde meningsfyldte høringer sted med mindst to interesseparter fra to forskellige undergrupper. På steder, hvor national lovgivning ikke kan sikre, at virksomhedernes sociale ansvar er tilstrækkeligt i overensstemmelse med ovennævnte internationale konventioner, skal auditprocessen omfatte tredjepartsaudit på anlægget bestående af uanmeldte stikprøveinspektioner foretaget af brancheuafhængige evalueringseksperter.

I EU-miljømærkets gyldighedsperiode skal ansøgeren offentliggøre de samlede resultater og de vigtigste konklusioner fra auditprocessen online for at dokumentere sine resultater for interesserede forbrugere (herunder oplysninger om a) antallet og alvoren af overtrædelser af de enkelte arbejdstagerrettigheder og arbejdsmiljøstandarder, b) en strategi for afhjælpning, inklusive forebyggelse i henhold til FN's vejledende principper, og c) en vurdering af de grundlæggende årsager til vedvarende overtrædelser baseret på en høring af interessenter, inklusive oplysninger om, hvem der er blevet hørt, hvilke spørgsmål der er rejst, og hvordan dette har påvirket den korrigerende handlingsplan).

Vurdering og verifikation:

Ansøgeren skal godtgøre overholdelsen af kravene ved at forelægge kopier af den seneste udgave af sin adfærdskodeks, som skal være i overensstemmelse med ovennævnte bestemmelser, og kopier af underbyggende auditrapporter for hvert produktionsanlæg, hvor den endelige samling af den eller de modeller, der skal miljømærkes, foregår, sammen med et link til onlineoffentliggørelsen af resultaterne og konklusionerne.

Tredjepartsaudit på anlægget skal udføres af auditører, som er kvalificerede til at vurdere, om produktionsindustrianlæggene overholder de sociale standarder eller adfærdskodekser, eller — i lande, som har ratificeret ILO's konvention nr. 81 om arbejdstilsyn af 1947, og hvor ILO's tilsyn giver belæg for, at det nationale arbejdstilsyn er effektivt (32), og at kontrolordningens anvendelsesområde dækker de ovenfor anførte områder (33) — af den eller de tilsynsførende, der er udnævnt af en offentlig myndighed.

Gyldige certifikater udstedt via tredjepartsordninger eller inspektionsprocesser, der er etableret til kontrol af overholdelsen af de gældende principper i de anførte grundlæggende ILO-konventioner og de supplerende bestemmelser om arbejdstid, aflønning, sikkerhed og sundhed og høring af eksterne interesseparter, skal accepteres. Disse certifikater må ikke være mere end 12 måneder gamle på ansøgningsdatoen.

Kriterium 12.   Oplysninger på EU-miljømærket

EU-miljømærket kan påføres produktets salgsemballage. Hvis der anvendes det valgfrie mærke med tekstrubrik, skal det indeholde følgende tre erklæringer:

| — | »Udformet med henblik på at mindske indvirkningen på miljøet« |
| --- | --- |

—

»Udformet med henblik på at mindske indvirkningen på miljøet«

| — | »Opfylder strenge krav om skadelige stoffer« |
| --- | --- |

—

»Opfylder strenge krav om skadelige stoffer«

| — | »Verificeret ydeevne« |
| --- | --- |

—

»Verificeret ydeevne«

Ansøgeren skal følge instrukserne om anvendelse af logoet for EU-miljømærket, der fremgår af retningslinjerne for EU-miljømærkelogoet:

http://ec.europa.eu/environment/ecolabel/documents/logo_guidelines.pdf

Vurdering og verifikation:

Ansøgeren skal forelægge en overensstemmelseserklæring om, at kravet er opfyldt, og et højopløsningsfoto af produktets salgsemballage, der tydeligt viser mærket, registrerings-/licensnummeret og, hvis det er relevant, de erklæringer, der kan vises sammen med mærket.

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1907/2006 af 18. december 2006 om registrering, vurdering og godkendelse af samt begrænsninger for kemikalier (REACH), om oprettelse af et europæisk kemikalieagentur og om ændring af direktiv 1999/45/EF og ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 793/93 og Kommissionens forordning (EF) nr. 1488/94 samt Rådets direktiv 76/769/EØF og Kommissionens direktiv 91/155/EØF, 93/67/EØF, 93/105/EF og 2000/21/EF (EUT L 396 af 30.12.2006, s. 1).

(2)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/98/EF af 19. november 2008 om affald og om ophævelse af visse direktiver (EUT L 312 af 22.11.2008, s. 3).

(3)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 528/2012 af 22. maj 2012 om tilgængeliggørelse på markedet og anvendelse af biocidholdige produkter (EUT L 167 af 27.6.2012, s. 1).

(4)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1107/2009 af 21. oktober 2009 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler og om ophævelse af Rådets direktiv 79/117/EØF og 91/414/EØF (EUT L 309 af 24.11.2009, s. 1).

(5)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1272/2008 af 16. december 2008 om klassificering, mærkning og emballering af stoffer og blandinger og om ændring og ophævelse af direktiv 67/548/EØF og 1999/45/EF og om ændring af forordning (EF) nr. 1907/2006 (EUT L 353 af 31.12.2008, s. 1).

(6)  Nettoemissioner af P tages i betragtning ved beregningen. Naturligt forekommende P i træråmaterialer og vand kan trækkes fra de samlede emissioner af P. Der accepteres reduktioner op til 0,010 kg/ADt.

(7)  Den højere værdi vedrører fabrikker, der anvender eukalyptus og sydamerikanske fyrretræsarter fra områder med højere fosforniveauer, og gælder indtil den 31. december 2026. Fra den 1. januar 2027 gælder grænsen på 0,03 kg P/ADt også for fabrikker, der anvender eukalyptus og sydamerikanske fyrretræsarter fra områder med højere fosforniveauer.

(8)  For ikkeintegrerede fabrikker skal råmaterialemassen(-erne) være i overensstemmelse med de anførte værdier for integrerede fabrikker, hvortil der bør lægges emissionerne fra omdannelsesprocessen.

(9)  Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2018/2066 af 19. december 2018 om overvågning og rapportering af drivhusgasemissioner i medfør af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87/EF og om ændring af Kommissionens forordning (EU) nr. 601/2012, C/2018/8588 (EUT L 334 af 31.12.2018, s. 1).

(10)  Kommissionens delegerede forordning (EU) 2019/331 af 19. december 2018 om fastlæggelse af midlertidige EU-regler for harmoniseret gratistildeling af emissionskvoter i henhold til artikel 10a i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87/EF (EUT L 59 af 27.2.2019, s. 8).

(11)  For ikkeintegrerede fabrikker skal råmaterialemassen(-erne) være i overensstemmelse med de anførte værdier for integrerede fabrikker, hvortil der bør lægges emissionerne fra omdannelsesprocessen.

(12)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2018/2001 af 11. december 2018 om fremme af anvendelsen af energi fra vedvarende energikilder (EUT L 328 af 21.12.2018, s. 82).

(13)  For ikkeintegrerede fabrikker skal råmaterialemassen(-erne) være i overensstemmelse med de anførte værdier for integrerede fabrikker, hvortil der bør lægges den energi, der forbruges i omdannelsesprocessen.

(14)  Rådets forordning (EF) nr. 834/2007 af 28. juni 2007 om økologisk produktion og mærkning af økologiske produkter og om ophævelse af forordning (EØF) nr. 2092/91 (EUT L 189 af 20.7.2007, s. 1).

(15)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/848 af 30. maj 2018 om økologisk produktion og mærkning af økologiske produkter og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 834/2007, PE/62/2017/REV/1 (EUT L 150 af 14.6.2018, s. 1).

(16)  National Organic Program, A Rule by the Agricultural Marketing Service on 12/21/2000, 65 FR 80547.

(17)  I overensstemmelse med Europa-Kommissionen meddelelse om en EU-politikramme for bioplast, biologisk nedbrydelig plast og komposterbar plast. Findes her: EUR-Lex - 52022DC0682 - DA - EUR-Lex (europa.eu).

(18)  De seneste metoder er den ramme, der er udviklet af Kommissionens Fælles Forskningscenter, kaldet »Plastics LCA-metoden«, som findes på https://publications.jrc.ec.europa.eu/repository/handle/JRC125046, eller Kommissionens henstilling (EU) 2022/2510 af 8. december 2022 om etablering af en vurderingsramme for kemikalier og materialer med iboende sikkerhed og bæredygtighed, som findes på https://research-and-innovation.ec.europa.eu/system/files/2022-12/Commission%20recommendation%20-%20establishing%20a%20European%20assessment%20framework%20for%20safe%20and%20sustainable%20by%20design.PDF.

(19)  I overensstemmelse med bæredygtighedskravene vedrørende indkøb af biobaserede råmaterialer i henhold til revisionen af direktivet om vedvarende energi (RED III). De certificeringsordninger for biobaseret plast, der er officielt anerkendt af Europa-Kommissionen, findes her: https://ec.europa.eu/energy/topics/renewable-energy/biofuels/voluntary-schemes_en.

(20)  De metoder, der aktuelt er til rådighed som forklaret ovenfor.

(21)  Europarådet, Ministerkomitéen, resolution AP (89) 1 om anvendelse af farvestoffer i plastmaterialer, der kommer i kontakt med fødevarer. Kan ses på: https://rm.coe.int/16804f8648.

(22)  https://www.bfr.bund.de/cm/349/IX-Colorants-for-Plastics-and-other-Polymers-Used-in-Commodities.pdf.

(23)  https://www.blv.admin.ch/dam/blv/fr/dokumente/lebensmittel-und-ernaehrung/rechts-und-vollzugsgrundlagen/lebensmittelrecht2017/anhang2-verordnung-materialien-kontakt-lm-gg.pdf.download.pdf/Annexe_2.pdf.

(24)  https://www.blv.admin.ch/dam/blv/en/dokumente/lebensmittel-und-ernaehrung/rechts-und-vollzugsgrundlagen/lebensmittelrecht2017/anhang10-verordnung-materialien-kontakt-lm-gg.pdf.download.pdf/Annex-10-ordinance-fdha-materials-and-articles-intended-to-come-into-contact-with-food-stuffs.pdf.

(25)  https://www.dssmith.com/contentassets/1bbf9877253f458aa0eed26b76f2d705/360-english.pdf.

(26)  Trusseindlæg beregnet til at beskytte damelingeri (lette trusseindlæg) er undtaget fra disse krav.

(27)  ILO NORMLEX (http://www.ilo.org/dyn/normlex/en) og den tilhørende vejledning.

(28)  United Nations Global Compact (søjle 2), https://www.unglobalcompact.org/what-is-gc/participants/141550.

(29)  Guiding Principles for Business and Human Rights, https://www.unglobalcompact.org/library/2.

(30)  OECD Guidelines for Multinational Enterprises, https://www.oecd.org/daf/inv/mne/48004323.pdf.

(31)  Social Accountability International, Social Accountability 8000 International Standard, http://www.sa-intl.org.

(32)  Jf. fodnote 21.

(33)  Jf. fodnote 21.

---

BILAG II

EU-miljømærkekriterier for tildeling af EU-miljømærket til genanvendelige menstruationskopper

EU-miljømærkekriterierne er målrettet de miljømæssigt bedste genanvendelige menstruationskopper på markedet. Kriterierne fokuserer på de vigtigste miljøpåvirkninger i forbindelse med disse produkters livscyklus og fremmer aspekter vedrørende den cirkulære økonomi.

Vurderings- og verifikationskrav

Et produkt kan kun få tildelt EU-miljømærket, hvis produktet opfylder alle kravene. Ansøgeren skal forelægge en skriftlig bekræftelse af, at alle kriterier er opfyldt.

Der er for hvert kriterium anført specifikke vurderings- og verifikationskrav.

Når ansøgeren skal forelægge erklæringer, dokumentation, analyser, testrapporter eller anden dokumentation for, at kriterierne er opfyldt, kan disse stamme fra ansøgeren og/eller dennes leverandør(er) alt efter omstændighederne.

De ansvarlige organer skal fortrinsvis anerkende attester udstedt af organer, der er akkrediteret i overensstemmelse med de relevante harmoniserede standarder for test- og kalibreringslaboratorier, og verifikationer udført af organer, som er akkrediteret i overensstemmelse med de relevante harmoniserede standarder for organer, der certificerer produkter, processer og serviceydelser.

Der kan eventuelt anvendes andre testmetoder end dem, der er anført for de enkelte kriterier, hvis det ansvarlige organ, der skal vurdere ansøgningen, accepterer dem som ækvivalente.

De ansvarlige organer kan om nødvendigt kræve underbyggende dokumentation og foretage uafhængige verifikationer.

De ansvarlige organer skal underrettes om ændringer af leverandører og produktionsanlæg, der vedrører produkter, som er tildelt EU-miljømærket, og der skal fremsendes underbyggende dokumentation, som gør det muligt at verificere den fortsatte opfyldelse af kriterierne.

Det er en forudsætning, at produktet opfylder alle lovkrav i de lande, hvor det er hensigten at bringe det i omsætning. Ansøgeren skal afgive en erklæring om, at produktet overholder dette krav.

Følgende oplysninger skal forelægges sammen med ansøgningen om EU-miljømærket:

| a) | en beskrivelse af produktet samt vægten af de enkelte produktenheder og produktets samlede vægt |
| --- | --- |

a)

en beskrivelse af produktet samt vægten af de enkelte produktenheder og produktets samlede vægt

| b) | en beskrivelse af salgsemballagen ledsaget af dens samlede vægt, hvis det er relevant |
| --- | --- |

b)

en beskrivelse af salgsemballagen ledsaget af dens samlede vægt, hvis det er relevant

| c) | en beskrivelse af multipakemballagen og dens samlede vægt, hvis det er relevant |
| --- | --- |

c)

en beskrivelse af multipakemballagen og dens samlede vægt, hvis det er relevant

| d) | en beskrivelse af de enkelte komponenter samt deres individuelle vægt |
| --- | --- |

d)

en beskrivelse af de enkelte komponenter samt deres individuelle vægt

| e) | de komponenter, materialer og stoffer, der er anvendt ved fremstillingen af produktet, med angivelse af deres vægt og, hvis det er relevant, deres respektive CAS-numre. |
| --- | --- |

e)

de komponenter, materialer og stoffer, der er anvendt ved fremstillingen af produktet, med angivelse af deres vægt og, hvis det er relevant, deres respektive CAS-numre.

I dette bilag forstås ved:

| 1) | »tilsætningsstoffer«: stoffer, der tilsættes komponenter, materialer eller slutproduktet for at forbedre eller bevare nogle af deres egenskaber |
| --- | --- |

1)

»tilsætningsstoffer«: stoffer, der tilsættes komponenter, materialer eller slutproduktet for at forbedre eller bevare nogle af deres egenskaber

| 2) | »kompositemballage«: en emballageenhed, der består af to eller flere forskellige materialer, bortset fra materialer, der anvendes til etiketter, lukninger og forsegling, som ikke kan adskilles ved håndkraft og derfor udgør en enkelt integreret enhed |
| --- | --- |

2)

»kompositemballage«: en emballageenhed, der består af to eller flere forskellige materialer, bortset fra materialer, der anvendes til etiketter, lukninger og forsegling, som ikke kan adskilles ved håndkraft og derfor udgør en enkelt integreret enhed

| 3) | »multipakemballage« eller sekundær emballage: emballage udformet således, at den udgør en samling af et vist antal salgsenheder på salgsstedet, uanset om den sælges som sådan til den endelige bruger eller kun bruges til opfyldning af hylderne på salgsstedet eller til at skabe en lager- eller distributionsenhed, og som kan fjernes fra produktet, uden at dette ændrer produktets egenskaber |
| --- | --- |

3)

»multipakemballage« eller sekundær emballage: emballage udformet således, at den udgør en samling af et vist antal salgsenheder på salgsstedet, uanset om den sælges som sådan til den endelige bruger eller kun bruges til opfyldning af hylderne på salgsstedet eller til at skabe en lager- eller distributionsenhed, og som kan fjernes fra produktet, uden at dette ændrer produktets egenskaber

| 4) | »urenheder«: restprodukter, forurenende stoffer, skadelige stoffer osv. fra produktion, inkl. produktion af råmaterialer, der forbliver i råmaterialerne/ingredienserne og/eller i det kemiske produkt (der anvendes i slutproduktet eller komponenter heri) i koncentrationer mindre end 100 ppm (0,0100 % w/w, 100 mg/kg) |
| --- | --- |

4)

»urenheder«: restprodukter, forurenende stoffer, skadelige stoffer osv. fra produktion, inkl. produktion af råmaterialer, der forbliver i råmaterialerne/ingredienserne og/eller i det kemiske produkt (der anvendes i slutproduktet eller komponenter heri) i koncentrationer mindre end 100 ppm (0,0100 % w/w, 100 mg/kg)

| 5) | »indgående stof«: ethvert stof, der indgår i det kemiske produkt (der anvendes i slutproduktet eller komponenter heri), inkl. tilsætningsstoffer (f.eks. konserveringsmidler og stabilisatorer) i råmaterialerne. Stoffer, der vides at blive frigivet fra indgående stoffer under stabiliserede fremstillingsforhold (f.eks. formaldehyd og arylamin), anses også for at være indgående stoffer |
| --- | --- |

5)

»indgående stof«: ethvert stof, der indgår i det kemiske produkt (der anvendes i slutproduktet eller komponenter heri), inkl. tilsætningsstoffer (f.eks. konserveringsmidler og stabilisatorer) i råmaterialerne. Stoffer, der vides at blive frigivet fra indgående stoffer under stabiliserede fremstillingsforhold (f.eks. formaldehyd og arylamin), anses også for at være indgående stoffer

| 6) | »emballage«: artikler af ethvert materiale, der er beregnet til pakning, beskyttelse, håndtering, levering eller præsentation af produkter, og som kan opdeles i emballageformater ud fra deres funktion, materiale og design, herunder:






  a) | artikler, der er nødvendige for at indeholde, støtte eller bevare produktet i hele dets levetid uden at udgøre en integrerende del af produktet, og som er bestemt til anvendelse, forbrug eller bortskaffelse sammen med produktet |
| --- | --- | --- |

6)

»emballage«: artikler af ethvert materiale, der er beregnet til pakning, beskyttelse, håndtering, levering eller præsentation af produkter, og som kan opdeles i emballageformater ud fra deres funktion, materiale og design, herunder:

a)

artikler, der er nødvendige for at indeholde, støtte eller bevare produktet i hele dets levetid uden at udgøre en integrerende del af produktet, og som er bestemt til anvendelse, forbrug eller bortskaffelse sammen med produktet

| b) | komponenter og supplerende elementer til en artikel som omhandlet i litra a), som er integreret i artiklen |
| --- | --- |

b)

komponenter og supplerende elementer til en artikel som omhandlet i litra a), som er integreret i artiklen

| c) | supplerende elementer til en artikel som omhandlet i litra a), der er vedhængt produktet direkte eller på anden måde anbragt på produktet, og som opfylder en emballagefunktion uden at være en integreret del af produktet og er bestemt til anvendelse, forbrug eller bortskaffelse sammen med produktet mv. |
| --- | --- |

c)

supplerende elementer til en artikel som omhandlet i litra a), der er vedhængt produktet direkte eller på anden måde anbragt på produktet, og som opfylder en emballagefunktion uden at være en integreret del af produktet og er bestemt til anvendelse, forbrug eller bortskaffelse sammen med produktet mv.

| 7) | »plastmaterialer« eller »plast«: et materiale bestående af polymerer som defineret i artikel 3, nr. 5), i forordning (EF) nr. 1907/2006, hvortil der kan være tilsat tilsætningsstoffer eller andre stoffer, og som kan fungere som strukturelle hovedkomponenter i slutprodukter og/eller emballage, med undtagelse af naturlige polymerer, der ikke er kemisk modificerede |
| --- | --- |

7)

»plastmaterialer« eller »plast«: et materiale bestående af polymerer som defineret i artikel 3, nr. 5), i forordning (EF) nr. 1907/2006, hvortil der kan være tilsat tilsætningsstoffer eller andre stoffer, og som kan fungere som strukturelle hovedkomponenter i slutprodukter og/eller emballage, med undtagelse af naturlige polymerer, der ikke er kemisk modificerede

| 8) | »polymer«: et stof bestående af molekyler, der er karakteriseret ved sammenkobling af en eller flere typer monomere enheder. Sådanne molekyler skal være fordelt på en række molekylvægte, inden for hvilken forskellene i molekylvægt hovedsagelig skyldes forskelle i antallet af monomere enheder. En polymer består af: a) et simpelt vægtflertal af molekyler, der indeholder mindst tre monomere enheder, som er kovalent bundet til mindst en anden monomer enhed eller anden reaktant, b) mindre end et simpelt vægtflertal af molekyler med samme molekylvægt. I denne definition forstås ved en »monomer enhed« en monomers form i en polymer efter reaktionen, jf. definitionen i forordning (EF) nr. 1907/2006 |
| --- | --- |

8)

»polymer«: et stof bestående af molekyler, der er karakteriseret ved sammenkobling af en eller flere typer monomere enheder. Sådanne molekyler skal være fordelt på en række molekylvægte, inden for hvilken forskellene i molekylvægt hovedsagelig skyldes forskelle i antallet af monomere enheder. En polymer består af: a) et simpelt vægtflertal af molekyler, der indeholder mindst tre monomere enheder, som er kovalent bundet til mindst en anden monomer enhed eller anden reaktant, b) mindre end et simpelt vægtflertal af molekyler med samme molekylvægt. I denne definition forstås ved en »monomer enhed« en monomers form i en polymer efter reaktionen, jf. definitionen i forordning (EF) nr. 1907/2006

| 9) | »genanvendelighed«: mængden (masse eller procentdel) af en artikel, der kan genanvendes |
| --- | --- |

9)

»genanvendelighed«: mængden (masse eller procentdel) af en artikel, der kan genanvendes

| 10) | »genanvendt indhold«: mængden af en artikel (efter areal, længde, volumen eller masse), der stammer fra genanvendt materiale efter forbrugsleddet og/eller efter industrileddet. Artikel kan i så fald henvise til produktet eller emballagen |
| --- | --- |

10)

»genanvendt indhold«: mængden af en artikel (efter areal, længde, volumen eller masse), der stammer fra genanvendt materiale efter forbrugsleddet og/eller efter industrileddet. Artikel kan i så fald henvise til produktet eller emballagen

| 11) | »genanvendelse«: i overensstemmelse med artikel 3 i direktiv 2008/98/EF enhver nyttiggørelsesoperation, hvorved affaldsmaterialer omforarbejdes til produkter, materialer eller stoffer, hvad enten det er til de oprindelige eller andre formål. Heri indgår omforarbejdning af organisk materiale, men ikke energiudnyttelse og omforarbejdning til materialer, der skal anvendes til brændsel eller til opfyldningsoperationer |
| --- | --- |

11)

»genanvendelse«: i overensstemmelse med artikel 3 i direktiv 2008/98/EF enhver nyttiggørelsesoperation, hvorved affaldsmaterialer omforarbejdes til produkter, materialer eller stoffer, hvad enten det er til de oprindelige eller andre formål. Heri indgår omforarbejdning af organisk materiale, men ikke energiudnyttelse og omforarbejdning til materialer, der skal anvendes til brændsel eller til opfyldningsoperationer

| 12) | »salgsemballage« eller primær emballage: emballage udformet på en sådan måde, at den for den endelige bruger eller forbruger på salgsstedet udgør en salgsenhed bestående af produkter og emballage |
| --- | --- |

12)

»salgsemballage« eller primær emballage: emballage udformet på en sådan måde, at den for den endelige bruger eller forbruger på salgsstedet udgør en salgsenhed bestående af produkter og emballage

| 13) | »særskilt komponent« eller supplerende komponent: en emballagekomponent, der adskiller sig fra emballageenhedens hoveddel og kan være af et andet materiale, og som skal adskilles fuldstændigt og permanent fra emballageenhedens hoveddel for at give adgang til produktet og typisk bortskaffes før og ikke sammen med emballageenheden. Hvis der er tale om genanvendelige menstruationskopper, er det enhver komponent (med beskyttende eller hygiejnisk funktion), der fjernes, inden produktet anvendes, f.eks. den pose/beholder, som normalt sælges sammen med menstruationskopperne |
| --- | --- |

13)

»særskilt komponent« eller supplerende komponent: en emballagekomponent, der adskiller sig fra emballageenhedens hoveddel og kan være af et andet materiale, og som skal adskilles fuldstændigt og permanent fra emballageenhedens hoveddel for at give adgang til produktet og typisk bortskaffes før og ikke sammen med emballageenheden. Hvis der er tale om genanvendelige menstruationskopper, er det enhver komponent (med beskyttende eller hygiejnisk funktion), der fjernes, inden produktet anvendes, f.eks. den pose/beholder, som normalt sælges sammen med menstruationskopperne

| 14) | »stoffer, der har hormonforstyrrende egenskaber« eller hormonforstyrrende stoffer: stoffer, for hvilke det er konstateret, at de har hormonforstyrrende virkninger (på menneskers sundhed og/eller miljøet) i henhold til artikel 57, stk. 1, litra f), i forordning (EF) nr. 1907/2006 (kandidatlisten over særligt problematiske stoffer til godkendelse) eller i henhold til forordning (EU) nr. 528/2012, forordning (EF) nr. 1107/2009 eller forordning (EF) nr. 1272/2008 |
| --- | --- |

14)

»stoffer, der har hormonforstyrrende egenskaber« eller hormonforstyrrende stoffer: stoffer, for hvilke det er konstateret, at de har hormonforstyrrende virkninger (på menneskers sundhed og/eller miljøet) i henhold til artikel 57, stk. 1, litra f), i forordning (EF) nr. 1907/2006 (kandidatlisten over særligt problematiske stoffer til godkendelse) eller i henhold til forordning (EU) nr. 528/2012, forordning (EF) nr. 1107/2009 eller forordning (EF) nr. 1272/2008

| 15) | »syntetiske polymerer«: makromolekylære stoffer, bortset fra cellulosemasse, der bevidst er fremstillet enten ved:






  a) | en polymerisationsproces såsom polyaddition eller polykondensation eller ved enhver anden lignende proces, der kombinerer monomerer og andre udgangsstoffer |
| --- | --- | --- |

15)

»syntetiske polymerer«: makromolekylære stoffer, bortset fra cellulosemasse, der bevidst er fremstillet enten ved:

a)

en polymerisationsproces såsom polyaddition eller polykondensation eller ved enhver anden lignende proces, der kombinerer monomerer og andre udgangsstoffer

| b) | kemisk modifikation af naturlige eller syntetiske makromolekyler |
| --- | --- |

b)

kemisk modifikation af naturlige eller syntetiske makromolekyler

| c) | mikrobiel fermentering. |
| --- | --- |

c)

mikrobiel fermentering.

Kriterium 1.   Emissioner under fremstillingen af råmaterialet

1.1.   
  Emissioner af støv og chlorider til luft

a)   Emissioner af støv

i)   Dette krav gælder kun for siliconer.

Det elementære siliciumråmateriale skal opbevares og håndteres ved hjælp af mindst en af følgende teknikker:

| — | opbevaring af elementært silicium i siloer (efter formaling) |
| --- | --- |

—

opbevaring af elementært silicium i siloer (efter formaling)

| — | opbevaring af elementært silicium i overdækkede områder, der er beskyttet mod regn og vind (efter formaling) |
| --- | --- |

—

opbevaring af elementært silicium i overdækkede områder, der er beskyttet mod regn og vind (efter formaling)

| — | anvendelse af udstyr, der er konstrueret med hætter og kanaler til at opfange diffuse støvemissioner, når elementært silicium påfyldes lageret (efter formaling) |
| --- | --- |

—

anvendelse af udstyr, der er konstrueret med hætter og kanaler til at opfange diffuse støvemissioner, når elementært silicium påfyldes lageret (efter formaling)

| — | fastholdelse af formalingsanlæggets atmosfære ved et lidt lavere tryk end det atmosfæriske tryk. |
| --- | --- |

—

fastholdelse af formalingsanlæggets atmosfære ved et lidt lavere tryk end det atmosfæriske tryk.

ii)   Dette krav gælder både siliconer og andre elastomerer.

Det årlige gennemsnit af kanaliserede emissioner af støv skal være under 5 mg/Nm3. Støvemissionerne bør overvåges løbende.

b)   Emissioner af chlorider

i)   Dette krav gælder kun for siliconer.

Røggasserne fra methylchlorid, direkte syntese og destillationsprocesser skal underkastes termisk oxidation efterfulgt af skrubning. Afbrænding af chlorerede forbindelser er tilladt i den termiske oxidationsproces.

ii)   Dette krav gælder for andre elastomerer end siliconer.

Emissioner af polychlorerede dibenzodioxiner (PCDD'er) og dibenzofuraner (PCDF'er) skal være under 0,01 ng TEQ/Nm3 (gennemsnit i prøvetagningsperioden). Overvågningen af PCDD/F-emissionerne bør finde sted hver sjette måned.

Vurdering og verifikation:

Ansøgeren skal forelægge en overensstemmelseserklæring fra råvareleverandøren om, at kriterium 1.1 er opfyldt. Desuden skal det af erklæringen fremgå, at der er overensstemmelse med:

| — | kriterium 1.1, litra a), nr. i), hvor siliconeleverandøren skal angive, hvilken teknik der anvendes på stedet, med billeder eller tekniske beskrivelser som supplerende data |
| --- | --- |

—

kriterium 1.1, litra a), nr. i), hvor siliconeleverandøren skal angive, hvilken teknik der anvendes på stedet, med billeder eller tekniske beskrivelser som supplerende data

| — | kriterium 1.1, litra a), nr. ii), hvor råmaterialeleverandøren skal forelægge resultaterne af de støvmålinger, der er foretaget på stedet, sammen med det årlige gennemsnit for emissionerne af støv. De accepterede metoder er EN 15267-1, EN 15267-2, EN 15267-3, EN 15267-4, EN 13284-1 og EN 13284-2. Ved produktion af siliconer skal målingen mindst omfatte formaling, opbevaring og håndtering af elementært silicium. |
| --- | --- |

—

kriterium 1.1, litra a), nr. ii), hvor råmaterialeleverandøren skal forelægge resultaterne af de støvmålinger, der er foretaget på stedet, sammen med det årlige gennemsnit for emissionerne af støv. De accepterede metoder er EN 15267-1, EN 15267-2, EN 15267-3, EN 15267-4, EN 13284-1 og EN 13284-2. Ved produktion af siliconer skal målingen mindst omfatte formaling, opbevaring og håndtering af elementært silicium.

| — | kriterium 1.1, litra b), nr. i), hvor siliconeleverandøren skal give nærmere oplysninger om forarbejdningen af afgasser fra methylchlorid, direkte syntese og destillation |
| --- | --- |

—

kriterium 1.1, litra b), nr. i), hvor siliconeleverandøren skal give nærmere oplysninger om forarbejdningen af afgasser fra methylchlorid, direkte syntese og destillation

| — | kriterium 1.1, litra b), nr. ii), hvor råmaterialeleverandøren skal forelægge resultaterne af PCDD/F-emissionsmålingerne af de behandlede gasser. De accepterede metoder er EN 1948-1, EN 1948-2 og EN 1948-3. |
| --- | --- |

—

kriterium 1.1, litra b), nr. ii), hvor råmaterialeleverandøren skal forelægge resultaterne af PCDD/F-emissionsmålingerne af de behandlede gasser. De accepterede metoder er EN 1948-1, EN 1948-2 og EN 1948-3.

1.2   
  Emissioner af kobber og zink til vand

Dette kriterium gælder kun for siliconer.

Spildevandet fra produktionen af polydimethylsiloxan (PDMS) forbehandles ved bundfældning eller flokkulering under basiske forhold efterfulgt af sedimentering og filtrering. Dette skal omfatte:

| a) | afvanding af slammet inden bortskaffelse |
| --- | --- |

a)

afvanding af slammet inden bortskaffelse

| b) | genvinding af de faste metalrester i metalnyttiggørelsesanlæg. |
| --- | --- |

b)

genvinding af de faste metalrester i metalnyttiggørelsesanlæg.

Kobberkoncentrationen i det rensede spildevand skal være under 0,5 mg/l, mens zinkkoncentrationen skal være under 2 mg/l.

Vurdering og verifikation:

Ansøgeren skal forelægge en overensstemmelseserklæring fra siliconeleverandøren om, at kriterium 1.2 er opfyldt, sammen med dokumentation for, at anlægget har et spildevandssystem bestående af et bundfældnings-/flokkuleringstrin efterfulgt af et sedimenteringstrin. Desuden skal siliconeleverandøren forelægge måleresultaterne for kobber og zink i det rensede spildevand.

1.3   
  CO2-emissioner

Dette kriterium gælder kun for siliconer.

CO2-emissioner fra produktion af silicone må ikke overstige 6,58 kg pr. kg silicone, inklusive emissioner fra produktion af elektricitet (uanset om det er på eller uden for anlægget). CO2-emissioner skal omfatte alle kilder til ikkevedvarende energi, der anvendes under produktionen af silicone. Referenceværdierne for emissioner i tabel 1 bruges til beregningen af CO2-emissioner fra energikilder. Om nødvendigt findes CO2-emissionsfaktorerne for andre energikilder i bilag VI til forordning (EU) 2018/2066, mens CO2-emissionsfaktorerne for elnettet bør være i overensstemmelse med Kommissionens delegerede forordning (EU) 2019/331.

Tabel 1

Referenceværdier for CO2-emissioner fra forskellige energikilder

| Brændsel | CO2-emissioner | Enhed | Henvisning |
| --- | --- | --- | --- |
| Kul | 94,6 | g CO2 fossilt/MJ | forordning (EU) 2018/2066 |
| Råolie | 73,3 | g CO2 fossilt/MJ | forordning (EU) 2018/2066 |
| Brændselsolie 1 | 74,1 | g CO2 fossilt/MJ | forordning (EU) 2018/2066 |
| Brændselsolie 2-5 | 77,4 | g CO2 fossilt/MJ | forordning (EU) 2018/2066 |
| LPG | 63,1 | g CO2 fossilt/MJ | forordning (EU) 2018/2066 |
| Naturgas | 56,1 | g CO2 fossilt/MJ | forordning (EU) 2018/2066 |
| Elektricitet fra elnettet | 376 | g CO2 fossilt/kWh | forordning (EU) 2019/331 |

Brændsel

CO2-emissioner

Enhed

Henvisning

Kul

94,6

g CO2 fossilt/MJ

forordning (EU) 2018/2066

Råolie

73,3

g CO2 fossilt/MJ

forordning (EU) 2018/2066

Brændselsolie 1

74,1

g CO2 fossilt/MJ

forordning (EU) 2018/2066

Brændselsolie 2-5

77,4

g CO2 fossilt/MJ

forordning (EU) 2018/2066

LPG

63,1

g CO2 fossilt/MJ

forordning (EU) 2018/2066

Naturgas

56,1

g CO2 fossilt/MJ

forordning (EU) 2018/2066

Elektricitet fra elnettet

376

g CO2 fossilt/kWh

forordning (EU) 2019/331

Vurdering og verifikation:

Ansøgeren skal forelægge data og detaljerede beregninger for CO2-emissionerne fra produktionen af silicone.

Dataene for CO2-emissioner skal omfatte alle kilder til energi, der benyttes under produktionen af råmaterialet, herunder emissioner fra elproduktionen (uanset om den produceres i eller uden for anlægget).

Ved beregning af CO2-emissioner tæller mængden af energi fra vedvarende energikilder, der er købt og anvendt til produktionsprocesserne, som nul CO2-emissioner. For biomasseforbrænding betyder dette, at biomassen skal opfylde de relevante bæredygtigheds- og drivhusgasbesparelseskriterier som fastsat i direktiv (EU) 2018/2001. Ansøgeren skal forelægge passende dokumentation for, at denne form for energi faktisk anvendes i anlægget eller er indkøbt eksternt (kopi af kontrakten og en faktura med angivelse af, hvor stor en andel af den købte elektricitet der stammer fra vedvarende energikilder).

Perioden for beregningerne og/eller massebalancerne baseres på produktionen i løbet af 12 måneder. Beregningerne gentages årligt. Hvis der er tale om et nyt eller ombygget produktionsanlæg, skal beregningerne være baseret på mindst 45 på hinanden følgende dage med en løbende, stabil produktion. Beregningerne skal være repræsentative for den pågældende produktionsperiode.

For elnettet anvendes ovennævnte værdi (det europæiske gennemsnit), medmindre ansøgeren forelægger dokumentation for den specifikke værdi for sine elleverandører (kontrakt om nærmere angivet elektricitet eller certificeret elektricitet). I så fald kan ansøgeren anvende denne værdi i stedet for den ovennævnte værdi. Den dokumentation, der anvendes som bevis for opfyldelse af kriterierne, skal omfatte tekniske specifikationer, som viser den gennemsnitlige værdi (f.eks. en kopi af kontrakten).

Kriterium 2.   Miljøstyring af produktionen

Alle anlæg, der producerer enten råmaterialer (silicone eller andre elastomerer) eller slutprodukter, skal have systemer til gennemførelse af:

| a) | vandbesparelser. Vandforvaltningssystemet skal være dokumenteret eller beskrevet, og dokumentationen skal som minimum indeholde oplysninger om følgende aspekter: overvågning af vandstrømme, bevis for cirkulerende vand i lukkede systemer og løbende forbedringsmålsætninger og -mål vedrørende reduktion af spildevandsproduktion og optimering (hvis det er relevant, dvs. hvis der anvendes vand i anlægget) |
| --- | --- |

a)

vandbesparelser. Vandforvaltningssystemet skal være dokumenteret eller beskrevet, og dokumentationen skal som minimum indeholde oplysninger om følgende aspekter: overvågning af vandstrømme, bevis for cirkulerende vand i lukkede systemer og løbende forbedringsmålsætninger og -mål vedrørende reduktion af spildevandsproduktion og optimering (hvis det er relevant, dvs. hvis der anvendes vand i anlægget)

| b) | integreret affaldshåndtering i form af en plan for prioritering af andre behandlingsmuligheder end bortskaffelse for alt det affald, der produceres på produktionsanlæggene, og for at følge affaldshierarkiet i forbindelse med forebyggelse, genbrug, genanvendelse, nyttiggørelse og endelig bortskaffelse af affald. Affaldshåndteringsplanen skal være dokumenteret eller beskrevet, og dokumentationen skal som minimum indeholde oplysninger om følgende aspekter: adskillelse af forskellige affaldsfraktioner; håndtering, indsamling, adskillelse og anvendelse af genanvendelige materialer fra den ikkefarlige affaldsstrøm; nyttiggørelse af materialer til andre formål; håndtering, indsamling, adskillelse og bortskaffelse af farligt affald som fastlagt af de relevante lokale og nationale myndigheder samt løbende forbedringsmålsætninger og -mål vedrørende affaldsforebyggelse, genbrug, genanvendelse og nyttiggørelse af affaldsfraktioner, der ikke kan undgås (herunder energiudnyttelse) |
| --- | --- |

b)

integreret affaldshåndtering i form af en plan for prioritering af andre behandlingsmuligheder end bortskaffelse for alt det affald, der produceres på produktionsanlæggene, og for at følge affaldshierarkiet i forbindelse med forebyggelse, genbrug, genanvendelse, nyttiggørelse og endelig bortskaffelse af affald. Affaldshåndteringsplanen skal være dokumenteret eller beskrevet, og dokumentationen skal som minimum indeholde oplysninger om følgende aspekter: adskillelse af forskellige affaldsfraktioner; håndtering, indsamling, adskillelse og anvendelse af genanvendelige materialer fra den ikkefarlige affaldsstrøm; nyttiggørelse af materialer til andre formål; håndtering, indsamling, adskillelse og bortskaffelse af farligt affald som fastlagt af de relevante lokale og nationale myndigheder samt løbende forbedringsmålsætninger og -mål vedrørende affaldsforebyggelse, genbrug, genanvendelse og nyttiggørelse af affaldsfraktioner, der ikke kan undgås (herunder energiudnyttelse)

| c) | optimering af energieffektivitet og energiforvaltning. Energiforvaltningssystemet skal omfatte alle energiforbrugende anordninger, herunder maskiner, belysning, klimaanlæg og køling. Energiforvaltningssystemet skal omfatte foranstaltninger, der øger energieffektiviteten, og skal som minimum indeholde oplysninger om følgende aspekter: udarbejdelse og gennemførelse af en plan for indsamling af energidata med henblik på at indkredse vigtige energiværdier; analyse af energiforbruget, der omfatter en liste over energiforbrugende systemer, processer og faciliteter; indkredsning af foranstaltninger til mere effektiv brug af energi og målsætninger for løbende reduktion af energiforbruget. |
| --- | --- |

c)

optimering af energieffektivitet og energiforvaltning. Energiforvaltningssystemet skal omfatte alle energiforbrugende anordninger, herunder maskiner, belysning, klimaanlæg og køling. Energiforvaltningssystemet skal omfatte foranstaltninger, der øger energieffektiviteten, og skal som minimum indeholde oplysninger om følgende aspekter: udarbejdelse og gennemførelse af en plan for indsamling af energidata med henblik på at indkredse vigtige energiværdier; analyse af energiforbruget, der omfatter en liste over energiforbrugende systemer, processer og faciliteter; indkredsning af foranstaltninger til mere effektiv brug af energi og målsætninger for løbende reduktion af energiforbruget.

Vurdering og verifikation:

Ansøgeren skal forelægge en overensstemmelseserklæring om, at dette kriterium er opfyldt, fra 1) producenten af råmaterialer (silicone eller andre elastomerer) og 2) producenten af genanvendelige menstruationskopper. Erklæringen skal underbygges af en rapport med en detaljeret beskrivelse af de procedurer, som leverandørerne har indført for at opfylde kravene for hvert af de pågældende anlæg i overensstemmelse med standarder såsom ISO 14001 og/eller ISO 50001 for vand-, affalds- og energiplaner.

Hvis affaldshåndteringen udliciteres, skal underkontrahenten også forelægge en overensstemmelseserklæring om, at dette kriterium er opfyldt.

Ansøgere, der er registreret under EU's ordning for miljøledelse og miljørevision (EMAS) og/eller certificeret i henhold til ISO 14001, ISO 50001, EN 16247 eller en tilsvarende standard/ordning, anses for at have opfyldt disse krav, hvis:

| a) | medtagelsen af vand-, affalds- og energiforvaltningsplaner for produktionsanlægget/-anlæggene dokumenteres i virksomhedens EMAS-miljøredegørelse eller |
| --- | --- |

a)

medtagelsen af vand-, affalds- og energiforvaltningsplaner for produktionsanlægget/-anlæggene dokumenteres i virksomhedens EMAS-miljøredegørelse eller

| b) | medtagelsen af vand-, affalds- og energiforvaltningsplaner for produktionsanlægget/-anlæggene er tilstrækkeligt behandlet i ISO 14001, ISO 50001, EN 16247 eller en tilsvarende standard/ordning. |
| --- | --- |

b)

medtagelsen af vand-, affalds- og energiforvaltningsplaner for produktionsanlægget/-anlæggene er tilstrækkeligt behandlet i ISO 14001, ISO 50001, EN 16247 eller en tilsvarende standard/ordning.

Kriterium 3.   Materialeeffektivitet ved fremstillingen af slutproduktet

Kravene i dette kriterium finder anvendelse på produktionsanlægget for slutproduktet.

Den mængde affald, der produceres under fremstillingen og emballeringen af slutprodukterne, og som sendes til deponering eller forbrænding uden energiudnyttelse, må ikke overstige 4 % af slutprodukternes vægt.

Vurdering og verifikation:

Ansøgeren skal bekræfte, at ovennævnte krav er opfyldt.

Ansøgeren skal forelægge dokumentation for den mængde af affaldet, der ikke er genbrugt i fremstillingsprocessen eller ikke er omforarbejdet til materialer og/eller energi.

Ansøgeren skal forelægge alle følgende oplysninger:

| a) | produktets og emballagens vægt |
| --- | --- |

a)

produktets og emballagens vægt

| b) | alle affaldsstrømme, der produceres under fremstillingen, og |
| --- | --- |

b)

alle affaldsstrømme, der produceres under fremstillingen, og

| c) | den respektive behandling af fraktionen af nyttiggjort affald og den fraktion, der bortskaffes til deponering eller forbrænding. |
| --- | --- |

c)

den respektive behandling af fraktionen af nyttiggjort affald og den fraktion, der bortskaffes til deponering eller forbrænding.

Den mængde affald, der sendes til deponering eller til forbrænding uden energiudnyttelse, beregnes som forskellen mellem den producerede affaldsmængde og mængden af nyttiggjort affald (genbrugt, genanvendt osv.).

Kriterium 4.   Stoffer, der ikke må anvendes eller kun må anvendes i begrænset omfang

4.1.   
  Begrænsninger vedrørende stoffer, der er klassificeret i henhold til forordning (EF) nr. 1272/2008

Dette kriterium gælder for slutproduktet og alle komponenter heri.

Slutproduktet og komponenterne heri må ikke indeholde indgående stoffer (alene eller i blandinger), der i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 1272/2008 er tildelt en eller flere af de fareklasser og -kategorier og tilknyttede faresætningskoder, der er anført i tabel 2, medmindre der gælder en undtagelse ifølge tabel 4.

Tabel 2

Stoffer, der er tildelt en eller flere af følgende fareklasser, farekategorier og tilknyttede faresætningskoder, må ikke anvendes:

| Kræftfremkaldende, mutagen eller reproduktionstoksisk |
| --- |
| Kategori 1A og 1B | Kategori 2 |
| H340 Kan forårsage genetiske defekter | H341 Mistænkt for at forårsage genetiske defekter |
| H350 Kan fremkalde kræft | H351 Mistænkt for at fremkalde kræft |
| H350i Kan fremkalde kræft ved indånding | — |
| H360F Kan skade forplantningsevnen | H361f Mistænkt for at skade forplantningsevnen |
| H360D Kan skade det ufødte barn | H361d Mistænkt for at skade det ufødte barn |
| H360FD Kan skade forplantningsevnen. Kan skade det ufødte barn | H361fd Mistænkt for at skade forplantningsevnen. Mistænkt for at skade det ufødte barn |
| H360Fd Kan skade forplantningsevnen. Mistænkt for at skade det ufødte barn | H362 Kan skade børn, der ammes |
| H360Df Kan skade det ufødte barn. Mistænkt for at skade forplantningsevnen | |
| Akut toksicitet |
| Kategori 1 og 2 | Kategori 3 |
| H300 Livsfarlig ved indtagelse | H301 Giftig ved indtagelse |
| H310 Livsfarlig ved hudkontakt | H311 Giftig ved hudkontakt |
| H330 Livsfarlig ved indånding | H331 Giftig ved indånding |
| H304 Kan være livsfarligt, hvis det indtages og kommer i luftvejene | EUH070 Giftig ved kontakt med øjnene |
| Specifik målorgantoksicitet |
| Kategori 1 | Kategori 2 |
| H370 Forårsager organskader | H371 Kan forårsage organskader |
| H372 Forårsager organskader ved længerevarende eller gentagen eksponering | H373 Kan forårsage organskader ved længerevarende eller gentagen eksponering |
| Respiratorisk sensibilisering eller hudsensibilisering |
| Kategori 1A | Kategori 1B |
| H317 Kan forårsage allergisk hudreaktion | H317 Kan forårsage allergisk hudreaktion |
| H334 Kan fremkalde allergi- eller astmasymptomer eller åndedrætsbesvær ved indånding | H334 Kan fremkalde allergi- eller astmasymptomer eller åndedrætsbesvær ved indånding |
| Stoffer med hormonforstyrrende virkning for menneskers sundhed og miljøet |
| Kategori 1 | Kategori 2 |
| EUH380: Kan forårsage hormonforstyrrelse hos mennesker | EUH381: Mistænkt for at forårsage hormonforstyrrelse hos mennesker |
| EUH430: Kan forårsage hormonforstyrrelse hos miljøet | EUH431: Mistænkt for at forårsage hormonforstyrrelse hos miljøet |
| Persistent, bioakkumulerende og toksisk |
| PBT | vPvB |
| EUH440: Ophobes i miljøet og levende organismer, herunder i mennesker | EUH441: Ophobes i høj grad i miljøet og levende organismer, herunder i mennesker |
| Persistent, mobil og toksisk |
| PMT | vPvM |
| EUH450: Kan forårsage langvarig og diffus forurening af vandressourcer | EUH451: Kan forårsage meget langvarig og diffus forurening af vandressourcer |

Kræftfremkaldende, mutagen eller reproduktionstoksisk

Kategori 1A og 1B

Kategori 2

H340 Kan forårsage genetiske defekter

H341 Mistænkt for at forårsage genetiske defekter

H350 Kan fremkalde kræft

H351 Mistænkt for at fremkalde kræft

H350i Kan fremkalde kræft ved indånding

—

H360F Kan skade forplantningsevnen

H361f Mistænkt for at skade forplantningsevnen

H360D Kan skade det ufødte barn

H361d Mistænkt for at skade det ufødte barn

H360FD Kan skade forplantningsevnen. Kan skade det ufødte barn

H361fd Mistænkt for at skade forplantningsevnen. Mistænkt for at skade det ufødte barn

H360Fd Kan skade forplantningsevnen. Mistænkt for at skade det ufødte barn

H362 Kan skade børn, der ammes

H360Df Kan skade det ufødte barn. Mistænkt for at skade forplantningsevnen

Akut toksicitet

Kategori 1 og 2

Kategori 3

H300 Livsfarlig ved indtagelse

H301 Giftig ved indtagelse

H310 Livsfarlig ved hudkontakt

H311 Giftig ved hudkontakt

H330 Livsfarlig ved indånding

H331 Giftig ved indånding

H304 Kan være livsfarligt, hvis det indtages og kommer i luftvejene

EUH070 Giftig ved kontakt med øjnene

Specifik målorgantoksicitet

Kategori 1

Kategori 2

H370 Forårsager organskader

H371 Kan forårsage organskader

H372 Forårsager organskader ved længerevarende eller gentagen eksponering

H373 Kan forårsage organskader ved længerevarende eller gentagen eksponering

Respiratorisk sensibilisering eller hudsensibilisering

Kategori 1A

Kategori 1B

H317 Kan forårsage allergisk hudreaktion

H317 Kan forårsage allergisk hudreaktion

H334 Kan fremkalde allergi- eller astmasymptomer eller åndedrætsbesvær ved indånding

H334 Kan fremkalde allergi- eller astmasymptomer eller åndedrætsbesvær ved indånding

Stoffer med hormonforstyrrende virkning for menneskers sundhed og miljøet

Kategori 1

Kategori 2

EUH380: Kan forårsage hormonforstyrrelse hos mennesker

EUH381: Mistænkt for at forårsage hormonforstyrrelse hos mennesker

EUH430: Kan forårsage hormonforstyrrelse hos miljøet

EUH431: Mistænkt for at forårsage hormonforstyrrelse hos miljøet

Persistent, bioakkumulerende og toksisk

PBT

vPvB

EUH440: Ophobes i miljøet og levende organismer, herunder i mennesker

EUH441: Ophobes i høj grad i miljøet og levende organismer, herunder i mennesker

Persistent, mobil og toksisk

PMT

vPvM

EUH450: Kan forårsage langvarig og diffus forurening af vandressourcer

EUH451: Kan forårsage meget langvarig og diffus forurening af vandressourcer

Endvidere må slutproduktet og komponenterne heri ikke indeholde indgående stoffer (alene eller i blandinger), der i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 1272/2008 er tildelt en eller flere af de fareklasser og-kategorier og tilknyttede faresætningskoder, der er anført i tabel 3, i koncentrationer på over 0,010 % (vægtprocent), medmindre der gælder en undtagelse ifølge tabel 4.

Tabel 3

Stoffer, der er tildelt en eller flere af følgende fareklasser og -kategorier og tilknyttede faresætningskoder, må kun anvendes i begrænset omfang

| Farlig for vandmiljøet |
| --- |
| Kategori 1 og 2 | Kategori 3 og 4 |
| H400 Meget giftig for vandlevende organismer | H412 Skadelig for vandlevende organismer, med langvarige virkninger |
| H410 Meget giftig for vandlevende organismer, med langvarige virkninger. | H413 Kan forårsage langvarige skadelige virkninger for vandlevende organismer |
| H411 Giftig for vandlevende organismer, med langvarige virkninger | |
| Farlig for ozonlaget |
| H420 Skader folkesundheden og miljøet ved at ødelægge ozon i den øvre atmosfære | |

Farlig for vandmiljøet

Kategori 1 og 2

Kategori 3 og 4

H400 Meget giftig for vandlevende organismer

H412 Skadelig for vandlevende organismer, med langvarige virkninger

H410 Meget giftig for vandlevende organismer, med langvarige virkninger.

H413 Kan forårsage langvarige skadelige virkninger for vandlevende organismer

H411 Giftig for vandlevende organismer, med langvarige virkninger

Farlig for ozonlaget

H420 Skader folkesundheden og miljøet ved at ødelægge ozon i den øvre atmosfære

Tabel 4

Undtagelser fra begrænsningerne vedrørende stoffer med en harmoniseret klassificering i henhold til forordning (EF) nr. 1272/2008

| Type stof | Undtagne fareklasser og -kategorier og faresætningskoder | Betingelser for undtagelse |
| --- | --- | --- |
| Stoffer med harmoniseret klassificering som H304 | H304 | Stoffer med en viskositet under 20,5 cSt ved 40 °C. |
| Titandioxid (nanoform) | H351 | Kun når det anvendes som pigment. Må ikke anvendes i pulver- eller sprayform |

Type stof

Undtagne fareklasser og -kategorier og faresætningskoder

Betingelser for undtagelse

Stoffer med harmoniseret klassificering som H304

H304

Stoffer med en viskositet under 20,5 cSt ved 40 °C.

Titandioxid (nanoform)

H351

Kun når det anvendes som pigment. Må ikke anvendes i pulver- eller sprayform

Faresætningskoderne henviser generelt til stoffer. Hvis der imidlertid ikke er tilgængelige oplysninger om et givet stof, gælder klassificeringsreglerne for blandinger.

Brugen af stoffer eller blandinger, som modificeres kemisk i løbet af produktionsprocessen, således at enhver relevant fare, for hvilken stoffet eller blandingen er blevet klassificeret i henhold til forordning (EF) nr. 1272/2008, ikke længere er til stede, er undtaget fra ovenstående krav.

Dette kriterium gælder ikke for:

| — | stoffer, der ikke er omfattet af forordning (EF) nr. 1907/2006 som fastsat i forordningens artikel 2, stk. 2 |
| --- | --- |

—

stoffer, der ikke er omfattet af forordning (EF) nr. 1907/2006 som fastsat i forordningens artikel 2, stk. 2

| — | stoffer, der er omfattet af artikel 2, stk. 7, litra b), i forordning (EF) nr. 1907/2006, som fastlægger kriterierne for undtagelse af stoffer opført i forordningens bilag V fra krav vedrørende registrering, downstreambrugere og evaluering. |
| --- | --- |

—

stoffer, der er omfattet af artikel 2, stk. 7, litra b), i forordning (EF) nr. 1907/2006, som fastlægger kriterierne for undtagelse af stoffer opført i forordningens bilag V fra krav vedrørende registrering, downstreambrugere og evaluering.

Vurdering og verifikation:

Ansøgeren skal forelægge en underskrevet overensstemmelseserklæring om, at delkriterium 4.1 er opfyldt, sammen med relevante erklæringer fra producenterne af komponenterne, en liste over alle anvendte kemikalier, inkl. sikkerhedsdatablad eller kemikalieleverandørens erklæring, og alle andre relevante erklæringer, der dokumenterer, at kravet er opfyldt.

For stoffer, der er underlagt begrænsninger, og uundgåelige urenheder med en klassificering, der indebærer begrænsninger, skal koncentrationen af det stof eller den urenhed, der er underlagt begrænsninger, og en antaget retentionsfaktor på 100 % anvendes til at anslå mængden af det stof eller den urenhed, der er underlagt begrænsninger, i slutproduktet. Urenheder kan forekomme i det kemiske produkt i op til 0,0100 % w/w. Stoffer, der vides at blive frigivet eller nedbrudt af indgående stoffer, betragtes som indgående stoffer og ikke som urenheder.

Der skal gives begrundelser for enhver afvigelse fra en retentionsfaktor på 100 % (f.eks. fordampning af opløsningsmidler) eller for kemisk modifikation af en urenhed, der er underlagt begrænsninger.

Hvad angår stoffer, der er undtaget fra delkriterium 4.1 (se bilag IV og V til forordning (EF) nr. 1907/2006), er en erklæring fra ansøgeren herom tilstrækkelig.

Da flere produkter eller potentielle produkter, hvor der anvendes de samme proceskemikalier, kan være omfattet af ét EU-miljømærke, skal beregningen kun forelægges for hver urenhed for det værst tænkelige produkt eller den værst tænkelige komponent, der er omfattet af miljømærket (f.eks. den mest trykte komponentartikel ved screening for trykfarver med klassificeringer, der indebærer begrænsninger).

Ovennævnte dokumentation kan også forelægges direkte for de ansvarlige organer af enhver leverandør i ansøgerens forsyningskæde.

4.2.   
  Særligt problematiske stoffer

Dette kriterium gælder for slutproduktet og alle komponenter heri.

Slutproduktet og komponenterne heri må ikke indeholde indgående stoffer (alene eller i blandinger), der opfylder de kriterier, der er omhandlet i artikel 57 i forordning (EF) nr. 1907/2006, og som er identificeret i henhold til proceduren i artikel 59 i nævnte forordning og opført på kandidatlisten over særligt problematiske stoffer med henblik på godkendelse.

Vurdering og verifikation:

Ansøgeren skal forelægge en underskrevet erklæring om, at slutproduktet og komponenterne heri ikke indeholder særligt problematiske stoffer. Erklæringen skal underbygges af sikkerhedsdatablade for alle leverede kemikalier og materialer, der er anvendt til at fremstille slutproduktet og komponenterne heri.

Listen over de stoffer, der er udpeget som særligt problematiske og opført på kandidatlisten, jf. artikel 59 i forordning (EF) nr. 1907/2006, kan hentes her:

https://www.echa.europa.eu/candidate-list-table.

Der skal henvises til listen på datoen for indgivelse af ansøgningen om EU-miljømærket.

For uundgåelige urenheder, som er identificeret som særligt problematiske stoffer, skal koncentrationen af urenheden og en antaget retentionsfaktor på 100 % anvendes til at anslå mængden af urenheder, som er identificeret som særligt problematiske stoffer i slutproduktet. Urenheder kan forekomme i det kemiske produkt i op til 0,0100 % w/w. Stoffer, der vides at blive frigivet eller nedbrudt af indgående stoffer, betragtes som indgående stoffer og ikke som urenheder.

Der skal gives begrundelser for enhver afvigelse fra en retentionsfaktor på 100 % (f.eks. fordampning af opløsningsmidler) eller for kemisk modifikation af en urenhed, der er identificeret som et særligt problematisk stof.

4.3.   
  Andre specifikke begrænsninger

4.3.1   Bestemte stoffer, der ikke må anvendes

Dette kriterium gælder for slutproduktet og alle komponenter heri.

Følgende stoffer må ikke tilsættes (alene eller i blandinger) til det kemiske produkt, der anvendes i slutproduktet eller komponenterne heri:

| a) | 5-chlor-2-methyl-4-isothiazolin-3-on (CMIT) |
| --- | --- |

a)

5-chlor-2-methyl-4-isothiazolin-3-on (CMIT)

| b) | alkylphenolethoxylater (APEO) og andre alkylphenolderivater [1] |
| --- | --- |

b)

alkylphenolethoxylater (APEO) og andre alkylphenolderivater [1]

| c) | antibakterielle midler (f.eks. nanosølv og triclosan) |
| --- | --- |

c)

antibakterielle midler (f.eks. nanosølv og triclosan)

| d) | formaldehyd og forbindelser, der frigiver formaldehyd |
| --- | --- |

d)

formaldehyd og forbindelser, der frigiver formaldehyd

| e) | methylisothiazolinon (MIT) |
| --- | --- |

e)

methylisothiazolinon (MIT)

| f) | nitromoskus og polycyklisk moskus |
| --- | --- |

f)

nitromoskus og polycyklisk moskus

| g) | organiske tinforbindelser, der anvendes som katalysator ved produktion af silicone |
| --- | --- |

g)

organiske tinforbindelser, der anvendes som katalysator ved produktion af silicone

| h) | parabener |
| --- | --- |

h)

parabener

| i) | phthalater |
| --- | --- |

i)

phthalater

| j) | stoffer, der har hormonforstyrrende egenskaber |
| --- | --- |

j)

stoffer, der har hormonforstyrrende egenskaber

| k) | stoffer, der anses for at være potentielt hormonforstyrrende stoffer i kategori 1 eller 2 på EU's prioriterede liste over stoffer, der skal undersøges nærmere for hormonforstyrrende virkninger. |
| --- | --- |

k)

stoffer, der anses for at være potentielt hormonforstyrrende stoffer i kategori 1 eller 2 på EU's prioriterede liste over stoffer, der skal undersøges nærmere for hormonforstyrrende virkninger.

Vurdering og verifikation:

Ansøgeren skal forelægge en underskrevet overensstemmelseserklæring om, at ovenstående delkriterium er opfyldt, underbygget af erklæringer fra leverandører, hvis det er relevant. De stoffer, der er anført i dette delkriterium, er kun tilladt som urenheder og kun i koncentrationer på under 0,0100 % w/w i det kemiske produkt. Stoffer, der vides at blive frigivet eller nedbrudt af indgående stoffer, betragtes som indgående stoffer og ikke som urenheder.

[Bemærk:

| [1] | Stoffets betegnelse = »alkylphenol«, jf.: https://echa.europa.eu/es/advanced-search-for-chemicals] |
| --- | --- |

[1]

4.3.2   Duftstoffer

Dette kriterium gælder for slutproduktet, alle komponenter heri, de særskilte komponenter og emballagen.

Der må ikke tilsættes duftstoffer, hverken til slutproduktet, komponenterne heri, de særskilte komponenter eller emballagen.

Vurdering og verifikation:

Ansøgeren skal forelægge en underskrevet overensstemmelseserklæring om, at dette delkriterium er opfyldt.

4.3.3   Trykfarver og farvestoffer

Dette del kriterium gælder for slutproduktet og alle komponenter heri. Det gælder ikke for salgsemballagen, de særskilte komponenter og oplysningsbladene.

De farvestoffer og trykfarver, der anvendes i den genanvendelige menstruationskop, må ikke overstige 2 % af koppens samlede vægt.

Indholdet af antimon, arsen, barium, cadmium, chrom, bly, kviksølv, selen, primære aromatiske aminer og polychloreret biphenyl, der forekommer som urenhed i de anvendte farvestoffer og trykfarver, skal ligge under de grænser, der er fastsat i Europarådets resolution AP (89) 1 om anvendelse af farvestoffer i plastmaterialer, der kommer i kontakt med fødevarer (1).

De anvendte farvestoffer skal desuden være i overensstemmelse med anbefaling IX fra det tyske forbundsinstitut for risikovurdering (Bundesinstitut für Risikobewertung, BfR) vedrørende farvestoffer til plast og andre polymerer, der anvendes i råvarer (2), eller den schweiziske bekendtgørelse nr. 817.023.21, bilag 2 (3) og bilag 10 (4).

De anvendte farvestoffer og trykfarver skal også opfylde delkriterium 4.1 og 4.2.

Vurdering og verifikation:

Ansøgeren skal forelægge en underskrevet overensstemmelseserklæring om, at ovennævnte delkriterium er opfyldt, underbygget af erklæringer fra leverandører, hvis det er relevant, samt dokumentation for, at urenheder i farvestoffet eller trykfarven er i overensstemmelse med Europarådets resolution AP (89) 1, og at de anvendte farvestoffer og trykfarven er godkendt i henhold til BfR's anbefaling IX vedrørende farvestoffer til plast og andre polymerer, der anvendes i råvarer, den schweiziske bekendtgørelse nr. 817.023.21, bilag 2 og bilag 10, eller BfR's anbefaling XXXVI vedrørende papir og pap til kontakt med fødevarer.

4.3.4   Cyclosiloxaner

Dette delkriterium gælder for slutproduktet og alle komponenter heri.

Octamethylcyclotetrasiloxan D4 (CAS 556-67-2), decamethylcyclopentasiloxan D5 (CAS 541-02-6) og dodecamethylcyclohexasiloxan D6 (CAS 540-97-6) må ikke forekomme i siliconeråvarerne i koncentrationer over 100 ppm (0,0100 % w/w). Grænseværdien på 100 ppm skal anvendes særskilt for hvert stof.

Vurdering og verifikation:

Ansøgeren skal forelægge en underskrevet overensstemmelseserklæring om, at dette delkriterium er opfyldt, underbygget af erklæringer fra leverandører, hvis det er relevant.

Kriterium 5.   Emballage

Dette kriterium vedrører krav til salgs- og multipakemballage.

Multipakemballage skal undgås eller skal være fremstillet udelukkende af pap og/eller papir.

a)   Pap og/eller papir, der anvendes til emballage

Salgsemballage af pap og/eller papir skal indeholde mindst 40 % genanvendt materiale.

Multipakemballage af pap og/eller papir skal indeholde mindst 80 % genanvendt materiale.

Den resterende andel (100 % minus andelen af genanvendt karton/papir) af karton og/eller papir, der anvendes til salgs- og multipakemballage, skal være omfattet af gyldige certifikater for bæredygtig skovforvaltning udstedt af en uafhængig tredjepartscertificeringsordning såsom FSC, PEFC eller tilsvarende. Certificeringsorganer, der udsteder certifikater for bæredygtig skovforvaltning, skal være akkrediteret/anerkendt af den pågældende certificeringsordning.

b)   Plast, der anvendes til emballage

| — | Indtil den 31. december 2026 skal salgsemballage af plast indeholde mindst 20 % genanvendt materiale. |
| --- | --- |

—

Indtil den 31. december 2026 skal salgsemballage af plast indeholde mindst 20 % genanvendt materiale.

| — | Fra den 1. januar 2027 skal salgsemballage af plast indeholde mindst 35 % genanvendt materiale. |
| --- | --- |

—

Fra den 1. januar 2027 skal salgsemballage af plast indeholde mindst 35 % genanvendt materiale.

c)   Genanvendelighed

Indholdet af salgsemballage (enten pap og/eller papir eller plast) og multipakemballage (pap og/eller papir), der kan genanvendes, skal være mindst 95 % af vægten, mens 5 % af restprodukterne skal være kompatible med genanvendelse.

d)   Supplerende krav

| — | Anvendelse af kompositemballage (salg og multipak), blandet plast eller overfladebehandling af pap og/eller papir med plast eller metaller er ikke tilladt. |
| --- | --- |

—

Anvendelse af kompositemballage (salg og multipak), blandet plast eller overfladebehandling af pap og/eller papir med plast eller metaller er ikke tilladt.

| — | Genanvendt indhold og genanvendelighed af salgs- og multipakemballage skal angives på salgsemballagen. |
| --- | --- |

—

Genanvendt indhold og genanvendelighed af salgs- og multipakemballage skal angives på salgsemballagen.

e)   Særskilt komponent: pose eller beholder

Genanvendelige menstruationskopper skal sælges med en genanvendelig pose eller beholder fremstillet af 100 % certificerede bæredygtige fibre.

Vurdering og verifikation:

Ansøgeren skal forelægge 1) en underskrevet overensstemmelseserklæring med angivelse af procentdelen af genanvendt indhold i salgsemballagen samt i multipakemballagen, hvis det er relevant, 2) en overensstemmelseserklæring med angivelse af salgs- og multipakemballagens genanvendelighed, og 3) et højopløsningsfoto af salgsemballagen, hvor oplysninger om genanvendt indhold og genanvendeligheden af salgs- og multipakemballage tydeligt fremgår.

De kompetente organer kontrollerer overensstemmelseserklæringen med angivelse af procentdelen af genanvendt plast for salgsemballage igen efter den 1. januar 2027.

Ansøgeren skal forelægge reviderede regnskabsdokumenter, der viser, at den resterende andel (100 % minus andelen af genanvendt karton/papir) af karton og/eller papir, der anvendes til salgs- og multipakemballage, er defineret som certificeret materiale i henhold til gældende ordninger som FSC, PEFC eller tilsvarende. De reviderede regnskabsdokumenter skal gælde for hele EU-miljømærkets gyldighedsperiode. De kompetente organer kontrollerer igen regnskabsdokumenterne 12 måneder efter udstedelsen af licensen.

Genanvendt indhold skal verificeres ved overensstemmelse med EN 45557 eller ISO 14021, mens genanvendeligheden verificeres ved overensstemmelse med EN 13430 eller ISO 18604.

Indholdet af genanvendt plast i emballagen skal være i overensstemmelse med standarder for leverandørkæden såsom ISO 22095 eller EN 15343. Tilsvarende metoder kan accepteres, hvis de anses for ækvivalente af en tredjepart, og de skal ledsages af detaljerede forklaringer, der viser, at dette krav er opfyldt, samt af tilhørende dokumentation. Der skal forelægges fakturaer, der dokumenterer købet af det genanvendte materiale.

Desuden skal emballagens genanvendelighed (tilgængelighed og kompatibilitet med henblik på genanvendelse) testes ved hjælp af standardtestprotokoller. Genanvendelighed af pap- og/eller papiremballage skal vurderes ved hjælp af repulpabilitetstest, og i så fald skal ansøgeren påvise repulpabiliteten af pap- og papiremballage, underbygget af resultaterne af testrapporten/-rapporterne i henhold til PTS-metode PTS-RH 021, ATICELCA 501-evalueringssystemet eller standardmetoder, som det ansvarlige organ har accepteret som metoder, der leverer data af ækvivalent videnskabelig kvalitet. Adskillelsesordninger eller ordninger med kontrolleret blanding som f.eks. RecyClass accepteres som uafhængig tredjepartscertificering af plastemballage. Tilsvarende testmetoder kan accepteres, hvis de anses for ækvivalente af en tredjepart.

Ansøgeren skal desuden forelægge en overensstemmelseserklæring underbygget af et gyldigt, uafhængigt certificeret certifikat for leverandørkæden for den genanvendelige pose eller beholder. FSC, PEFC, OEKO-TEX, GOTS eller tilsvarende ordninger accepteres som uafhængig tredjepartscertificering.

Kriterium 6.   Vejledning om produktets og emballagens bortskaffelse

Salgsemballagen skal indeholde vejledning om bortskaffelse af salgsemballagen, eventuel multipakemballage, de særskilte komponenter og det brugte produkt. Følgende oplysninger skal angives skriftligt eller ved hjælp af visuelle symboler på salgsemballagen:

| a) | at salgsemballagen, den eventuelle multipakemballage, de særskilte komponenter og koppen ikke må skylles ud i toiletter |
| --- | --- |

a)

at salgsemballagen, den eventuelle multipakemballage, de særskilte komponenter og koppen ikke må skylles ud i toiletter

| b) | hvordan salgsemballagen, den eventuelle multipakemballage, de særskilte komponenter og koppen bortskaffes korrekt. |
| --- | --- |

b)

hvordan salgsemballagen, den eventuelle multipakemballage, de særskilte komponenter og koppen bortskaffes korrekt.

Vurdering og verifikation:

Ansøgeren skal forelægge et højopløsningsfoto af salgsemballagen, hvor oplysninger om bortskaffelse tydeligt fremgår.

Kriterium 7.   Oplysninger om produktets anvendelse

Produktet skal ledsages af en brugsanvisning. Fabrikanten skal sikre, at brugeren som minimum modtager følgende oplysninger:

| a) | Hvordan man vælger den rette størrelse kop. Sådanne oplysninger skal placeres på et sted, hvor brugeren kan få adgang til dem inden købet (f.eks. på salgsemballagen). |
| --- | --- |

a)

Hvordan man vælger den rette størrelse kop. Sådanne oplysninger skal placeres på et sted, hvor brugeren kan få adgang til dem inden købet (f.eks. på salgsemballagen).

| b) | Hvordan man bruger koppen korrekt for at undgå lækage og/eller ubehag. |
| --- | --- |

b)

Hvordan man bruger koppen korrekt for at undgå lækage og/eller ubehag.

| c) | Hvor længe man kan bruge koppen, inden den skal tømmes. Oplysninger om den længste anvendelsestid skal underbygges af testundersøgelser. Disse oplysninger skal gives på en synlig måde, f.eks. ved hjælp af et logo eller med fed skrift, og anføres både på emballagen og på brugsanvisningen. |
| --- | --- |

c)

Hvor længe man kan bruge koppen, inden den skal tømmes. Oplysninger om den længste anvendelsestid skal underbygges af testundersøgelser. Disse oplysninger skal gives på en synlig måde, f.eks. ved hjælp af et logo eller med fed skrift, og anføres både på emballagen og på brugsanvisningen.

| d) | Hvordan man rengør koppen før og efter brug under samme menstruationsperiode, herunder som minimum oplysninger om betydningen af at vaske hænder, behovet for kogning (ja/nej, og hvis ja, hvor længe), vand (varmt/koldt), sæbe (ja/nej, og hvis ja, hvor meget) og rengøringens varighed. Disse oplysninger bør underbygges af testundersøgelser. |
| --- | --- |

d)

Hvordan man rengør koppen før og efter brug under samme menstruationsperiode, herunder som minimum oplysninger om betydningen af at vaske hænder, behovet for kogning (ja/nej, og hvis ja, hvor længe), vand (varmt/koldt), sæbe (ja/nej, og hvis ja, hvor meget) og rengøringens varighed. Disse oplysninger bør underbygges af testundersøgelser.

| e) | Hvordan man rengør og opbevarer koppen mellem menstruationsperioderne, herunder som minimum oplysninger om betydningen af at vaske hænder, betydning af kogning (og oplysninger om hvor længe), vand (varmt/koldt), sæbe (ja/nej, og hvis ja, hvor meget) og rengøringens varighed. Disse oplysninger bør underbygges af testundersøgelser. |
| --- | --- |

e)

Hvordan man rengør og opbevarer koppen mellem menstruationsperioderne, herunder som minimum oplysninger om betydningen af at vaske hænder, betydning af kogning (og oplysninger om hvor længe), vand (varmt/koldt), sæbe (ja/nej, og hvis ja, hvor meget) og rengøringens varighed. Disse oplysninger bør underbygges af testundersøgelser.

| f) | Hvor længe det er muligt at bruge koppen (koppens levetid). Det skal endvidere anføres, at en eventuel misfarvning af koppen ikke har nogen indflydelse på dens levetid og funktion. |
| --- | --- |

f)

Hvor længe det er muligt at bruge koppen (koppens levetid). Det skal endvidere anføres, at en eventuel misfarvning af koppen ikke har nogen indflydelse på dens levetid og funktion.

| g) | Der skal gives oplysninger om risikoen for udvikling af toksisk choksyndrom. |
| --- | --- |

g)

Der skal gives oplysninger om risikoen for udvikling af toksisk choksyndrom.

Vurdering og verifikation:

Ansøgeren skal forelægge en prøve af oplysningsbladet/folderen og, hvis det er relevant, den emballage, der sælges med koppen med oplysninger til brugeren. Ansøgeren skal også forelægge relevante test/undersøgelser, f.eks. biologiske risikovurderinger eller toksikologiske undersøgelser, til støtte for ovennævnte krav.

Kriterium 8.   Brugsegnethed og produktkvalitet

Slutproduktets effektivitet/kvalitet skal være tilfredsstillende og som minimum svare til produkter, der allerede findes på markedet.

Brugsegnetheden skal testes med henblik på de egenskaber og parametre, der er angivet i tabel 5. Præstationsniveauerne skal matches, hvis de er identificeret.

Brugsegnetheden skal testes med hensyn til de tekniske test for biokompatibilitet af de materialer, der anvendes til fremstilling af genanvendelige menstruationskopper. Biokompatibilitetstest skal give en biologisk vurdering af cytotoksicitet, pyrogenicitet, sensibilisering, hudirritation og implantation (90 dage).

Tabel 5

Egenskaber og parametre, der beskriver brugsegnetheden for det produkt, der skal testes

| Egenskab | Påkrævet testmetode (præstationsniveau) |
| --- | --- |
| Brugstest | U1. Lækagebeskyttelse | Forbrugerpanel (80 % af testpersonerne skal bedømme produktets præstation som tilfredsstillende) |
| U2. Pasform og komfort |
| U3. Samlet præstation |
| Tekniske test | T1. Biokompatibilitet | Ingen relevante biologiske virkninger i de undersøgelser, der er udført for cytotoksicitet, pyrogenicitet, sensibilisering, hudirritation og implantation (90 dage) som angivet i ISO 10993.
  Alternativt kan der rapporteres om overensstemmelse med USP klasse VI-standarden (akut systemisk toksicitet, intrakutan toksicitet og implantationstest). |

Egenskab

Påkrævet testmetode (præstationsniveau)

Brugstest

U1. Lækagebeskyttelse

Forbrugerpanel (80 % af testpersonerne skal bedømme produktets præstation som tilfredsstillende)

U2. Pasform og komfort

U3. Samlet præstation

Tekniske test

T1. Biokompatibilitet

Ingen relevante biologiske virkninger i de undersøgelser, der er udført for cytotoksicitet, pyrogenicitet, sensibilisering, hudirritation og implantation (90 dage) som angivet i ISO 10993.

Alternativt kan der rapporteres om overensstemmelse med USP klasse VI-standarden (akut systemisk toksicitet, intrakutan toksicitet og implantationstest).

Vurdering og verifikation:

Der skal forelægges en testrapport, der beskriver testmetoderne og -resultaterne samt de anvendte data. Testene skal gennemføres af laboratorier, der er certificeret til at gennemføre kvalitetsstyringssystemer.

Der skal udføres brugstest for de specifikke produkter, for hvilke EU-miljømærkeansøgningen er indgivet. Såfremt det kan påvises, at flere produkter præsterer ens, kan det dog være nok kun at teste én størrelse eller et repræsentativt udvalg af størrelser pr. produktdesign.

Der skal udføres tekniske test af det eller de materialer, der anvendes til fremstilling af genanvendelige menstruationskopper, for hvilke EU-miljømærkeansøgningen er indgivet. Hvis det kan påvises, at forskellige genanvendelige menstruationskopper fremstilles med samme materiale, kan det være tilstrækkeligt kun at teste dette materiale én gang. Genanvendelige menstruationskopper skal ikke underkastes tekniske test, kun de materialer, der anvendes til produktion af kopperne (dette omfatter siliconer, tværbundne siliconeelastomerer, andre elastomerer, anvendte farvestoffer og andre materialer).

Der skal udvises særlig omhu i forbindelse med udtagelse af stikprøver, transport og opbevaring af produktet med henblik på at garantere reproducerbare resultater. Det anbefales at undlade at blænde produktet eller pakke det om i neutral emballage på grund af risikoen for derved at ændre produktets eller emballagens præstation, medmindre ændringer kan udelukkes.

Oplysninger om testningen skal stilles til rådighed for de kompetente organer under hensyntagen til fortrolighed. Testresultaterne skal forklares grundigt og præsenteres på et sprog og med enheder og symboler, der kan forstås af databrugeren. I den forbindelse angives følgende elementer: tid og sted for testene; de kriterier, der anvendes til at udvælge de testede materialer, og deres repræsentativitet; udvalgte testegenskaber og, hvis det er relevant, årsagerne til, at nogle ikke er medtaget; anvendte testmetoder og deres eventuelle begrænsninger. Der skal forelægges klare retningslinjer for anvendelsen af testresultaterne.

Yderligere retningslinjer for brugstest:

| — | Stikprøver, testbeskrivelse, rekruttering til paneler og analysen af testresultaterne skal overholde standarder for statistisk praksis (AFNOR Q 34-019, ASTM E1958-07e1 eller tilsvarende). |
| --- | --- |

—

Stikprøver, testbeskrivelse, rekruttering til paneler og analysen af testresultaterne skal overholde standarder for statistisk praksis (AFNOR Q 34-019, ASTM E1958-07e1 eller tilsvarende).

| — | Hvert produkt skal vurderes ud fra et spørgeskema. Testen skal vare mindst 72 timer, om muligt en hel uge, og skal udføres under normale anvendelsesforhold. |
| --- | --- |

—

Hvert produkt skal vurderes ud fra et spørgeskema. Testen skal vare mindst 72 timer, om muligt en hel uge, og skal udføres under normale anvendelsesforhold.

| — | Det anbefalede antal testpersoner er mindst 30. Alle personer, der deltager i undersøgelsen, skal være brugere af den specifikke produkttype/-størrelse, der testes. |
| --- | --- |

—

Det anbefalede antal testpersoner er mindst 30. Alle personer, der deltager i undersøgelsen, skal være brugere af den specifikke produkttype/-størrelse, der testes.

| — | Deltagerne i undersøgelsen skal være en blanding af enkeltpersoner, der repræsenterer forskellige forbrugergrupper på markedet. Alder og lande skal klart fremgå. |
| --- | --- |

—

Deltagerne i undersøgelsen skal være en blanding af enkeltpersoner, der repræsenterer forskellige forbrugergrupper på markedet. Alder og lande skal klart fremgå.

| — | Syge personer og personer med kroniske sygdomme må ikke deltage i testen. I tilfælde hvor testpersoner bliver syge i løbet af testperioden, skal dette angives på spørgeskemaet, og de pågældende personers besvarelser skal ikke tages i betragtning ved vurderingen. |
| --- | --- |

—

Syge personer og personer med kroniske sygdomme må ikke deltage i testen. I tilfælde hvor testpersoner bliver syge i løbet af testperioden, skal dette angives på spørgeskemaet, og de pågældende personers besvarelser skal ikke tages i betragtning ved vurderingen.

| — | Ved alle brugstest (lækagebeskyttelse, egnethed og komfort samt samlet ydeevne) skal 80 % af de forbrugere, der tester produktet, vurdere ydeevnen som tilfredsstillende, dvs. at forbrugerne har tildelt produktet mere end 60 point (på en kvantitativ skala fra 1 til 100). Alternativt skal 80 % af de forbrugere, der tester produktet, vurdere, om det er godt eller meget godt (blandt fem kvalitative muligheder: meget ringe, ringe, gennemsnitligt, godt, meget godt). |
| --- | --- |

—

Ved alle brugstest (lækagebeskyttelse, egnethed og komfort samt samlet ydeevne) skal 80 % af de forbrugere, der tester produktet, vurdere ydeevnen som tilfredsstillende, dvs. at forbrugerne har tildelt produktet mere end 60 point (på en kvantitativ skala fra 1 til 100). Alternativt skal 80 % af de forbrugere, der tester produktet, vurdere, om det er godt eller meget godt (blandt fem kvalitative muligheder: meget ringe, ringe, gennemsnitligt, godt, meget godt).

| — | Resultaterne skal underkastes en statistisk analyse, når brugstesten er gennemført. |
| --- | --- |

—

Resultaterne skal underkastes en statistisk analyse, når brugstesten er gennemført.

| — | Der skal oplyses om eksterne faktorer såsom branding, markedsandele og markedsføring, der kan have betydning for testpersonernes opfattelse af produktets præstation. |
| --- | --- |

—

Der skal oplyses om eksterne faktorer såsom branding, markedsandele og markedsføring, der kan have betydning for testpersonernes opfattelse af produktets præstation.

Yderligere krav til tekniske test:

| — | Testmetoderne skal i størst muligt omfang baseres på produktrelevante, reproducerbare og stringente metoder. |
| --- | --- |

—

Testmetoderne skal i størst muligt omfang baseres på produktrelevante, reproducerbare og stringente metoder.

| — | De tekniske test skal udføres i overensstemmelse med ISO 10993-serien eller USP klasse VI-standarden. |
| --- | --- |

—

De tekniske test skal udføres i overensstemmelse med ISO 10993-serien eller USP klasse VI-standarden.

| — | Testmetoder, hvis anvendelsesområde og kravstandarder anses for at svare til en af de nævnte nationale og internationale standarder, og hvis ækvivalens er blevet bekræftet af en uafhængig tredjepart, skal accepteres. |
| --- | --- |

—

Testmetoder, hvis anvendelsesområde og kravstandarder anses for at svare til en af de nævnte nationale og internationale standarder, og hvis ækvivalens er blevet bekræftet af en uafhængig tredjepart, skal accepteres.

Produktets vægt, dimensioner og designelementer skal beskrives og forelægges i overensstemmelse med de oplysninger, der er angivet i ansøgningens tekst om generel vurdering og verifikation.

Kriterium 9.   Virksomhedernes sociale ansvar med hensyn til arbejdsforhold

Dette kriterium vedrører krav til det produktionsanlæg, hvor den endelige produktion af genanvendelige menstruationskopper foregår.

Med henvisning til Den Internationale Arbejdsorganisations (ILO) trepartserklæring om principper for multinationale virksomheder og socialpolitik (5), FN's Global Compact-initiativ (søjle 2) (6), FN's vejledende principper om erhvervslivet og menneskerettigheder (7) og OECD's retningslinjer for multinationale virksomheder (8) skal ansøgeren sørge for tredjepartsverifikation støttet af audit på anlægget af, at de relevante principper i førnævnte internationale tekster og i nedenstående supplerende bestemmelser respekteres på anlægget, hvor den endelige samling af produktet foregår.

ILO's grundlæggende konventioner:

| a) | Børnearbejde:






  — | Konventionen om mindstealderen for adgang til beskæftigelse, 1973 (nr. 138) |
| --- | --- | --- |

a)

Børnearbejde:

—

Konventionen om mindstealderen for adgang til beskæftigelse, 1973 (nr. 138)

| — | Konventionen om de værste former for børnearbejde, 1999 (nr. 182) |
| --- | --- |

—

Konventionen om de værste former for børnearbejde, 1999 (nr. 182)

| b) | Tvangsarbejde:






  — | Konventionen om tvangsarbejde, 1930 (nr. 29), og 2014-protokollen til konventionen om tvangsarbejde |
| --- | --- | --- |

b)

Tvangsarbejde:

—

Konventionen om tvangsarbejde, 1930 (nr. 29), og 2014-protokollen til konventionen om tvangsarbejde

| — | Konventionen om afskaffelse af tvangsarbejde, 1957 (nr. 105) |
| --- | --- |

—

Konventionen om afskaffelse af tvangsarbejde, 1957 (nr. 105)

| c) | Foreningsfrihed og ret til kollektive forhandlinger:






  — | Konventionen om foreningsfrihed og beskyttelse af retten til at organisere sig, 1948 (nr. 87) |
| --- | --- | --- |

c)

Foreningsfrihed og ret til kollektive forhandlinger:

—

Konventionen om foreningsfrihed og beskyttelse af retten til at organisere sig, 1948 (nr. 87)

| — | Konventionen om retten til at organisere sig og føre kollektive forhandlinger, 1949 (nr. 98) |
| --- | --- |

—

Konventionen om retten til at organisere sig og føre kollektive forhandlinger, 1949 (nr. 98)

| d) | Forskelsbehandling:






  — | Konventionen om lige løn, 1951 (nr. 100) |
| --- | --- | --- |

d)

Forskelsbehandling:

—

Konventionen om lige løn, 1951 (nr. 100)

| — | Konventionen om forskelsbehandling med hensyn til beskæftigelse og erhverv, 1958 (nr. 111) |
| --- | --- |

—

Konventionen om forskelsbehandling med hensyn til beskæftigelse og erhverv, 1958 (nr. 111)

Yderligere bestemmelser:

| e) | Arbejdstid:






  — | ILO's konvention om arbejdstid i industrielle virksomheder, 1919 (nr. 1) |
| --- | --- | --- |

e)

Arbejdstid:

—

ILO's konvention om arbejdstid i industrielle virksomheder, 1919 (nr. 1)

| — | ILO's konvention angående en ugentlig hviledag i industrielle virksomheder, 1921 (nr. 14) |
| --- | --- |

—

ILO's konvention angående en ugentlig hviledag i industrielle virksomheder, 1921 (nr. 14)

| f) | Aflønning:






  — | ILO's konvention om fastsættelse af mindstelønninger, 1970 (nr. 131) |
| --- | --- | --- |

f)

Aflønning:

—

ILO's konvention om fastsættelse af mindstelønninger, 1970 (nr. 131)

| — | ILO's konvention om helligdage med løn (revideret), 1970 (nr. 132) |
| --- | --- |

—

ILO's konvention om helligdage med løn (revideret), 1970 (nr. 132)

| — | Eksistenssikrende løn: Ansøgeren skal sikre, at den løn (eksklusive skatter, bonusser, godtgørelser eller overtidsbetaling), der betales for en normal arbejdsuge (højst 48 timer), er tilstrækkelig til at dække basale behov (bolig, energi, ernæring, tøj, sundhedspleje, uddannelse, drikkevand, børnepasning og transport) for en arbejdstager og en familie på fire personer og derudover give et vist rådighedsbeløb. Gennemførelsen auditeres med henvisning til SA8000-retningslinjerne (9) for aflønning. |
| --- | --- |

—

Eksistenssikrende løn: Ansøgeren skal sikre, at den løn (eksklusive skatter, bonusser, godtgørelser eller overtidsbetaling), der betales for en normal arbejdsuge (højst 48 timer), er tilstrækkelig til at dække basale behov (bolig, energi, ernæring, tøj, sundhedspleje, uddannelse, drikkevand, børnepasning og transport) for en arbejdstager og en familie på fire personer og derudover give et vist rådighedsbeløb. Gennemførelsen auditeres med henvisning til SA8000-retningslinjerne (9) for aflønning.

| g) | Sundhed og sikkerhed:






  — | ILO's konvention vedrørende sikkerhed i forbindelse med anvendelse af kemikalier på arbejdspladsen, 1981, (nr. 170) |
| --- | --- | --- |

g)

Sundhed og sikkerhed:

—

ILO's konvention vedrørende sikkerhed i forbindelse med anvendelse af kemikalier på arbejdspladsen, 1981, (nr. 170)

| — | ILO's konvention om sikkerhed og sundhed på arbejdspladsen og arbejdsmiljø, 1990, (nr. 155) |
| --- | --- |

—

ILO's konvention om sikkerhed og sundhed på arbejdspladsen og arbejdsmiljø, 1990, (nr. 155)

| — | ILO's konvention om arbejdsmiljø (luftforurening, støj og vibration), 1977 (nr. 148) |
| --- | --- |

—

ILO's konvention om arbejdsmiljø (luftforurening, støj og vibration), 1977 (nr. 148)

| h) | Social beskyttelse og inklusion:






  — | ILO's konvention om læge- og hospitalsbehandling samt dagpenge under sygdom, 1969, (nr. 130) |
| --- | --- | --- |

h)

Social beskyttelse og inklusion:

—

ILO's konvention om læge- og hospitalsbehandling samt dagpenge under sygdom, 1969, (nr. 130)

| — | ILO's konvention om minimumsnormer for social tryghed, 1952, (nr. 102) |
| --- | --- |

—

ILO's konvention om minimumsnormer for social tryghed, 1952, (nr. 102)

| — | ILO's konvention om ydelser i anledning af tilskadekomst under arbejdet, 1964 (nr. 121) |
| --- | --- |

—

ILO's konvention om ydelser i anledning af tilskadekomst under arbejdet, 1964 (nr. 121)

| — | ILO's konvention om ligeberettigelse i henseende til erstatning for ulykkestilfælde indtruffet under arbejdet, 1925 (nr. 19) |
| --- | --- |

—

ILO's konvention om ligeberettigelse i henseende til erstatning for ulykkestilfælde indtruffet under arbejdet, 1925 (nr. 19)

| — | ILO's konvention om moderskabsbeskyttelse, 2000 (nr. 183) |
| --- | --- |

—

ILO's konvention om moderskabsbeskyttelse, 2000 (nr. 183)

| i) | Retfærdig afskedigelse:






  — | ILO's konvention om afskedigelse, 1982 (nr. 158). |
| --- | --- | --- |

i)

Retfærdig afskedigelse:

—

ILO's konvention om afskedigelse, 1982 (nr. 158).

På steder, hvor retten til foreningsfrihed og retten til kollektive forhandlinger er begrænset i henhold til lovgivningen, må virksomheden ikke afholde arbejdstagerne fra at udvikle alternative ordninger, som behandler faglig strid og beskytter deres rettigheder med hensyn til arbejds- og ansættelsesvilkår, og den skal anerkende legitime arbejdstagersammenslutninger, med hvilke den kan føre en dialog om forhold på arbejdspladsen.

Auditprocessen skal omfatte høring af eksterne interesseparter, der er uafhængige af industrien, i lokalområder omkring anlæg, herunder fagforeninger, lokalsamfundsorganisationer, NGO'er og eksperter i arbejdstagerforhold. Der skal finde meningsfyldte høringer sted med mindst to interesseparter fra to forskellige undergrupper. På steder, hvor national lovgivning ikke kan sikre, at virksomhedernes sociale ansvar er tilstrækkeligt i overensstemmelse med ovennævnte internationale konventioner, skal auditprocessen omfatte tredjepartsaudit på anlægget bestående af uanmeldte stikprøveinspektioner foretaget af brancheuafhængige evalueringseksperter.

I EU-miljømærkets gyldighedsperiode skal ansøgeren offentliggøre de samlede resultater og de vigtigste konklusioner fra auditprocessen online for at dokumentere sine resultater for interesserede forbrugere (herunder oplysninger om a) antallet og alvoren af overtrædelser af de enkelte arbejdstagerrettigheder og arbejdsmiljøstandarder, b) en strategi for afhjælpning, inklusive forebyggelse i henhold til FN's vejledende principper, og c) en vurdering af de grundlæggende årsager til vedvarende overtrædelser baseret på en høring af interessenter, inklusive oplysninger om, hvem der er blevet hørt, hvilke spørgsmål der er rejst, og hvordan dette har påvirket den korrigerende handlingsplan).

Vurdering og verifikation:

Ansøgeren skal godtgøre overholdelsen af kravene ved at forelægge kopier af den seneste udgave af sin adfærdskodeks, som skal være i overensstemmelse med ovennævnte bestemmelser, og kopier af underbyggende auditrapporter for hvert produktionsanlæg, hvor den endelige samling af den eller de modeller, der skal miljømærkes, foregår, sammen med et link til onlineoffentliggørelsen af resultaterne og konklusionerne.

Tredjepartsaudit på anlægget skal udføres af auditører, som er kvalificerede til at vurdere, om produktionsindustrianlæggene overholder de sociale standarder eller adfærdskodekser, eller — i lande, som har ratificeret ILO's konvention nr. 81 om arbejdstilsyn af 1947, og hvor ILO's tilsyn giver belæg for, at det nationale arbejdstilsyn er effektivt (10), og at kontrolordningens anvendelsesområde dækker de ovenfor anførte områder (11) — af den eller de tilsynsførende, der er udnævnt af en offentlig myndighed.

Gyldige certifikater udstedt via tredjepartsordninger eller inspektionsprocesser, der er etableret til kontrol af overholdelsen af de gældende principper i de anførte grundlæggende ILO-konventioner og de supplerende bestemmelser om arbejdstid, aflønning, sikkerhed og sundhed og høring af eksterne interesseparter, skal accepteres. Disse certifikater må ikke være mere end 12 måneder gamle på ansøgningsdatoen.

Kriterium 10.   Oplysninger på EU-miljømærket

EU-miljømærket kan påføres produktets salgsemballage. Hvis der anvendes det valgfrie mærke med tekstrubrik, skal det indeholde følgende tre erklæringer:

| — | »Udformet med henblik på at mindske indvirkningen på miljøet« |
| --- | --- |

—

»Udformet med henblik på at mindske indvirkningen på miljøet«

| — | »Opfylder strenge krav om skadelige stoffer« |
| --- | --- |

—

»Opfylder strenge krav om skadelige stoffer«

| — | »Verificeret ydeevne« |
| --- | --- |

—

»Verificeret ydeevne«

Ansøgeren skal følge instrukserne om anvendelse af logoet for EU-miljømærket, der fremgår af retningslinjerne for EU-miljømærkelogoet:

https://ec.europa.eu/environment/ecolabel/documents/logo_guidelines.pdf

Vurdering og verifikation:

Ansøgeren skal forelægge en overensstemmelseserklæring om, at kravet er opfyldt, og et højopløsningsfoto af produktets salgsemballage, der tydeligt viser mærket, registrerings-/licensnummeret og, hvis det er relevant, de erklæringer, der kan vises sammen med mærket.

---

(1)  Jf. fodnote 16.

(2)  Jf. fodnote 17.

(3)  Jf. fodnote 18.

(4)  Jf. fodnote 19.

(5)  Jf. fodnote 21.

(6)  Jf. fodnote 22.

(7)  Jf. fodnote 23.

(8)  Jf. fodnote 24.

(9)  Jf. fodnote 25.

(10)  Jf. fodnote 21.

(11)  Jf. fodnote 21.

---

| 22.9.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 234/190 |
| --- | --- | --- | --- |

22.9.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 234/190

---

KOMMISSIONENS AFGØRELSE (EU) 2023/1810

af 19. september 2023

om en anmodning om udvidet kumulation mellem Cambodja og Vietnam, jf. artikel 56, stk. 1, i delegeret forordning (EU) 2015/2446, for så vidt angår de oprindelsesregler, der anvendes med henblik på arrangement med generelle toldpræferencer i henhold til delegeret forordning (EU) 2015/2446 for visse materialer eller dele, der anvendes i produktionen af cykler

EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 952/2013 af 9. oktober 2013 om EU-toldkodeksen (1), særlig artikel 64, stk. 3, og

under henvisning til Kommissionens delegerede forordning (EU) 2015/2446 af 28. juli 2015 til supplering af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 952/2013 med nærmere regler angående visse bestemmelser i EU-toldkodeksen (2), særlig artikel 56,

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | I henhold til artikel 56, stk. 1, i delegeret forordning (EU) 2015/2446 kan begunstigede lande, der er omfattet af Den Europæiske Unions arrangement med generelle toldpræferencer (GSP), anmode om udvidet kumulation med et land, med hvilket Unionen har en frihandelsaftale i overensstemmelse med artikel XXIV i den gældende almindelige overenskomst om told og udenrigshandel (GATT). |
| --- | --- |

(1)

I henhold til artikel 56, stk. 1, i delegeret forordning (EU) 2015/2446 kan begunstigede lande, der er omfattet af Den Europæiske Unions arrangement med generelle toldpræferencer (GSP), anmode om udvidet kumulation med et land, med hvilket Unionen har en frihandelsaftale i overensstemmelse med artikel XXIV i den gældende almindelige overenskomst om told og udenrigshandel (GATT).

| (2) | I artikel 56, stk. 1, og 2, i delegeret forordning (EU) 2015/2446 fastsættes betingelserne for, at GSP-begunstigede lande kan få tilladelse til under udvidet kumulation at anvende materialer fra et land, som Unionen har en gældende frihandelsaftale med i overensstemmelse med artikel XXIV i GATT. Navnlig fastsættes det i artikel 56, stk. 1, at en sådan kumulation kun kan anvendes, efter at de lande, der er involveret i udvidet kumulation, har forpligtet sig til at overholde eller sikre overholdelse af GSP-oprindelsesreglerne, de oprindelsesregler, der er fastsat i frihandelsaftalen mellem EU og Vietnam og alle andre bestemmelser vedrørende gennemførelsen af oprindelsesreglerne, og til at etablere det administrative samarbejde, der er nødvendigt for at sikre en korrekt gennemførelse af disse regler både med hensyn til Unionen og mellem dem indbyrdes. |
| --- | --- |

(2)

I artikel 56, stk. 1, og 2, i delegeret forordning (EU) 2015/2446 fastsættes betingelserne for, at GSP-begunstigede lande kan få tilladelse til under udvidet kumulation at anvende materialer fra et land, som Unionen har en gældende frihandelsaftale med i overensstemmelse med artikel XXIV i GATT. Navnlig fastsættes det i artikel 56, stk. 1, at en sådan kumulation kun kan anvendes, efter at de lande, der er involveret i udvidet kumulation, har forpligtet sig til at overholde eller sikre overholdelse af GSP-oprindelsesreglerne, de oprindelsesregler, der er fastsat i frihandelsaftalen mellem EU og Vietnam og alle andre bestemmelser vedrørende gennemførelsen af oprindelsesreglerne, og til at etablere det administrative samarbejde, der er nødvendigt for at sikre en korrekt gennemførelse af disse regler både med hensyn til Unionen og mellem dem indbyrdes.

| (3) | Kommissionen træffer afgørelse om en sådan anmodning i overensstemmelse med sine interne procedurer. |
| --- | --- |

(3)

Kommissionen træffer afgørelse om en sådan anmodning i overensstemmelse med sine interne procedurer.

| (4) | Ved brev af 2. december 2022 indgav Cambodja en anmodning om udvidet kumulation med Vietnam i henhold til artikel 56, stk. 1, i delegeret forordning (EU) 2015/2446. Anmodningen vedrører visse materialer eller dele med oprindelse i Vietnam, og som anvendes i produktionen af cykler og som materialer med oprindelsesstatus i Cambodja med henblik på fremstilling og eksport til Den Europæiske Union under GSP-præferencetoldsatsen for cykler under positioner 87.11, 87.12 og 95.03 i det harmoniserede system (HS). |
| --- | --- |

(4)

Ved brev af 2. december 2022 indgav Cambodja en anmodning om udvidet kumulation med Vietnam i henhold til artikel 56, stk. 1, i delegeret forordning (EU) 2015/2446. Anmodningen vedrører visse materialer eller dele med oprindelse i Vietnam, og som anvendes i produktionen af cykler og som materialer med oprindelsesstatus i Cambodja med henblik på fremstilling og eksport til Den Europæiske Union under GSP-præferencetoldsatsen for cykler under positioner 87.11, 87.12 og 95.03 i det harmoniserede system (HS).

| (5) | Til støtte for sin anmodning mindede Cambodja om, at eftersom Vietnam er blevet fjernet fra listen over begunstigede land under den generelle GSP-ordning fra den 1. januar 2023, anses de vietnamesiske materialer eller dele, der anvendes i produktionen af cykler, for at være uden oprindelsesstatus, og som følge heraf kan de cambodjanske cykelproducenter ikke drage fordel af den toldfri GSP-adgang for cambodjanske cykler til Unionen. For at diversificere sin økonomi og fortsat skabe beskæftigelse og levebrød for tusindvis af mennesker er det samtidig nødvendigt, at den cambodjanske cykelindustri fortsat har adgang til visse materialer eller dele, der anvendes i produktionen af cykler med oprindelse i Vietnam under udvidet kumulation, jf. artikel 56, stk. 1, i delegeret forordning (EU) 2015/2446. |
| --- | --- |

(5)

Til støtte for sin anmodning mindede Cambodja om, at eftersom Vietnam er blevet fjernet fra listen over begunstigede land under den generelle GSP-ordning fra den 1. januar 2023, anses de vietnamesiske materialer eller dele, der anvendes i produktionen af cykler, for at være uden oprindelsesstatus, og som følge heraf kan de cambodjanske cykelproducenter ikke drage fordel af den toldfri GSP-adgang for cambodjanske cykler til Unionen. For at diversificere sin økonomi og fortsat skabe beskæftigelse og levebrød for tusindvis af mennesker er det samtidig nødvendigt, at den cambodjanske cykelindustri fortsat har adgang til visse materialer eller dele, der anvendes i produktionen af cykler med oprindelse i Vietnam under udvidet kumulation, jf. artikel 56, stk. 1, i delegeret forordning (EU) 2015/2446.

| (6) | Anmodningen ledsages af et fællesforetagende mellem Cambodja og Vietnam om administrativt samarbejde inden for rammerne af artikel 56, stk. 1, litra a), i delegeret forordning (EU) 2015/2446 for på den ene side at sikre overholdelse af de relevante oprindelsesregler i henhold til frihandelsaftalen mellem EU og Vietnam for så vidt angår materialer med oprindelse i Vietnam, der skal anvendes til fremstilling af cykler i Cambodja, og oprindelsesreglerne under GSP for så vidt angår de produkter, der eksporteres af Cambodja til Unionen, og på den anden side at sikre det administrative samarbejde både med hensyn til Unionen og landene indbyrdes. |
| --- | --- |

(6)

Anmodningen ledsages af et fællesforetagende mellem Cambodja og Vietnam om administrativt samarbejde inden for rammerne af artikel 56, stk. 1, litra a), i delegeret forordning (EU) 2015/2446 for på den ene side at sikre overholdelse af de relevante oprindelsesregler i henhold til frihandelsaftalen mellem EU og Vietnam for så vidt angår materialer med oprindelse i Vietnam, der skal anvendes til fremstilling af cykler i Cambodja, og oprindelsesreglerne under GSP for så vidt angår de produkter, der eksporteres af Cambodja til Unionen, og på den anden side at sikre det administrative samarbejde både med hensyn til Unionen og landene indbyrdes.

| (7) | Ovennævnte fællesforetagende indeholder en liste i bilagene over de materialer eller dele, der anvendes i produktionen af cykler af vietnamesisk oprindelse, som er berørt af den udvidede kumulation, under HS-kapitlerne 32, 38, 39, 40, 48, 73, 74, 49, 76, 83, 85 og 87 samt en liste over adresser og kontaktoplysninger på de cambodjanske og vietnamesiske myndigheder, der er ansvarlige for at udstede og kontrollere oprindelsesbeviset. |
| --- | --- |

(7)

Ovennævnte fællesforetagende indeholder en liste i bilagene over de materialer eller dele, der anvendes i produktionen af cykler af vietnamesisk oprindelse, som er berørt af den udvidede kumulation, under HS-kapitlerne 32, 38, 39, 40, 48, 73, 74, 49, 76, 83, 85 og 87 samt en liste over adresser og kontaktoplysninger på de cambodjanske og vietnamesiske myndigheder, der er ansvarlige for at udstede og kontrollere oprindelsesbeviset.

| (8) | Kommissionen undersøgte anmodningen fra Cambodja, herunder fællesforetagendet mellem Cambodja og Vietnam om administrativt samarbejde og bilagene hertil, og konkluderede, at betingelserne for indrømmelse af udvidet kumulation for de materialer eller dele med oprindelse i Vietnam, og som anvendes i produktionen af cykler for at anvendes som materialer med oprindelse i Cambodja til fremstilling og eksport af cykler til Unionen under GSP, er opfyldt. Cambodja er i øjeblikket et GSP-begunstiget land som omhandlet i artikel 2, litra d), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 978/2012 (3). Cykler er heller ikke opført på listen over varer, for hvilke de toldpræferencer, der er indrømmet Cambodja i henhold til den generelle ordning, der er omhandlet i artikel 1, stk. 2, nr. 1), litra a), i GSP-forordningen, er blevet midlertidigt trukket tilbage ved Kommissionens delegerede forordning (EU) 2020/550 (4). |
| --- | --- |

(8)

Kommissionen undersøgte anmodningen fra Cambodja, herunder fællesforetagendet mellem Cambodja og Vietnam om administrativt samarbejde og bilagene hertil, og konkluderede, at betingelserne for indrømmelse af udvidet kumulation for de materialer eller dele med oprindelse i Vietnam, og som anvendes i produktionen af cykler for at anvendes som materialer med oprindelse i Cambodja til fremstilling og eksport af cykler til Unionen under GSP, er opfyldt. Cambodja er i øjeblikket et GSP-begunstiget land som omhandlet i artikel 2, litra d), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 978/2012 (3). Cykler er heller ikke opført på listen over varer, for hvilke de toldpræferencer, der er indrømmet Cambodja i henhold til den generelle ordning, der er omhandlet i artikel 1, stk. 2, nr. 1), litra a), i GSP-forordningen, er blevet midlertidigt trukket tilbage ved Kommissionens delegerede forordning (EU) 2020/550 (4).

| (9) | I lyset af ovenstående bør Cambodjas mulighed for at anvende udvidet kumulation for visse materialer og dele af vietnamesisk oprindelse, der anvendes i produktionen af cykler under HS-kapitler 32, 38, 39, 40, 48, 49, 73, 74, 76, 83, 85 og 87, til fremstilling af cykler under HS-position 87.11 og 87.12 indrømmes. Da de ønskede produkter henhørende under position 95.03 allerede er toldfrie, medtages position 95.03 ikke i denne afgørelse. |
| --- | --- |

(9)

I lyset af ovenstående bør Cambodjas mulighed for at anvende udvidet kumulation for visse materialer og dele af vietnamesisk oprindelse, der anvendes i produktionen af cykler under HS-kapitler 32, 38, 39, 40, 48, 49, 73, 74, 76, 83, 85 og 87, til fremstilling af cykler under HS-position 87.11 og 87.12 indrømmes. Da de ønskede produkter henhørende under position 95.03 allerede er toldfrie, medtages position 95.03 ikke i denne afgørelse.

| (10) | Udtalelser om oprindelse, der udfærdiges i forbindelse med produkter, der er fremstillet ved hjælp af kumulation, bør indeholde en specifik angivelse for at udpege, hvornår der anvendes kumulation i overensstemmelse med bilag 22-07 til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2015/2447 (5). |
| --- | --- |

(10)

Udtalelser om oprindelse, der udfærdiges i forbindelse med produkter, der er fremstillet ved hjælp af kumulation, bør indeholde en specifik angivelse for at udpege, hvornår der anvendes kumulation i overensstemmelse med bilag 22-07 til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2015/2447 (5).

| (11) | Den kumulation, der indrømmes ved denne afgørelse, bør finde anvendelse indtil den dato, der er fastsat i artikel 43, stk. 3, i forordning (EU) nr. 978/2012. |
| --- | --- |

(11)

Den kumulation, der indrømmes ved denne afgørelse, bør finde anvendelse indtil den dato, der er fastsat i artikel 43, stk. 3, i forordning (EU) nr. 978/2012.

| (12) | Europa-Kommissionen vil overvåge udviklingen i importen som følge af kumulationen i overensstemmelse med denne afgørelse — |
| --- | --- |

(12)

Europa-Kommissionen vil overvåge udviklingen i importen som følge af kumulationen i overensstemmelse med denne afgørelse —

VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

Artikel 1

Cambodja har hermed ret til i overensstemmelse med artikel 56, stk. 1, i delegeret forordning (EU) 2015/2446 at anvende materialer eller dele med oprindelse i Vietnam, og som anvendes i produktionen af cykler opført i bilag I, i overensstemmelse med bilag II til protokol nr. 1 til frihandelsaftalen mellem EU og Vietnam under udvidet oprindelseskumulation, med henblik på at fremstille og eksportere cykler, der er opført i bilag II, til Unionen under GSP-præferencetoldsatsen, forudsat at Cambodja på tidspunktet for eksporten af varen til Unionen fortsat er et GSP-begunstiget land som omhandlet i artikel 2, litra d), i forordning (EU) nr. 978/2012 og de i samme forordnings artikel 1, stk. 2, omhandlede præferenceordninger for cykler opført i bilag II ikke er trukket midlertidigt tilbage i overensstemmelse med artikel 19 i forordning (EU) nr. 978/2012, og at de oprindelsesregler, der er fastlagt i del II, kapitel 1, afdeling 2, underafdeling 2, i delegeret forordning (EU) 2015/2446, finder anvendelse.

Artikel 2

Udtalelser om oprindelse, der udfærdiges af eksportører i Cambodja med hensyn til produkter, der er omhandlet i artikel 1, skal indeholde angivelsen »extended cumulation with Vietnam« (udvidet kumulation med Vietnam) i pladsholderens nummer (6d) for oprindelseskriteriet i bilag 22-07 til gennemførelsesforordning (EU) 2015/2447.

Artikel 3

Cambodjas kompetente myndigheder sender senest ved udgangen af den måned, der følger efter hvert kalenderkvartal, Kommissionen en kvartalsrapport om anvendelsen af den kumulation, der er omhandlet i artikel 1. En sådan rapport skal indeholde en liste over udtalelser om oprindelse, der er udfærdiget i den seneste periode for de produkter, der er omhandlet i artikel 1, de pågældende eksportører skal være identificeret ved deres REX-nummer, mængder og HS-positioner på materialer eller dele, der er anvendt i produktionen af cykler med oprindelse i Vietnam, og de mængder cykler, der er eksporteret til Unionen.

Artikel 4

Produkter, der er fremstillet under kumulation som omhandlet i artikel 1, er omfattet af det generelle arrangement, der er omhandlet i artikel 1, stk. 2, nr. 1), litra a), i forordning (EU) nr. 978/2012, når de importeres til Unionen indtil den dato, der er fastsat i artikel 43, stk. 3, i nævnte forordning.

Artikel 5

Denne afgørelse træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Udfærdiget i Bruxelles, den 19. september 2023.

På Kommissionens vegne

Ursula VON DER LEYEN

Formand

---

(1)  
  EUT L 269 af 10.10.2013, s. 1.

1

(2)  
  EUT L 343 af 29.12.2015, s. 1.

2

(3)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 978/2012 af 25. oktober 2012 om anvendelse af et arrangement med generelle toldpræferencer og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 732/2008 (EUT L 303 af 31.10.2012, s. 1).

3

(4)  Kommissionens delegerede forordning (EU) 2020/550 af 12. februar 2020 om ændring af bilag II og IV til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 978/2012 for så vidt angår den midlertidige tilbagetrækning af ordningerne omhandlet i artikel 1, stk. 2, i forordning (EU) nr. 978/2012 for visse varer med oprindelse i Kongeriget Cambodja (EUT L 127 af 22.4.2020, s. 1).

4

(5)  Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2015/2447 af 24. november 2015 om gennemførelsesbestemmelser til visse bestemmelser i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 952/2013 om EU-toldkodeksen (EUT L 343 af 29.12.2015, s. 558).

5

---

BILAG I

Materialer eller dele med oprindelse i Vietnam, og som anvendes i produktionen af cykler i overensstemmelse med de regler, der er fastsat i protokol nr. 1 til frihandelsaftalen mellem EU og Vietnam, og som skal kumuleres ved fremstilling af cykler i Cambodja i henhold til udvidet kumulation

| HS2022-kode | Varebeskrivelse |
| --- | --- |
| 3208 90 | - | Andre varer |

HS2022-kode

Varebeskrivelse

3208 90

-

Andre varer

3209 90

| - | Andre varer |
| --- | --- |

-

Andre varer

3814 00

| - | Sammensatte organiske opløsnings- og fortyndingsmidler, ikke andetsteds tariferet; præparater til fjernelse af maling og lak |
| --- | --- |

-

Sammensatte organiske opløsnings- og fortyndingsmidler, ikke andetsteds tariferet; præparater til fjernelse af maling og lak

3923 50

| - | Propper, låg, kapsler og andre lukkeanordninger |
| --- | --- |

-

Propper, låg, kapsler og andre lukkeanordninger

3923 90

| - | Andre varer |
| --- | --- |

-

Andre varer

4011 50

| - | Af den art der anvendes til cykler |
| --- | --- |

-

Af den art der anvendes til cykler

4012 90

| - | Andre varer |
| --- | --- |

-

Andre varer

4013 20

| - | Af den art der anvendes til cykler |
| --- | --- |

-

Af den art der anvendes til cykler

4016 99

| - - | Andre varer |
| --- | --- |

- -

Andre varer

4819 10

| - | Æsker og kartoner af bølgepapir eller bølgepap |
| --- | --- |

-

Æsker og kartoner af bølgepapir eller bølgepap

4819 20

| - | Sammenfoldelige æsker og kartoner, ikke af bølgepapir eller bølgepap |
| --- | --- |

-

Sammenfoldelige æsker og kartoner, ikke af bølgepapir eller bølgepap

4821 10

| - | Trykt |
| --- | --- |

-

Trykt

4823 90

| - | Andre varer |
| --- | --- |

-

Andre varer

4908 90

| - | Andre varer |
| --- | --- |

-

Andre varer

4911 99

| - - | Andre varer |
| --- | --- |

- -

Andre varer

7303 00

Rør og hule profiler, af støbejern.

7304 90

| - | Andre varer |
| --- | --- |

-

Andre varer

7307 99

| - - | Andre varer |
| --- | --- |

- -

Andre varer

7315 11

| - - | Rullekæder |
| --- | --- |

- -

Rullekæder

7318 22

| - - | Andre underlagsskiver |
| --- | --- |

- -

Andre underlagsskiver

7318 24

| - - | Splitter og kiler |
| --- | --- |

- -

Splitter og kiler

7326 90

| - | Andre varer |
| --- | --- |

-

Andre varer

7415 33

| - - | Skruer; bolte og møtrikker |
| --- | --- |

- -

Skruer; bolte og møtrikker

7601 20

| - | Aluminiumlegeringer |
| --- | --- |

-

Aluminiumlegeringer

7606 92

| - - | Af aluminiumlegeringer |
| --- | --- |

- -

Af aluminiumlegeringer

7608 10

| - | Af ulegeret aluminium |
| --- | --- |

-

Af ulegeret aluminium

7608 20

| - | Af aluminiumlegeringer |
| --- | --- |

-

Af aluminiumlegeringer

7616 10

| - | Stifter, søm, tegnestifter, hæfteklammer (bortset fra varer henhørende under pos. 8305 ), skruer, bolte, møtrikker, skruekroge, øjeskruer, nitter, underlagsskiver (også fjedrende) og lign. |
| --- | --- |

-

Stifter, søm, tegnestifter, hæfteklammer (bortset fra varer henhørende under pos. 8305 ), skruer, bolte, møtrikker, skruekroge, øjeskruer, nitter, underlagsskiver (også fjedrende) og lign.

8302 50

| - | Knager, knagerækker, hyldeknægte og lign. |
| --- | --- |

-

Knager, knagerækker, hyldeknægte og lign.

8311 30

| - | Overtrukne stænger og fyldt tråd til lodning og flammesvejsning, af uædle metaller |
| --- | --- |

-

Overtrukne stænger og fyldt tråd til lodning og flammesvejsning, af uædle metaller

8507 60

| - | Lithium-ion-akkumulatorer |
| --- | --- |

-

Lithium-ion-akkumulatorer

8528 72

| - - | I andre tilfælde, til farvefjernsyn |
| --- | --- |

- -

I andre tilfælde, til farvefjernsyn

8537 10

| - | Til driftsspænding 1 000 volt og derunder |
| --- | --- |

-

Til driftsspænding 1 000 volt og derunder

8714 10

| - | Til motorcykler og knallerter |
| --- | --- |

-

Til motorcykler og knallerter

8714 91

| - - | Stel og gafler samt dele dertil: |
| --- | --- |

- -

Stel og gafler samt dele dertil:

8714 92

| - - | Fælge og eger |
| --- | --- |

- -

Fælge og eger

8714 93

| - - | Nav, undtagen frihjulsnav med indvendig bremseanordning og navbremser, samt tandhjulskranse til frihjul |
| --- | --- |

- -

Nav, undtagen frihjulsnav med indvendig bremseanordning og navbremser, samt tandhjulskranse til frihjul

8714 94

| - - | Bremser, herunder frihjulsnav med indvendig bremseanordning og navbremser, samt dele dertil: |
| --- | --- |

- -

Bremser, herunder frihjulsnav med indvendig bremseanordning og navbremser, samt dele dertil:

8714 95

| - - | Sadler |
| --- | --- |

- -

Sadler

8714 96

| - - | Pedaler og kranksæt samt dele dertil |
| --- | --- |

- -

Pedaler og kranksæt samt dele dertil

8714 99

| - - | Andre varer |
| --- | --- |

- -

Andre varer

---

BILAG II

Færdige cykler fremstillet i Cambodja i henhold til udvidet kumulation med Vietnam

| HS2022-kode | Varebeskrivelse |
| --- | --- |
| 8711 60 | - | Med elektrisk motor til fremdrift |

HS2022-kode

Varebeskrivelse

8711 60

-

Med elektrisk motor til fremdrift

8712 00

Cykler uden motor (herunder trehjulede transportcykler).

---

| 22.9.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 234/196 |
| --- | --- | --- | --- |

22.9.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 234/196

---

KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESAFGØRELSE (EU) 2023/1811

af 20. september 2023

om ændring af Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2020/1550 om fastlæggelse af det flerårige program for kontrol for 2024 i medlemsstaterne for at verificere anvendelsen af EU-lovgivningen om agrofødevarekæden

EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/625 af 15. marts 2017 om offentlig kontrol og andre officielle aktiviteter med henblik på at sikre anvendelsen af fødevare- og foderlovgivningen og reglerne for dyresundhed og dyrevelfærd, plantesundhed og plantebeskyttelsesmidler, om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 999/2001, (EF) nr. 396/2005, (EF) nr. 1069/2009, (EF) nr. 1107/2009, (EU) nr. 1151/2012, (EU) nr. 652/2014, (EU) 2016/429 og (EU) 2016/2031, Rådets forordning (EF) nr. 1/2005 og (EF) nr. 1099/2009 samt Rådets direktiv 98/58/EF, 1999/74/EF, 2007/43/EF, 2008/119/EF og 2008/120/EF og om ophævelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 854/2004 og (EF) nr. 882/2004, Rådets direktiv 89/608/EØF, 89/662/EØF, 90/425/EØF, 91/496/EØF, 96/23/EF, 96/93/EF og 97/78/EF og Rådets afgørelse 92/438/EØF (forordningen om offentlig kontrol) (1), særlig artikel 118, stk. 1, litra b), og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | Ansvaret for at håndhæve EU-lovgivningen for agrofødevarekæden ligger hos medlemsstaterne, hvis kompetente myndigheder gennem tilrettelæggelse af offentlig kontrol overvåger og verificerer, at relevante EU-krav reelt opfyldes og håndhæves. Parallelt med denne overvågning og kontrol skal Kommissionens eksperter i henhold til artikel 116 i forordning (EU) 2017/625 gennemføre kontrol, herunder audit, i medlemsstaterne for at verificere anvendelsen af EU-lovgivningen. Kommissionens kontrol bør gennemføres inden for fødevare- og fodersikkerhed, dyresundhed og dyrevelfærd, plantesundhed, plantebeskyttelse og verificere, at de nationale kontrolsystemer og de kompetente myndigheder, der anvender dem, fungerer, idet der tages hensyn til synergier med kontrolordninger under den fælles landbrugspolitik. |
| --- | --- |

(1)

Ansvaret for at håndhæve EU-lovgivningen for agrofødevarekæden ligger hos medlemsstaterne, hvis kompetente myndigheder gennem tilrettelæggelse af offentlig kontrol overvåger og verificerer, at relevante EU-krav reelt opfyldes og håndhæves. Parallelt med denne overvågning og kontrol skal Kommissionens eksperter i henhold til artikel 116 i forordning (EU) 2017/625 gennemføre kontrol, herunder audit, i medlemsstaterne for at verificere anvendelsen af EU-lovgivningen. Kommissionens kontrol bør gennemføres inden for fødevare- og fodersikkerhed, dyresundhed og dyrevelfærd, plantesundhed, plantebeskyttelse og verificere, at de nationale kontrolsystemer og de kompetente myndigheder, der anvender dem, fungerer, idet der tages hensyn til synergier med kontrolordninger under den fælles landbrugspolitik.

| (2) | Ved Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2020/1550 (2) i kapitel 1-10 i bilaget hertil blev der fastlagt et flerårigt kontrolprogram, der skal foretages af Kommissionens eksperter i medlemsstaterne for at verificere anvendelsen af EU-lovgivningen om agrofødevarekæden for perioden 2021-2025, som er tilpasset Kommissionens mandatperiode og afspejler dens prioriteter. |
| --- | --- |

(2)

Ved Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2020/1550 (2) i kapitel 1-10 i bilaget hertil blev der fastlagt et flerårigt kontrolprogram, der skal foretages af Kommissionens eksperter i medlemsstaterne for at verificere anvendelsen af EU-lovgivningen om agrofødevarekæden for perioden 2021-2025, som er tilpasset Kommissionens mandatperiode og afspejler dens prioriteter.

| (3) | I henhold til artikel 118, stk. 1, litra b), i forordning (EU) 2017/625 skal kapitel 11 i bilaget til gennemførelsesafgørelse (EU) 2020/1550 om fastsættelse af Kommissionens kontrolprogram for det følgende år meddeles medlemsstaterne ved udgangen af hvert år. Kapitel 11 bør ajourføres for at afspejle det program for Kommissionens kontrol, der er planlagt for 2024. |
| --- | --- |

(3)

I henhold til artikel 118, stk. 1, litra b), i forordning (EU) 2017/625 skal kapitel 11 i bilaget til gennemførelsesafgørelse (EU) 2020/1550 om fastsættelse af Kommissionens kontrolprogram for det følgende år meddeles medlemsstaterne ved udgangen af hvert år. Kapitel 11 bør ajourføres for at afspejle det program for Kommissionens kontrol, der er planlagt for 2024.

| (4) | Gennemførelsesafgørelse (EU) 2020/1550 bør derfor ændres. |
| --- | --- |

(4)

Gennemførelsesafgørelse (EU) 2020/1550 bør derfor ændres.

| (5) | Da denne ændring vedrører det årlige kontrolprogram for 2024, som finder anvendelse fra den 1. januar 2024, bør anvendelsesdatoen for denne afgørelse udskydes, så den falder sammen med denne dato — |
| --- | --- |

(5)

Da denne ændring vedrører det årlige kontrolprogram for 2024, som finder anvendelse fra den 1. januar 2024, bør anvendelsesdatoen for denne afgørelse udskydes, så den falder sammen med denne dato —

VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

Artikel 1

Bilaget til gennemførelsesafgørelse (EU) 2020/1550 ændres som angivet i bilaget til nærværende afgørelse.

Artikel 2

Denne afgørelse træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Den finder anvendelse fra den 1. januar 2024.

Udfærdiget i Bruxelles, den 20. september 2023.

På Kommissionens vegne

Ursula VON DER LEYEN

Formand

---

(1)  
  EUT L 95 af 7.4.2017, s. 1.

1

(2)  Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2020/1550 af 23. oktober 2020 om fastlæggelse af det flerårige program for kontrol for perioden 2021-2025, som skal foretages af Kommissionens eksperter i medlemsstaterne for at verificere anvendelsen af EU-lovgivningen om agrofødevarekæden (EUT L 354 af 26.10.2020, s. 9).

2

---

BILAG

I bilaget til gennemførelsesafgørelse (EU) 2020/1550 foretages følgende ændringer:

| 1) | Sjette afsnit, andet punktum, affattes således:

  »I kapitel 11 fastsættes kontrolprogrammet for 2024.« |
| --- | --- |

1)

Sjette afsnit, andet punktum, affattes således:

»I kapitel 11 fastsættes kontrolprogrammet for 2024.«

| 2) | Kapitel 11 affattes således:
  »11.   Kontrolprogram for 2024









  Område | Prioriteret område | Fokus i 2024 |
| --- | --- | --- | --- |
| Fødevarer og fødevaresikkerhed | Animalske fødevarer | Sikkerhed ved kød af pattedyr og fugle og produkter heraf
  Sikkerhed ved mælk og produkter heraf
  Sikkerhed ved fiskevarer |
| Fødevarer af ikkeanimalsk oprindelse | Mikrobiologisk sikkerhed |
| Restkoncentrationer i levende dyr og animalske fødevarer | Kemisk sikkerhed — restkoncentrationer |
| Fødevarer og fødevaresikkerhed | Fodersikkerhed | Generel foderstofhygiejne (herunder foderlægemidler) |
| Animalske biprodukter og afledte produkter |
| Dyresundhed | Kategori A-sygdomme i henhold til forordning (EU) 2016/429 | Afrikansk svinepest
  Højpatogen aviær influenza
  Fåre- og gedekopper |
| Kategori B- og C-sygdomme i henhold til forordning (EU) 2016/429 | Fiskesygdomme
  Overvågningssystem for kategori B- og C-sygdomme |
| Beredskab og forebyggelse | Beredskabsplanlægning omfattet af audit af afrikansk svinepest og højpatogen aviær influenza |
| Dyrevelfærd | På bedrifter | Kalkuner
  Fisk (herunder slagtning og transport) |
| Plantesundhed | Udbrud af planteskadegørere | Udbrud af planteskadegørere, der udgør en væsentlig trussel |
| Flytning af planter, planteprodukter og andre objekter inden for Unionen | Plantepas |
| Beredskab og forebyggelse | Plantesundhedsundersøgelsesprogrammer |
| Plantebeskyttelsesmidler og bæredygtig anvendelse af pesticider | Plantebeskyttelsesmidler | Kemisk sikkerhed (godkendelse, markedsføring og anvendelse af pesticider, ulovlige pesticider, pesticidrester) |
| Fødevarekvalitet | Økologisk landbrug | Økologisk landbrug |
| Indførsel til Unionen af dyr og varer fra tredjelande | Offentlig kontrol af dyr og varer | Dyr og varer |
| ANTIMIKROBIEL RESISTENS | Overvågning af antimikrobiel resistens hos zoonotiske og kommensale bakterier | Antimikrobiel resistens hos zoonotiske og kommensale bakterier |
| Generelle aspekter i agrofødevarekæden | Opfølgning på auditanbefalinger | Generel og sektorbestemt opfølgning på auditanbefalinger |
| Genetisk modificerede organismer | Genetisk modificerede organismer |
| Nødsituationer, nye problemer og ny udvikling | Nødsituationer, nye problemer og ny udvikling« |

2)

Kapitel 11 affattes således:

»11.   Kontrolprogram for 2024

Område

Prioriteret område

Fokus i 2024

Fødevarer og fødevaresikkerhed

Animalske fødevarer

Sikkerhed ved kød af pattedyr og fugle og produkter heraf

Sikkerhed ved mælk og produkter heraf

Sikkerhed ved fiskevarer

Fødevarer af ikkeanimalsk oprindelse

Mikrobiologisk sikkerhed

Restkoncentrationer i levende dyr og animalske fødevarer

Kemisk sikkerhed — restkoncentrationer

Fødevarer og fødevaresikkerhed

Fodersikkerhed

Generel foderstofhygiejne (herunder foderlægemidler)

Animalske biprodukter og afledte produkter

Dyresundhed

Kategori A-sygdomme i henhold til forordning (EU) 2016/429

Afrikansk svinepest

Højpatogen aviær influenza

Fåre- og gedekopper

Kategori B- og C-sygdomme i henhold til forordning (EU) 2016/429

Fiskesygdomme

Overvågningssystem for kategori B- og C-sygdomme

Beredskab og forebyggelse

Beredskabsplanlægning omfattet af audit af afrikansk svinepest og højpatogen aviær influenza

Dyrevelfærd

På bedrifter

Kalkuner

Fisk (herunder slagtning og transport)

Plantesundhed

Udbrud af planteskadegørere

Udbrud af planteskadegørere, der udgør en væsentlig trussel

Flytning af planter, planteprodukter og andre objekter inden for Unionen

Plantepas

Beredskab og forebyggelse

Plantesundhedsundersøgelsesprogrammer

Plantebeskyttelsesmidler og bæredygtig anvendelse af pesticider

Plantebeskyttelsesmidler

Kemisk sikkerhed (godkendelse, markedsføring og anvendelse af pesticider, ulovlige pesticider, pesticidrester)

Fødevarekvalitet

Økologisk landbrug

Økologisk landbrug

Indførsel til Unionen af dyr og varer fra tredjelande

Offentlig kontrol af dyr og varer

Dyr og varer

ANTIMIKROBIEL RESISTENS

Overvågning af antimikrobiel resistens hos zoonotiske og kommensale bakterier

Antimikrobiel resistens hos zoonotiske og kommensale bakterier

Generelle aspekter i agrofødevarekæden

Opfølgning på auditanbefalinger

Generel og sektorbestemt opfølgning på auditanbefalinger

Genetisk modificerede organismer

Genetisk modificerede organismer

Nødsituationer, nye problemer og ny udvikling

Nødsituationer, nye problemer og ny udvikling«

---

FORRETNINGSORDENER OG PROCESREGLEMENTER

| 22.9.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 234/200 |
| --- | --- | --- | --- |

22.9.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 234/200

---

REVISIONSRETTENS AFGØRELSE nr. 37-2023 OM AKTINDSIGT I REVISIONSRETTENS DOKUMENTER

DEN EUROPÆISKE REVISIONSRET HAR —

Under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 15, stk. 3,

Under henvisning til Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, særlig artikel 42,

Under henvisning til sin forretningsorden (1), særlig artikel 35,

Under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF, Euratom) 2018/1046 af 18. juli 2018 om de finansielle regler vedrørende Unionens almindelige budget, om ændring af forordning (EU) nr. 1296/2013, (EU) nr. 1301/2013, (EU) nr. 1303/2013, (EU) nr. 1304/2013, (EU) nr. 1309/2013, (EU) nr. 1316/2013, (EU) nr. 223/2014, (EU) nr. 283/2014 og afgørelse nr. 541/2014/EU og om ophævelse af forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 (2), særlig artikel 258, stk. 1, og artikel 259, stk. 1,

Under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/1725 af 23. oktober 2018 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger i Unionens institutioner, organer, kontorer og agenturer og om fri udveksling af sådanne oplysninger og om ophævelse af forordning (EF) nr. 45/2001 og afgørelse nr. 1247/2002/EF (3),

Under henvisning til Den Europæiske Revisionsrets afgørelse nr. 6-2019 om den åbne datapolitik og videreanvendelse af dokumenter (4),

Under henvisning til Revisionsrettens afgørelse nr. 41/2021 om reglerne for sikkerhedsbeskyttelse af EU's klassificerede informationer (EUCI) (5),

Under henvisning til Revisionsrettens politik for klassificering af oplysninger (6), og

ud fra følgende betragtninger

| 1) | I traktaten om Den Europæiske Union fastslås princippet om åbenhed i artikel 1, stk. 2, hvori det hedder, at traktaten udgør en ny fase i processen hen imod en stadigt snævrere union mellem de europæiske folk, hvor beslutningerne træffes så åbent som muligt og så tæt på borgerne som muligt. |
| --- | --- |

1)

I traktaten om Den Europæiske Union fastslås princippet om åbenhed i artikel 1, stk. 2, hvori det hedder, at traktaten udgør en ny fase i processen hen imod en stadigt snævrere union mellem de europæiske folk, hvor beslutningerne træffes så åbent som muligt og så tæt på borgerne som muligt.

| 2) | I artikel 15, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) gentages konceptet om åbenhed, og det fastsættes, at Unionens institutioner, organer, kontorer og agenturer for at fremme gode styreformer og sikre civilsamfundets deltagelse skal arbejde så åbent som muligt. |
| --- | --- |

2)

I artikel 15, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) gentages konceptet om åbenhed, og det fastsættes, at Unionens institutioner, organer, kontorer og agenturer for at fremme gode styreformer og sikre civilsamfundets deltagelse skal arbejde så åbent som muligt.

| 3) | I første afsnit i artikel 15, stk. 3, i TEUF står der, at enhver unionsborger samt enhver fysisk eller juridisk person med bopæl eller hjemsted i en medlemsstat har ret til aktindsigt i dokumenter, uanset medium, fra Unionens institutioner, organer, kontorer og agenturer. |
| --- | --- |

3)

I første afsnit i artikel 15, stk. 3, i TEUF står der, at enhver unionsborger samt enhver fysisk eller juridisk person med bopæl eller hjemsted i en medlemsstat har ret til aktindsigt i dokumenter, uanset medium, fra Unionens institutioner, organer, kontorer og agenturer.

| 4) | I overensstemmelse med tredje afsnit i artikel 15, stk. 3, i TEUF skal institutionerne, organerne, kontorerne og agenturerne sikre åbenhed i deres arbejde og hver især indarbejde særlige bestemmelser vedrørende aktindsigt i deres forretningsordener. |
| --- | --- |

4)

I overensstemmelse med tredje afsnit i artikel 15, stk. 3, i TEUF skal institutionerne, organerne, kontorerne og agenturerne sikre åbenhed i deres arbejde og hver især indarbejde særlige bestemmelser vedrørende aktindsigt i deres forretningsordener.

| 5) | Åbenhed giver en forvaltning større legitimitet, effektivitet og ansvarlighed og styrker således de demokratiske principper. Derfor er det vigtigt at fremme god forvaltningspraksis med hensyn til aktindsigt. |
| --- | --- |

5)

Åbenhed giver en forvaltning større legitimitet, effektivitet og ansvarlighed og styrker således de demokratiske principper. Derfor er det vigtigt at fremme god forvaltningspraksis med hensyn til aktindsigt.

| 6) | Visse offentlige og private interesser bør ikke desto mindre beskyttes gennem undtagelser til princippet om offentlig adgang til dokumenter. Navnlig skal de internationale revisionsstandarder vedrørende revisionsoplysningers fortrolige karakter følges — |
| --- | --- |

6)

Visse offentlige og private interesser bør ikke desto mindre beskyttes gennem undtagelser til princippet om offentlig adgang til dokumenter. Navnlig skal de internationale revisionsstandarder vedrørende revisionsoplysningers fortrolige karakter følges —

VEDTAGET FØLGENDE AFGØRELSE:

Artikel 1

Formål

Formålet med denne afgørelse er at fastlægge, på hvilke betingelser, med hvilke begrænsninger og efter hvilke procedurer Den Europæiske Revisionsret (Revisionsretten) giver offentligheden adgang til dokumenter, som den er i besiddelse af.

Artikel 2

Personer, der har ret til aktindsigt, og anvendelsesområde

1.   Inden for de rammer og med de begrænsninger, der er fastsat i denne afgørelse og de internationale revisionsstandarder vedrørende revisionsoplysningers fortrolige karakter, har enhver unionsborger og enhver anden fysisk eller juridisk person, der har bopæl eller hjemsted i en medlemsstat, ret til aktindsigt i dokumenter, som Revisionsretten er i besiddelse af.

2.   Revisionsretten kan med forbehold af de principper, betingelser og begrænsninger, der er fastsat i denne afgørelse, give aktindsigt til enhver fysisk eller juridisk person, der ikke har bopæl eller hjemsted i en medlemsstat.

3.   Denne afgørelse berører ikke den ret til aktindsigt i dokumenter, som Revisionsretten er i besiddelse af, der kan følge af folkeretlige instrumenter eller retsakter til gennemførelse heraf.

Artikel 3

Definitioner

I denne afgørelse forstås ved:

| (1) | »dokument«: ethvert indhold uanset medium (papir eller elektronisk form eller lyd-, billed- eller audiovisuelle optagelser), som Revisionsretten har udarbejdet eller modtaget, som den er i besiddelse af, og som omhandler et emne, der vedrører dens politikker, aktiviteter og afgørelser |
| --- | --- |

(1)

»dokument«: ethvert indhold uanset medium (papir eller elektronisk form eller lyd-, billed- eller audiovisuelle optagelser), som Revisionsretten har udarbejdet eller modtaget, som den er i besiddelse af, og som omhandler et emne, der vedrører dens politikker, aktiviteter og afgørelser

| (2) | »tredjepart«: enhver fysisk eller juridisk person eller enhed uden for Revisionsretten, herunder medlemsstaterne, tredjelande og andre institutioner og organer i eller uden for EU-regi. |
| --- | --- |

(2)

»tredjepart«: enhver fysisk eller juridisk person eller enhed uden for Revisionsretten, herunder medlemsstaterne, tredjelande og andre institutioner og organer i eller uden for EU-regi.

Artikel 4

Undtagelser

1.   Revisionsretten afslår at give aktindsigt i et dokument, hvis udbredelse ville være til skade for beskyttelsen af:

| a) | offentlighedens interesser, herunder:






  — | den offentlige sikkerhed |
| --- | --- | --- |

a)

offentlighedens interesser, herunder:

—

den offentlige sikkerhed

| — | forsvarsanliggender og militære anliggender |
| --- | --- |

—

forsvarsanliggender og militære anliggender

| — | internationale forbindelser |
| --- | --- |

—

internationale forbindelser

| — | Den Europæiske Unions eller en medlemsstats finanspolitik, valutapolitik eller økonomiske politik |
| --- | --- |

—

Den Europæiske Unions eller en medlemsstats finanspolitik, valutapolitik eller økonomiske politik

| b) | privatlivets fred og personers integritet og personoplysninger, navnlig i henhold til EU's lovgivning om beskyttelse af personoplysninger. |
| --- | --- |

b)

privatlivets fred og personers integritet og personoplysninger, navnlig i henhold til EU's lovgivning om beskyttelse af personoplysninger.

2.   I overensstemmelse med de fortrolighedsregler, der er fastsat i artikel 258, stk. 1, og artikel 259, stk. 1, i forordning (EF, Euratom) 2018/1046 og i tilsvarende bestemmelser i andre EU-retlige instrumenter, afslår Revisionsretten at give aktindsigt i sine foreløbige revisionsbemærkninger. Den kan også afslå at give aktindsigt i dokumenter, der er anvendt til udarbejdelse af sådanne bemærkninger.

3.   Revisionsretten afslår at give aktindsigt i et dokument, hvis udbredelse ville være til skade for beskyttelsen af:

| — | en fysisk eller juridisk persons forretningsmæssige interesser |
| --- | --- |

—

en fysisk eller juridisk persons forretningsmæssige interesser

| — | intellektuelle ejendomsrettigheder |
| --- | --- |

—

intellektuelle ejendomsrettigheder

| — | domstolsbehandling, voldgiftsbehandling, mægling og juridisk rådgivning |
| --- | --- |

—

domstolsbehandling, voldgiftsbehandling, mægling og juridisk rådgivning

| — | inspektioner, undersøgelser og revisioner. |
| --- | --- |

—

inspektioner, undersøgelser og revisioner.

4.   Der gives afslag på aktindsigt i følgende dokumenter, hvis deres udbredelse ville være til alvorlig skade for Revisionsrettens beslutningstagning:

| a) | dokumenter, som Revisionsretten har udarbejdet til intern brug eller modtaget, og som vedrører en sag, hvori der endnu ikke er truffet afgørelse |
| --- | --- |

a)

dokumenter, som Revisionsretten har udarbejdet til intern brug eller modtaget, og som vedrører en sag, hvori der endnu ikke er truffet afgørelse

| b) | dokumenter, der indeholder meningstilkendegivelser til intern brug som led i drøftelser og indledende konsultationer i Revisionsretten, selv efter at der er truffet afgørelse. |
| --- | --- |

b)

dokumenter, der indeholder meningstilkendegivelser til intern brug som led i drøftelser og indledende konsultationer i Revisionsretten, selv efter at der er truffet afgørelse.

5.   Uanset undtagelserne i afsnit 2, 3 og 4 giver Revisionsretten fuld eller delvis aktindsigt i et dokument, såfremt en mere tungtvejende offentlig interesse begrunder udbredelsen af det.

6.   Den mere tungtvejende offentlige interesse, der begrunder udbredelsen, skal være af både objektiv og generel karakter. Den person, der gør gældende, at der foreligger en mere tungtvejende offentlig interesse, skal angive de specifikke omstændigheder, der begrunder udbredelsen af det pågældende dokument.

7.   Hvis kun dele af det ønskede dokument er omfattet af undtagelserne i denne artikel, skal den resterende del af dokumentet udleveres. Delvis aktindsigt kan f.eks. gives efter dataminimering (anonymisering eller pseudonymisering af indhold), overstregning eller sletning af indhold eller fjernelse af en eller flere af dokumentets sider.

8.   Undtagelserne i denne artikel berører ikke bestemmelserne om offentlig adgang til de historiske arkiver for Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Det Europæiske Atomenergifællesskab som fastsat i Rådets forordning (EØF, Euratom) nr. 354/83 (7), som ændret.

9.   Denne artikel berører ikke bestemmelserne i artikel 5.

Artikel 5

Dokumenter fra tredjeparter

1.   Hvis en begæring om aktindsigt vedrører et dokument, som Revisionsretten er i besiddelse af, men ikke har udarbejdet, bekræfter Revisionsretten modtagelsen af begæringen og oplyser navnet på den person, den institution eller det organ, begæringen skal rettes til.

2.   Hvis en begæring om aktindsigt vedrører et dokument, som Revisionsretten har udarbejdet i samarbejde med en tredjepart, rådfører Revisionsretten sig med tredjeparten, inden den træffer afgørelse.

Artikel 6

Revisionsrettens »følsomme« og »EU-klassificerede« dokumenter

1.   Revisionsrettens »følsomme« og »EU-klassificerede« dokumenter er klassificeret således i overensstemmelse med henholdsvis Revisionsrettens politik for klassificering af oplysninger og Revisionsrettens afgørelse nr. 41/2021.

2.   Begæringer om aktindsigt i sådanne dokumenter behandles udelukkende af ansatte i Revisionsretten, som har ret til at gøre sig bekendt med disse dokumenter. De samme personer vurderer, om der i svar på begæringer om aktindsigt kan henvises til Revisionsrettens »følsomme« eller »EU-klassificerede« dokumenter.

3.   Aktindsigt i Revisionsrettens »følsomme« og »EU-klassificerede« dokumenter kan kun gives efter afklassificering. Hvis Revisionsretten beslutter at give afslag på aktindsigt i sådanne dokumenter, skal den begrunde sin afgørelse på en sådan måde, at de i artikel 4 beskyttede interesser ikke lider skade.

Artikel 7

Begæringer

1.   Begæringer om aktindsigt skal indgives skriftligt, helst via kontaktformularen (8) på Revisionsrettens websted, på et af Unionens officielle sprog. Undtagelsesvis kan begæringer om aktindsigt sendes med posten.

2.   Begæringer om aktindsigt skal være tilstrækkelig præcise og navnlig indeholde de oplysninger, som er nødvendige for at identificere det eller de ønskede dokument(er), samt navn og kontaktoplysninger på dem, der har fremsat begæringerne.

3.   De, der fremsætter begæringer, er ikke forpligtet til at begrunde dem.

4.   Hvis en begæring ikke er tilstrækkelig præcis, eller hvis de ønskede dokumenter ikke kan identificeres, anmoder Revisionsretten den, der har fremsat begæringen, om at præcisere denne og bistår vedkommende hermed.

5.   Tidsfristerne i artikel 8 begynder først at løbe, når Revisionsretten har modtaget den efterspurgte præcisering.

6.   Hvis en begæring vedrører et meget langt dokument eller et meget stort antal dokumenter, kan Revisionsretten sammen med den, der har fremsat begæringen, uformelt søge at nå frem til en rimelig løsning.

Artikel 8

Behandling af oprindelige begæringer

1.   Begæringer om aktindsigt behandles af ECA-Info-teamet.

2.   Der sendes straks en modtagelsesbekræftelse til den, der har fremsat begæringen.

3.   Afhængigt af begæringens emne rådfører ECA-Info-teamet sig med den berørte afdeling og om fornødent med databeskyttelsesrådgiveren og/eller den informationssikkerhedsansvarlige med henblik på at afgøre, hvordan begæringen skal håndteres. Den myndighed, der har beføjelse til at tage stilling til en oprindelig begæring om aktindsigt, er generalsekretæren, som kan delegere denne beføjelse.

4.   Senest en måned efter registreringen af en begæring skal Revisionsretten enten give aktindsigt i det ønskede dokument som beskrevet i artikel 11 eller skriftligt begrunde et helt eller delvist afslag, og oplyse den, der har fremsat begæringen, om, at han eller hun har ret til at anmode Revisionsretten om at tage begæringen op til fornyet behandling som beskrevet i artikel 9.

5.   Hvis en begæring vedrører et meget langt dokument eller et meget stort antal dokumenter, eller hvis den kræver interne konsultationer eller konsultationer med tredjeparter, kan tidsfristen i stk. 4 forlænges med en måned, forudsat at den, der har fremsat begæringen, på forhånd underrettes herom og gives en nærmere begrundelse.

6.   Hvis ansatte i Revisionsretten personligt modtager en begæring om aktindsigt, skal de straks videresende den til ECA-Info-teamet.

Artikel 9

Genfremsatte begæringer

1.   I tilfælde af et helt eller delvist afslag kan den, der har fremsat begæringen, inden for en måned fra modtagelsen af Revisionsrettens svar genfremsætte begæringen til formanden for Revisionsretten med anmodning om, at Revisionsretten tager begæringen op til fornyet behandling.

2.   Har Revisionsretten ikke svaret inden for tidsfristerne i artikel 8, kan den, der har fremsat begæringen, også anmode om fornyet behandling.

3.   De krav, der i artikel 7 er fastsat for oprindelige begæringer, gælder også for genfremsatte begæringer.

Artikel 10

Behandling af genfremsatte begæringer

1.   Efter modtagelse af en genfremsat begæring rådfører formanden for Revisionsretten sig med den juridiske tjeneste og, afhængigt af begæringens emne, med den berørte afdeling samt om fornødent med databeskyttelsesrådgiveren og/eller den informationssikkerhedsansvarlige.

2.   Senest en måned efter registreringen af en genfremsat begæring skal Revisionsretten enten give aktindsigt i det ønskede dokument som beskrevet i artikel 11 eller skriftligt begrunde et helt eller delvist afslag.

3.   I tilfælde af et helt eller delvist afslag oplyser Revisionsretten den, der har fremsat begæringen, om de retsmidler, vedkommende har adgang til, dvs. domstolsprøvelse og/eller indgivelse af en klage til Ombudsmanden i henhold til artikel 263 og 228 i TEUF.

4.   I undtagelsestilfælde, f.eks. hvis begæringen vedrører et meget langt dokument eller et meget stort antal dokumenter, eller hvis den kræver interne konsultationer eller konsultationer med tredjeparter, kan tidsfristen i stk. 2 forlænges med en måned, forudsat at den, der har fremsat begæringen, på forhånd underrettes herom og gives en nærmere begrundelse.

5.   Har Revisionsretten ikke svaret inden for de fastsatte tidsfrister, anses dette for et afslag på aktindsigt, og den, der har fremsat begæringen, kan herefter benytte de retsmidler, der er nævnt i stk. 3.

Artikel 11

Aktindsigt efter begæring

1.   Dokumenterne leveres i en allerede eksisterende version og et eksisterende format (helst elektronisk ved hjælp af værktøjer godkendt af Revisionsretten med henblik på at sikre informationssikkerheden) idet der tages hensyn til, hvad den, der har fremsat begæringen, foretrækker. Revisionsretten er ikke forpligtet til at oprette et nyt dokument eller til at kompilere oplysninger til den, der har fremsat begæringen.

2.   Hvis der er tale om omfangsrige dokumenter eller dokumenter, der er vanskelige at håndtere, kan den, der har fremsat begæringen, opfordres til at komme og konsultere dem på stedet på et tidspunkt, der aftales med Revisionsretten.

3.   Den, der har fremsat begæringen, kan pålægges at betale omkostningerne ved kopiering og fremsendelse af kopier, men der må ikke opkræves et beløb, der er højere de faktiske omkostninger. Konsultation af dokumenter på stedet, kopier af under 20 sider i A4-format og direkte adgang til dokumenter i elektronisk form er gratis.

4.   Hvis et dokument er offentligt tilgængeligt, kan Revisionsretten opfylde sin forpligtelse til at give aktindsigt ved at oplyse den, der har fremsat begæringen, om, hvordan vedkommende kan få adgang til dokumentet.

Artikel 12

Reproduktion af dokumenter

1.   Dokumenter, der er udleveret i henhold til denne afgørelse, må ikke reproduceres eller udnyttes kommercielt uden forudgående skriftlig tilladelse fra Revisionsretten.

2.   Denne afgørelse berører hverken regler om ophavsret, som kan begrænse en tredjeparts ret til at reproducere eller gøre brug af udleverede dokumenter, eller Revisionsrettens afgørelse nr. 6-2019.

Artikel 13

Gennemsigtighedsportal

1.   Med henblik på at gøre borgernes rettigheder i henhold til denne afgørelse effektive omfatter Revisionsrettens websted en gennemsigtighedsportal.

2.   Alle de dokumenter, der henvises til på gennemsigtighedsportalen, skal så vidt muligt være direkte tilgængelige via hyperlinks.

Artikel 14

Afsluttende bestemmelser

1.   Revisionsrettens afgørelse nr. 12-2005 af 10. marts 2005 ophæves.

2.   Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.

3.   Den træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Udfærdiget i Luxembourg, den 13. juli 2023.

På Revisionsrettens vegne

Tony MURPHY

Formand

---

(1)  
  EUT L 103 af 23.4.2010, s. 1.

1

(2)  
  EUT L 193 af 30.7.2018, s. 1.

2

(3)  
  EUT L 295 af 21.11.2018, s. 39.

3

(4)  https://www.eca.europa.eu/Lists/ECADocuments/DECISION_ECA_6_2019/ECA-Decision_06-2019_EN.pdf.

4

(5)  
  EUT L 256 af 19.7.2021, s. 106.

5

(6)  https://www.eca.europa.eu/ContentPagesDocuments/Legal_framework/Information_Classification_Policy_EN.pdf.

6

(7)  Rådets forordning (EØF, Euratom) nr. 354/83 af 1. februar 1983 om åbning for offentligheden af de historiske arkiver for Det europæiske økonomiske Fællesskab og Det europæiske Atomenergifællesskab (EFT L 43 af 15.2.1983, s. 1).

7

(8)  https://www.eca.europa.eu/da/contact.

8

---

Berigtigelser

| 22.9.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 234/206 |
| --- | --- | --- | --- |

22.9.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 234/206

---

Berigtigelse til Rådets afgørelse (FUSP) 2023/432 af 25. februar 2023 om ændring af afgørelse 2014/145/FUSP om restriktive foranstaltninger over for tiltag, der underminerer eller truer Ukraines territoriale integritet, suverænitet og uafhængighed

(
  Den Europæiske Unions Tidende L 100 af 13. april 2023
  )

Offentliggørelsen af denne berigtigelse skal anses for ugyldig.

---

| 22.9.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 234/207 |
| --- | --- | --- | --- |

22.9.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 234/207

---

Berigtigelse til Rådets gennemførelsesforordning (EU) 2023/429 af 25. februar 2023 om gennemførelse af forordning (EU) nr. 269/2014 om restriktive foranstaltninger over for tiltag, der underminerer eller truer Ukraines territoriale integritet, suverænitet og uafhængighed

(
  Den Europæiske Unions Tidende L 100 af 13. april 2023
  )

Offentliggørelsen af denne berigtigelse skal anses for ugyldig.

---