# Den Europæiske Unions L 191/2023

| | ISSN 1977-0634 |
| --- | --- |
| Den Europæiske Unions
  Tidende | L 191 |
| | |
| Dansk udgave | Retsforskrifter | 66. årgang28. juli 2023 |

ISSN 1977-0634

Den Europæiske Unions

Tidende

L 191

Dansk udgave

Retsforskrifter

66. årgang28. juli 2023

---

| Indhold | | I   Lovgivningsmæssige retsakter | Side |
| --- | --- | --- | --- |
| | | FORORDNINGER |
| | * | Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2023/1542 af 12. juli 2023 om batterier og udtjente batterier, om ændring af direktiv 2008/98/EF og forordning (EU) 2019/1020 og om ophævelse af direktiv 2006/66/EF  (
  1
  ) | 1 |
| | * | Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2023/1543 af 12. juli 2023 om europæiske editionskendelser og europæiske sikringskendelser om elektronisk bevismateriale i straffesager og om fuldbyrdelse af frihedsstraffe idømt som led i en straffesag | 118 |
| | | DIREKTIVER |
| | * | Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2023/1544 af 12. juli 2023 om harmoniserede regler for udpegning af bestemte forretningssteder og udpegning af retlige repræsentanter med henblik på indsamling af elektronisk bevismateriale i straffesager | 181 |

Indhold

I   Lovgivningsmæssige retsakter

Side

FORORDNINGER

*

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2023/1542 af 12. juli 2023 om batterier og udtjente batterier, om ændring af direktiv 2008/98/EF og forordning (EU) 2019/1020 og om ophævelse af direktiv 2006/66/EF  (
  1
  )

1

1

*

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2023/1543 af 12. juli 2023 om europæiske editionskendelser og europæiske sikringskendelser om elektronisk bevismateriale i straffesager og om fuldbyrdelse af frihedsstraffe idømt som led i en straffesag

118

DIREKTIVER

*

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2023/1544 af 12. juli 2023 om harmoniserede regler for udpegning af bestemte forretningssteder og udpegning af retlige repræsentanter med henblik på indsamling af elektronisk bevismateriale i straffesager

181

| | |
| --- | --- |
| | (1)   EØS-relevant tekst |

---

(1)   EØS-relevant tekst

1

| DA | De akter, hvis titel er trykt med magre typer, er løbende retsakter inden for rammerne af landbrugspolitikken og har normalt en begrænset gyldighedsperiode.
  Titlen på alle øvrige akter er trykt med fede typer efter en asterisk. |
| --- | --- |

DA

De akter, hvis titel er trykt med magre typer, er løbende retsakter inden for rammerne af landbrugspolitikken og har normalt en begrænset gyldighedsperiode.

Titlen på alle øvrige akter er trykt med fede typer efter en asterisk.

---

I Lovgivningsmæssige retsakter

FORORDNINGER

| 28.7.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 191/1 |
| --- | --- | --- | --- |

28.7.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 191/1

---

EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EU) 2023/1542

af 12. juli 2023

om batterier og udtjente batterier, om ændring af direktiv 2008/98/EF og forordning (EU) 2019/1020 og om ophævelse af direktiv 2006/66/EF

(EØS-relevant tekst)

EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 114 og artikel 192, stk. 1, med hensyn til denne forordnings artikel 54-76,

under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,

efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,

under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),

efter høring af Regionsudvalget,

efter den almindelige lovgivningsprocedure (2), og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | Kommissionens meddelelse af 11. december 2019 om »Den europæiske grønne pagt« (»den europæiske grønne pagt«) er EU's vækststrategi, der sigter mod at omstille Unionen til et retfærdigt og velstående samfund med en moderne, ressourceeffektiv og konkurrencedygtig økonomi, hvor der i 2050 ikke længere er nogen nettodrivhusgasemissioner, og hvor den økonomiske vækst er afkoblet fra ressourceanvendelsen. En omstilling fra anvendelsen af fossile brændsler i køretøjer til elektromobilitet er en af forudsætningerne for at nå målet om klimaneutralitet i 2050. For at Unionens produktpolitikker kan bidrage til at sænke CO2-emissionerne på globalt plan, skal det sikres, at produkter, der markedsføres og sælges i Unionen, tilvejebringes og fremstilles på en bæredygtig måde. |
| --- | --- |

(1)

Kommissionens meddelelse af 11. december 2019 om »Den europæiske grønne pagt« (»den europæiske grønne pagt«) er EU's vækststrategi, der sigter mod at omstille Unionen til et retfærdigt og velstående samfund med en moderne, ressourceeffektiv og konkurrencedygtig økonomi, hvor der i 2050 ikke længere er nogen nettodrivhusgasemissioner, og hvor den økonomiske vækst er afkoblet fra ressourceanvendelsen. En omstilling fra anvendelsen af fossile brændsler i køretøjer til elektromobilitet er en af forudsætningerne for at nå målet om klimaneutralitet i 2050. For at Unionens produktpolitikker kan bidrage til at sænke CO2-emissionerne på globalt plan, skal det sikres, at produkter, der markedsføres og sælges i Unionen, tilvejebringes og fremstilles på en bæredygtig måde.

| (2) | Batterier er en vigtig energikilde og en af de vigtigste katalysatorer for bæredygtig udvikling, grøn mobilitet, ren energi og klimaneutralitet. Det forventes, at efterspørgslen efter batterier vil vokse hurtigt i de kommende år, navnlig til elkøretøjer til vejtransport og lette transportmidler, der anvender batterier til trækkraft, og det betyder, at batterimarkedet i stigende grad bliver et strategisk marked på globalt plan. Der vil fortsat blive gjort betydelige videnskabelige og tekniske fremskridt inden for batteriteknologi. I lyset af batteriernes strategiske betydning og med henblik på at skabe retssikkerhed for alle involverede aktører og undgå forskelsbehandling, hindringer for handelen og forvridninger på batterimarkedet skal der fastsættes regler for batteriers bæredygtighed, ydeevne, sikkerhed, indsamling, genanvendelse og second life samt for oplysninger om batterier til slutbrugere og erhvervsdrivende. Der skal skabes en harmoniseret lovgivningsramme, der omhandler hele livscyklussen for batterier, der bringes i omsætning i Unionen. |
| --- | --- |

(2)

Batterier er en vigtig energikilde og en af de vigtigste katalysatorer for bæredygtig udvikling, grøn mobilitet, ren energi og klimaneutralitet. Det forventes, at efterspørgslen efter batterier vil vokse hurtigt i de kommende år, navnlig til elkøretøjer til vejtransport og lette transportmidler, der anvender batterier til trækkraft, og det betyder, at batterimarkedet i stigende grad bliver et strategisk marked på globalt plan. Der vil fortsat blive gjort betydelige videnskabelige og tekniske fremskridt inden for batteriteknologi. I lyset af batteriernes strategiske betydning og med henblik på at skabe retssikkerhed for alle involverede aktører og undgå forskelsbehandling, hindringer for handelen og forvridninger på batterimarkedet skal der fastsættes regler for batteriers bæredygtighed, ydeevne, sikkerhed, indsamling, genanvendelse og second life samt for oplysninger om batterier til slutbrugere og erhvervsdrivende. Der skal skabes en harmoniseret lovgivningsramme, der omhandler hele livscyklussen for batterier, der bringes i omsætning i Unionen.

| (3) | Det er også nødvendigt at ajourføre EU-retten om håndtering af udtjente batterier og træffe foranstaltninger til at beskytte miljøet og menneskers sundhed ved at forebygge eller mindske de negative påvirkninger af affaldsgenerering og -håndtering, ved at mindske påvirkningen af ressourceanvendelsen og ved at forbedre ressourceeffektiviteten. Disse foranstaltninger er afgørende for omstillingen til en cirkulær og klimaneutral økonomi og et giftfrit miljø og for Unionens langsigtede konkurrenceevne og strategiske autonomi. De kan skabe vigtige økonomiske muligheder ved at øge synergierne mellem den cirkulære økonomi og energi-, klima-, transport-, industri- og forskningspolitikkerne samt beskytte miljøet og reducere drivhusgasemissionerne. |
| --- | --- |

(3)

Det er også nødvendigt at ajourføre EU-retten om håndtering af udtjente batterier og træffe foranstaltninger til at beskytte miljøet og menneskers sundhed ved at forebygge eller mindske de negative påvirkninger af affaldsgenerering og -håndtering, ved at mindske påvirkningen af ressourceanvendelsen og ved at forbedre ressourceeffektiviteten. Disse foranstaltninger er afgørende for omstillingen til en cirkulær og klimaneutral økonomi og et giftfrit miljø og for Unionens langsigtede konkurrenceevne og strategiske autonomi. De kan skabe vigtige økonomiske muligheder ved at øge synergierne mellem den cirkulære økonomi og energi-, klima-, transport-, industri- og forskningspolitikkerne samt beskytte miljøet og reducere drivhusgasemissionerne.

| (4) | Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/66/EF (3) har medført en forbedring af batteriers miljøpræstation og fastsat fælles bestemmelser og forpligtelser for erhvervsdrivende, navnlig gennem harmoniserede regler for indholdet af tungmetaller og mærkning af batterier samt regler og mål for håndtering af alle udtjente batterier baseret på udvidet producentansvar. |
| --- | --- |

(4)

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/66/EF (3) har medført en forbedring af batteriers miljøpræstation og fastsat fælles bestemmelser og forpligtelser for erhvervsdrivende, navnlig gennem harmoniserede regler for indholdet af tungmetaller og mærkning af batterier samt regler og mål for håndtering af alle udtjente batterier baseret på udvidet producentansvar.

| (5) | I sine rapporter om gennemførelsen, virkningen og evalueringen af direktiv 2006/66/EF, der blev indsendt i 2019, har Kommissionen ikke kun fremhævet direktivets resultater, men også dets begrænsninger, navnlig på baggrund af en helt ny kontekst, som er kendetegnet ved batteriers strategiske betydning og deres øgede anvendelse. |
| --- | --- |

(5)

I sine rapporter om gennemførelsen, virkningen og evalueringen af direktiv 2006/66/EF, der blev indsendt i 2019, har Kommissionen ikke kun fremhævet direktivets resultater, men også dets begrænsninger, navnlig på baggrund af en helt ny kontekst, som er kendetegnet ved batteriers strategiske betydning og deres øgede anvendelse.

| (6) | Kommissionens meddelelse af 17. maj 2018 om »Et mobilt Europa — Bæredygtig mobilitet i Europa: sikker, opkoblet og ren« indeholder den strategiske handlingsplan for batterier. I denne strategiske handlingsplan beskrives en række foranstaltninger, der støtter indsatsen for at opbygge en værdikæde for batterier i Europa, som omfatter udvinding af råstoffer, bæredygtig forsyning og forarbejdning, bæredygtige materialer til batterier, fremstilling af celler samt genbrug og genanvendelse af batterier. |
| --- | --- |

(6)

Kommissionens meddelelse af 17. maj 2018 om »Et mobilt Europa — Bæredygtig mobilitet i Europa: sikker, opkoblet og ren« indeholder den strategiske handlingsplan for batterier. I denne strategiske handlingsplan beskrives en række foranstaltninger, der støtter indsatsen for at opbygge en værdikæde for batterier i Europa, som omfatter udvinding af råstoffer, bæredygtig forsyning og forarbejdning, bæredygtige materialer til batterier, fremstilling af celler samt genbrug og genanvendelse af batterier.

| (7) | I den europæiske grønne pagt bekræftede Kommissionen sit tilsagn om at gennemføre den strategiske handlingsplan for batterier og anførte, at den vil fremlægge forslag, der skal sørge for en sikker, cirkulær og bæredygtig værdikæde for alle batterier, herunder for at forsyne det voksende marked for elkøretøjer. |
| --- | --- |

(7)

I den europæiske grønne pagt bekræftede Kommissionen sit tilsagn om at gennemføre den strategiske handlingsplan for batterier og anførte, at den vil fremlægge forslag, der skal sørge for en sikker, cirkulær og bæredygtig værdikæde for alle batterier, herunder for at forsyne det voksende marked for elkøretøjer.

| (8) | I sine konklusioner af 4. oktober 2019 om »Mere cirkularitet — omstilling til et bæredygtigt samfund« opfordrede Rådet bl.a. til, at omstillingen til elektromobilitet ledsages af sammenhængende politikker til støtte for udvikling af teknologier, der forbedrer batteriers bæredygtighed og cirkularitet. Rådet opfordrede endvidere til en hurtig revision af direktiv 2006/66/EF, som bør omfatte alle relevante batterimaterialer, og at der navnlig bør overvejes specifikke krav til litium og kobolt samt en mekanisme, der gør det muligt at tilpasse nævnte direktiv til fremtidige ændringer i batteriteknologier. |
| --- | --- |

(8)

I sine konklusioner af 4. oktober 2019 om »Mere cirkularitet — omstilling til et bæredygtigt samfund« opfordrede Rådet bl.a. til, at omstillingen til elektromobilitet ledsages af sammenhængende politikker til støtte for udvikling af teknologier, der forbedrer batteriers bæredygtighed og cirkularitet. Rådet opfordrede endvidere til en hurtig revision af direktiv 2006/66/EF, som bør omfatte alle relevante batterimaterialer, og at der navnlig bør overvejes specifikke krav til litium og kobolt samt en mekanisme, der gør det muligt at tilpasse nævnte direktiv til fremtidige ændringer i batteriteknologier.

| (9) | I Kommissionens meddelelse af 11. marts 2020 om »En ny handlingsplan for den cirkulære økonomi — For et renere og mere konkurrencedygtigt Europa« anføres det, at der i forslaget til en ny lovgivningsramme for batterier vil blive taget hensyn til regler om genanvendt indhold og foranstaltninger til at forbedre indsamlings- og genanvendelsesprocenterne for alle batterier, for at sikre nyttiggørelse af værdifulde materialer og sørge for vejledning til forbrugerne, og at det vil behandle en eventuel udfasning af ikkegenopladelige batterier, hvor der findes alternativer. Det anføres endvidere, at der vil blive taget hensyn til bæredygtigheds- og gennemsigtighedskrav under hensyntagen til batteriproduktionens CO2-fodaftryk, etisk fremskaffelse af råmaterialer og forsyningssikkerhed for at fremme genbrug, formålsændringen og genanvendelse af batterier. |
| --- | --- |

(9)

I Kommissionens meddelelse af 11. marts 2020 om »En ny handlingsplan for den cirkulære økonomi — For et renere og mere konkurrencedygtigt Europa« anføres det, at der i forslaget til en ny lovgivningsramme for batterier vil blive taget hensyn til regler om genanvendt indhold og foranstaltninger til at forbedre indsamlings- og genanvendelsesprocenterne for alle batterier, for at sikre nyttiggørelse af værdifulde materialer og sørge for vejledning til forbrugerne, og at det vil behandle en eventuel udfasning af ikkegenopladelige batterier, hvor der findes alternativer. Det anføres endvidere, at der vil blive taget hensyn til bæredygtigheds- og gennemsigtighedskrav under hensyntagen til batteriproduktionens CO2-fodaftryk, etisk fremskaffelse af råmaterialer og forsyningssikkerhed for at fremme genbrug, formålsændringen og genanvendelse af batterier.

| (10) | For at tage hensyn til hele livscyklussen for alle batterier, der bringes i omsætning i Unionen, skal der indføres harmoniserede produkt- og markedsføringskrav, herunder overensstemmelsesvurderingsprocedurer, samt krav om, at batteriernes bortskaffelsesfase inddrages fuldt ud. Krav vedrørende bortskaffelsesfasen er nødvendige for at tage højde for batteriernes miljøvirkninger og navnlig støtte etableringen af genanvendelsesmarkeder for batterier og markeder for sekundære råstoffer fra udtjente batterier. For at opfylde de fastsatte målsætninger om, at hele livscyklussen for et batteri skal være omhandlet i én retsakt, og samtidig undgå handelshindringer og konkurrenceforvridning og sikre det indre markeds integritet bør bestemmelserne vedrørende kravene til batterier finde ensartet anvendelse på alle erhvervsdrivende i Unionen og ikke levne mulighed for forskellig gennemførelse i medlemsstaterne. Direktiv 2006/66/EF bør derfor erstattes af en forordning. |
| --- | --- |

(10)

For at tage hensyn til hele livscyklussen for alle batterier, der bringes i omsætning i Unionen, skal der indføres harmoniserede produkt- og markedsføringskrav, herunder overensstemmelsesvurderingsprocedurer, samt krav om, at batteriernes bortskaffelsesfase inddrages fuldt ud. Krav vedrørende bortskaffelsesfasen er nødvendige for at tage højde for batteriernes miljøvirkninger og navnlig støtte etableringen af genanvendelsesmarkeder for batterier og markeder for sekundære råstoffer fra udtjente batterier. For at opfylde de fastsatte målsætninger om, at hele livscyklussen for et batteri skal være omhandlet i én retsakt, og samtidig undgå handelshindringer og konkurrenceforvridning og sikre det indre markeds integritet bør bestemmelserne vedrørende kravene til batterier finde ensartet anvendelse på alle erhvervsdrivende i Unionen og ikke levne mulighed for forskellig gennemførelse i medlemsstaterne. Direktiv 2006/66/EF bør derfor erstattes af en forordning.

| (11) | Denne forordning bør finde anvendelse på alle kategorier af batterier, der bringes i omsætning eller tages i brug i Unionen, uanset om de er produceret i Unionen eller importeret. Den bør finde anvendelse, uanset om et batteri er indbygget i apparater, lette transportmidler eller andre køretøjer eller på anden måde føjes til produkter eller om et batteri bringes i omsætning eller tages i brug i Unionen på egen hånd. Denne forordning bør finde anvendelse, uanset om et batteri er designet til et bestemt produkt eller er til almindelig anvendelse, og uanset om det er indbygget i et produkt eller leveres sammen med eller separat fra et produkt, hvori det skal anvendes. Omsætning anses for at finde sted, når batteriet for første gang er gjort tilgængeligt på EU-markedet, ved fabrikantens eller importørens levering med henblik på distribution, forbrug eller anvendelse som led i erhvervsvirksomhed mod eller uden vederlag. Batterier, der er anbragt på lager i Unionen af distributører, herunder detailhandlere, grossister og fabrikanters salgsafdelinger, inden datoen for anvendelsen af denne forordnings relevante krav, behøver således ikke at opfylde disse krav. |
| --- | --- |

(11)

Denne forordning bør finde anvendelse på alle kategorier af batterier, der bringes i omsætning eller tages i brug i Unionen, uanset om de er produceret i Unionen eller importeret. Den bør finde anvendelse, uanset om et batteri er indbygget i apparater, lette transportmidler eller andre køretøjer eller på anden måde føjes til produkter eller om et batteri bringes i omsætning eller tages i brug i Unionen på egen hånd. Denne forordning bør finde anvendelse, uanset om et batteri er designet til et bestemt produkt eller er til almindelig anvendelse, og uanset om det er indbygget i et produkt eller leveres sammen med eller separat fra et produkt, hvori det skal anvendes. Omsætning anses for at finde sted, når batteriet for første gang er gjort tilgængeligt på EU-markedet, ved fabrikantens eller importørens levering med henblik på distribution, forbrug eller anvendelse som led i erhvervsvirksomhed mod eller uden vederlag. Batterier, der er anbragt på lager i Unionen af distributører, herunder detailhandlere, grossister og fabrikanters salgsafdelinger, inden datoen for anvendelsen af denne forordnings relevante krav, behøver således ikke at opfylde disse krav.

| (12) | Denne forordning bør forebygge og reducere batteriers negative miljøpåvirkninger og sikre en sikker og bæredygtig værdikæde for alle batterier under hensyntagen til f.eks. batteriproduktionens CO2-fodaftryk, etisk fremskaffelse af råstoffer og forsyningssikkerhed samt fremme af genbrug, formålsændring og genanvendelse. Målet bør være at forbedre miljøpræstationen for batterier og for den virksomhed, der udøves af alle de aktører, som indgår i batteriers livscyklus, såsom producenter, distributører og slutbrugere og navnlig de erhvervsdrivende, som er direkte involveret i behandlingen og genanvendelsen af udtjente batterier. Sådanne foranstaltninger vil hjælpe med at sikre omstillingen til en cirkulær økonomi og Unionens langsigtede konkurrenceevne og bør bidrage til det indre markeds effektive funktion under hensyntagen til et højt miljøbeskyttelsesniveau. Denne forordning bør også sigte mod at forebygge og reducere de negative påvirkninger ved tilblivelse og håndtering af udtjente batterier af menneskers sundhed og miljøet og bør sigte mod at mindske brugen af ressourcer og fremme anvendelsen af affaldshierarkiet i praksis. For at undgå forskelle, der hæmmer den frie bevægelighed for batterier, ved at fastsætte ensartede forpligtelser og krav i hele det indre marked, er artikel 114 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) derfor det passende retsgrundlag for denne forordning. I det omfang denne forordning indeholder særlige regler om håndtering af udtjente batterier, er det passende retsgrundlag for så vidt angår disse særlige regler artikel 192, stk. 1, i TEUF. |
| --- | --- |

(12)

Denne forordning bør forebygge og reducere batteriers negative miljøpåvirkninger og sikre en sikker og bæredygtig værdikæde for alle batterier under hensyntagen til f.eks. batteriproduktionens CO2-fodaftryk, etisk fremskaffelse af råstoffer og forsyningssikkerhed samt fremme af genbrug, formålsændring og genanvendelse. Målet bør være at forbedre miljøpræstationen for batterier og for den virksomhed, der udøves af alle de aktører, som indgår i batteriers livscyklus, såsom producenter, distributører og slutbrugere og navnlig de erhvervsdrivende, som er direkte involveret i behandlingen og genanvendelsen af udtjente batterier. Sådanne foranstaltninger vil hjælpe med at sikre omstillingen til en cirkulær økonomi og Unionens langsigtede konkurrenceevne og bør bidrage til det indre markeds effektive funktion under hensyntagen til et højt miljøbeskyttelsesniveau. Denne forordning bør også sigte mod at forebygge og reducere de negative påvirkninger ved tilblivelse og håndtering af udtjente batterier af menneskers sundhed og miljøet og bør sigte mod at mindske brugen af ressourcer og fremme anvendelsen af affaldshierarkiet i praksis. For at undgå forskelle, der hæmmer den frie bevægelighed for batterier, ved at fastsætte ensartede forpligtelser og krav i hele det indre marked, er artikel 114 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) derfor det passende retsgrundlag for denne forordning. I det omfang denne forordning indeholder særlige regler om håndtering af udtjente batterier, er det passende retsgrundlag for så vidt angår disse særlige regler artikel 192, stk. 1, i TEUF.

| (13) | Produkter, der bringes i omsætning som batteripakker, dvs. batterier eller grupper af celler, der er forbundne eller indkapslet i et hylster til en samlet enhed, som er klar til brug for slutbrugeren eller i anvendelser, som slutbrugeren ikke skal kunne adskille eller åbne, og som er i overensstemmelse med definitionen af batterier, eller battericeller, der er i overensstemmelse med definitionen af batterier, bør være omfattet af de krav, der finder anvendelse på batterier. |
| --- | --- |

(13)

Produkter, der bringes i omsætning som batteripakker, dvs. batterier eller grupper af celler, der er forbundne eller indkapslet i et hylster til en samlet enhed, som er klar til brug for slutbrugeren eller i anvendelser, som slutbrugeren ikke skal kunne adskille eller åbne, og som er i overensstemmelse med definitionen af batterier, eller battericeller, der er i overensstemmelse med definitionen af batterier, bør være omfattet af de krav, der finder anvendelse på batterier.

| (14) | Batterier, som slutbrugeren kan gøre klar til brug med almindeligt tilgængeligt værktøj ved at bruge et »gør-det-selv«-sæt, bør anses for at være batterier med henblik på denne forordning. Erhvervsdrivende, der bringer sådanne sæt i omsætning, bør være omfattet af denne forordning. |
| --- | --- |

(14)

Batterier, som slutbrugeren kan gøre klar til brug med almindeligt tilgængeligt værktøj ved at bruge et »gør-det-selv«-sæt, bør anses for at være batterier med henblik på denne forordning. Erhvervsdrivende, der bringer sådanne sæt i omsætning, bør være omfattet af denne forordning.

| (15) | Inden for forordningens brede anvendelsesområde bør der skelnes mellem forskellige kategorier af batterier i overensstemmelse med deres design og anvendelse, uafhængigt af deres batterikemi. Klassificeringen som bærbare batterier på den ene side og industribatterier og bilbatterier på den anden side i efter direktiv 2006/66/EF bør udvikles yderligere for bedre at afspejle nye tendenser i brugen af batterier. Batterier, der anvendes til trækkraft i elkøretøjer, og som efter direktiv 2006/66/EF klassificeres i kategorien for industribatterier, udgør en stor og voksende del af markedet som følge af den hurtige vækst i elkøretøjer til vejtransport. De batterier, der anvendes til trækkraft i køretøjer til vejtransport, bør derfor klassificeres i en ny særskilt kategori af elkøretøjsbatterier. Batterier, der anvendes til trækkraft i lette transportmidler, såsom elcykler og elscootere, var ikke klassificeret som en særskilt kategori af batterier efter direktiv 2006/66/EF. Sådanne batterier udgør dog en betydelig del af markedet som følge af deres stigende anvendelse inden for bæredygtig mobilitet i byerne. Det er derfor hensigtsmæssigt at klassificere disse batterier som en ny særskilt kategori af batterier, nemlig batterier til lette transportmidler (LMT-batterier). Batterier, der anvendes til trækkraft i andre transportkøretøjer, herunder jernbane-, vandvejs- og luftfartstransport eller ikkevejgående maskiner, er fortsat omfattet af kategorien for industribatterier i henhold til denne forordning. Kategorien for industribatterier omfatter en bred gruppe af batterier, der er beregnet til industrielle formål, kommunikationsinfrastruktur, landbrugsaktiviteter eller frembringelse og distribution af elektrisk energi. Batterier, der anvendes industrielt efter at have været genstand for forberedelse til formålsændring eller formålsændring, bør anses for industribatterier i henhold til denne forordning, selv om de oprindeligt blev designet til anden brug. Ud over denne ikkeudtømmende liste over eksempler bør batterier, der vejer mere end 5 kg, og som ikke er omfattet af nogen af de øvrige kategorier i henhold til denne forordning, anses for industribatterier. Batterier, der anvendes til energilagring i private hjem, bør anses for industribatterier med henblik på denne forordning. Batterier, der anvendes til trækkraft i køretøjer med hjul, som anses for legetøj i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/48/EF (4), bør med henblik på denne forordning ikke anses for LMT-batterier, men som bærbare batterier. |
| --- | --- |

(15)

Inden for forordningens brede anvendelsesområde bør der skelnes mellem forskellige kategorier af batterier i overensstemmelse med deres design og anvendelse, uafhængigt af deres batterikemi. Klassificeringen som bærbare batterier på den ene side og industribatterier og bilbatterier på den anden side i efter direktiv 2006/66/EF bør udvikles yderligere for bedre at afspejle nye tendenser i brugen af batterier. Batterier, der anvendes til trækkraft i elkøretøjer, og som efter direktiv 2006/66/EF klassificeres i kategorien for industribatterier, udgør en stor og voksende del af markedet som følge af den hurtige vækst i elkøretøjer til vejtransport. De batterier, der anvendes til trækkraft i køretøjer til vejtransport, bør derfor klassificeres i en ny særskilt kategori af elkøretøjsbatterier. Batterier, der anvendes til trækkraft i lette transportmidler, såsom elcykler og elscootere, var ikke klassificeret som en særskilt kategori af batterier efter direktiv 2006/66/EF. Sådanne batterier udgør dog en betydelig del af markedet som følge af deres stigende anvendelse inden for bæredygtig mobilitet i byerne. Det er derfor hensigtsmæssigt at klassificere disse batterier som en ny særskilt kategori af batterier, nemlig batterier til lette transportmidler (LMT-batterier). Batterier, der anvendes til trækkraft i andre transportkøretøjer, herunder jernbane-, vandvejs- og luftfartstransport eller ikkevejgående maskiner, er fortsat omfattet af kategorien for industribatterier i henhold til denne forordning. Kategorien for industribatterier omfatter en bred gruppe af batterier, der er beregnet til industrielle formål, kommunikationsinfrastruktur, landbrugsaktiviteter eller frembringelse og distribution af elektrisk energi. Batterier, der anvendes industrielt efter at have været genstand for forberedelse til formålsændring eller formålsændring, bør anses for industribatterier i henhold til denne forordning, selv om de oprindeligt blev designet til anden brug. Ud over denne ikkeudtømmende liste over eksempler bør batterier, der vejer mere end 5 kg, og som ikke er omfattet af nogen af de øvrige kategorier i henhold til denne forordning, anses for industribatterier. Batterier, der anvendes til energilagring i private hjem, bør anses for industribatterier med henblik på denne forordning. Batterier, der anvendes til trækkraft i køretøjer med hjul, som anses for legetøj i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/48/EF (4), bør med henblik på denne forordning ikke anses for LMT-batterier, men som bærbare batterier.

| (16) | Efter første gang at være blevet bragt i omsætning eller taget i brug i Unionen kan et batteri gøres til genstand for genbrug, formålsændring, genfremstilling, forberedelse til genbrug eller forberedelse til formålsændring. Med henblik på denne forordning og i overensstemmelse med Unionens ramme for produktregulering anses et brugt batteri, dvs. et batteri, der har været genstand for genbrug, for allerede at være blevet bragt i omsætning, da det første gang blev gjort tilgængeligt på markedet til brug eller distribution. Omvendt anses batterier, der har været genstand for forberedelse til genbrug, forberedelse til formålsændring, formålsændring eller genfremstilling, for at være bragt i omsætning på ny og bør derfor overholde reglerne i denne forordning. Desuden anses et brugt batteri, der er importeret fra et tredjeland, i overensstemmelse med Unionens ramme for produktregulering for at være bragt i omsætning, når det indføres i Unionen for første gang. Et batteri, der har været genstand for genbrug, formålsændring, genfremstilling, forberedelse til genbrug eller forberedelse til formålsændring, og som er importeret fra et tredjeland, bør derfor overholde reglerne i denne forordning. |
| --- | --- |

(16)

Efter første gang at være blevet bragt i omsætning eller taget i brug i Unionen kan et batteri gøres til genstand for genbrug, formålsændring, genfremstilling, forberedelse til genbrug eller forberedelse til formålsændring. Med henblik på denne forordning og i overensstemmelse med Unionens ramme for produktregulering anses et brugt batteri, dvs. et batteri, der har været genstand for genbrug, for allerede at være blevet bragt i omsætning, da det første gang blev gjort tilgængeligt på markedet til brug eller distribution. Omvendt anses batterier, der har været genstand for forberedelse til genbrug, forberedelse til formålsændring, formålsændring eller genfremstilling, for at være bragt i omsætning på ny og bør derfor overholde reglerne i denne forordning. Desuden anses et brugt batteri, der er importeret fra et tredjeland, i overensstemmelse med Unionens ramme for produktregulering for at være bragt i omsætning, når det indføres i Unionen for første gang. Et batteri, der har været genstand for genbrug, formålsændring, genfremstilling, forberedelse til genbrug eller forberedelse til formålsændring, og som er importeret fra et tredjeland, bør derfor overholde reglerne i denne forordning.

| (17) | Genfremstilling omfatter en lang række tekniske indgreb, der kan foretages på batterier eller udtjente batterier. For så vidt angår udtjente batterier kan genfremstilling anses for forberedelse til genbrug eller forberedelse til formålsændring. Det er derfor ikke nødvendigt i denne forordning at fastsætte en særlig ordning for genfremstilling af udtjente batterier, der adskiller sig fra ordningen for forberedelse til genbrug eller forberedelse til formålsændring af udtjente batterier. For så vidt angår udtjente batterier har genfremstilling til formål at genoprette et batteris oprindelige ydeevne. I den forstand kan genfremstilling ses som et ekstremt tilfælde af genbrug, som omfatter demontering og evaluering af batteriets celler og moduler og udskiftning af en vis mængde af disse celler og moduler. Med henblik på at skelne mellem genfremstilling og ren genbrug bør genoprettelse af batterikapaciteten til mindst 90 % af den oprindelige nominelle batterikapacitet anses for genfremstilling og nødvendiggør anvendelse af en særlig ordning. |
| --- | --- |

(17)

Genfremstilling omfatter en lang række tekniske indgreb, der kan foretages på batterier eller udtjente batterier. For så vidt angår udtjente batterier kan genfremstilling anses for forberedelse til genbrug eller forberedelse til formålsændring. Det er derfor ikke nødvendigt i denne forordning at fastsætte en særlig ordning for genfremstilling af udtjente batterier, der adskiller sig fra ordningen for forberedelse til genbrug eller forberedelse til formålsændring af udtjente batterier. For så vidt angår udtjente batterier har genfremstilling til formål at genoprette et batteris oprindelige ydeevne. I den forstand kan genfremstilling ses som et ekstremt tilfælde af genbrug, som omfatter demontering og evaluering af batteriets celler og moduler og udskiftning af en vis mængde af disse celler og moduler. Med henblik på at skelne mellem genfremstilling og ren genbrug bør genoprettelse af batterikapaciteten til mindst 90 % af den oprindelige nominelle batterikapacitet anses for genfremstilling og nødvendiggør anvendelse af en særlig ordning.

| (18) | Når slutbrugeren er en forbruger, og batterier har været genstand for forberedelse til genbrug, forberedelse til formålsændring, formålsændring eller genfremstilling, bør de pågældende batterier være omfattet af en købsaftale, der er i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2019/771 (5). Kravene i det pågældende direktiv omfatter navnlig produktets overensstemmelse, sælgers ansvar, herunder muligheden for en kortere ansvarsperiode eller forældelsesfrist, bevisbyrde, beføjelser ved manglende overensstemmelse, reparation eller udskiftning af varerne og handelsmæssige garantier. |
| --- | --- |

(18)

Når slutbrugeren er en forbruger, og batterier har været genstand for forberedelse til genbrug, forberedelse til formålsændring, formålsændring eller genfremstilling, bør de pågældende batterier være omfattet af en købsaftale, der er i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2019/771 (5). Kravene i det pågældende direktiv omfatter navnlig produktets overensstemmelse, sælgers ansvar, herunder muligheden for en kortere ansvarsperiode eller forældelsesfrist, bevisbyrde, beføjelser ved manglende overensstemmelse, reparation eller udskiftning af varerne og handelsmæssige garantier.

| (19) | Batterier bør designes og fremstilles, så deres ydeevne, holdbarhed og sikkerhed optimeres, og deres miljøaftryk minimeres. Der bør fastlægges specifikke bæredygtighedskrav for genopladelige industribatterier med en kapacitet på over 2 kWh, LMT-batterier og elkøretøjsbatterier, da sådanne batterier repræsenterer det markedssegment, der forventes at vokse mest i de kommende år. |
| --- | --- |

(19)

Batterier bør designes og fremstilles, så deres ydeevne, holdbarhed og sikkerhed optimeres, og deres miljøaftryk minimeres. Der bør fastlægges specifikke bæredygtighedskrav for genopladelige industribatterier med en kapacitet på over 2 kWh, LMT-batterier og elkøretøjsbatterier, da sådanne batterier repræsenterer det markedssegment, der forventes at vokse mest i de kommende år.

| (20) | Af hensyn til sikkerheden ved elkøretøjsbatterier og startbatterier kræver den fortsatte gyldighed af EU-typegodkendelsen af køretøjer i klasse M, N og O i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/858 (6), at ethvert batteri, der er blevet repareret eller udskiftet, fortsat opfylder de gældende sikkerhedskrav. Hvis sikkerhedsoplysningerne er ændret, er der behov for yderligere inspektioner eller test for at verificere, at de krav, som den eksisterende EU-typegodkendelse er baseret på, fortsat overholdes. |
| --- | --- |

(20)

Af hensyn til sikkerheden ved elkøretøjsbatterier og startbatterier kræver den fortsatte gyldighed af EU-typegodkendelsen af køretøjer i klasse M, N og O i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/858 (6), at ethvert batteri, der er blevet repareret eller udskiftet, fortsat opfylder de gældende sikkerhedskrav. Hvis sikkerhedsoplysningerne er ændret, er der behov for yderligere inspektioner eller test for at verificere, at de krav, som den eksisterende EU-typegodkendelse er baseret på, fortsat overholdes.

| (21) | I overensstemmelse med Kommissionens meddelelse af 12. maj 2021 om »Vejen til en sund planet for alle EU -handlingsplan: Mod nulforurening for vand, luft og jord«, bør EU's politikker baseres på princippet om forebyggende indsats ved kilden. I sin meddelelse af 14. oktober 2020 om »En kemikaliestrategi med bæredygtighed for øje — På vej mod et giftfrit miljø« (»kemikaliestrategien med bæredygtighed for øje«) understreger Kommissionen, at Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1907/2006 (7) og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1272/2008 (8) bør styrkes som Unionens hjørnesten for regulering af kemikalier i Unionen, og at de bør suppleres af sammenhængende tilgange til vurdering og forvaltning af kemikalier i den eksisterende sektorspecifikke lovgivning. Brugen af farlige stoffer i batterier bør derfor primært begrænses ved kilden for at beskytte menneskers sundhed og miljøet og håndtere forekomsten af sådanne stoffer i affald. Denne forordning bør supplere forordning (EF) nr. 1907/2006 og forordning (EF) nr. 1272/2008 og gøre det muligt at vedtage risikostyringsforanstaltninger i forbindelse med stoffer, herunder i affaldsfasen. |
| --- | --- |

(21)

I overensstemmelse med Kommissionens meddelelse af 12. maj 2021 om »Vejen til en sund planet for alle EU -handlingsplan: Mod nulforurening for vand, luft og jord«, bør EU's politikker baseres på princippet om forebyggende indsats ved kilden. I sin meddelelse af 14. oktober 2020 om »En kemikaliestrategi med bæredygtighed for øje — På vej mod et giftfrit miljø« (»kemikaliestrategien med bæredygtighed for øje«) understreger Kommissionen, at Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1907/2006 (7) og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1272/2008 (8) bør styrkes som Unionens hjørnesten for regulering af kemikalier i Unionen, og at de bør suppleres af sammenhængende tilgange til vurdering og forvaltning af kemikalier i den eksisterende sektorspecifikke lovgivning. Brugen af farlige stoffer i batterier bør derfor primært begrænses ved kilden for at beskytte menneskers sundhed og miljøet og håndtere forekomsten af sådanne stoffer i affald. Denne forordning bør supplere forordning (EF) nr. 1907/2006 og forordning (EF) nr. 1272/2008 og gøre det muligt at vedtage risikostyringsforanstaltninger i forbindelse med stoffer, herunder i affaldsfasen.

| (22) | Ud over de begrænsninger, der er fastsat i bilag XVII til forordning (EF) nr. 1907/2006, bør der fastsættes begrænsninger for forekomsten af kviksølv, cadmium og bly i visse kategorier af batterier. Batterier, der anvendes i køretøjer, som er omfattet af en undtagelse i henhold til bilag II til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/53/EF (9), bør undtages fra forbuddet mod at indeholde cadmium. Med henblik på yderligere begrænsninger for stoffer, der findes i batterier eller anvendes i fremstillingen heraf, bør der udføres en kortlægning af problematiske stoffer, der i kemikaliestrategien med bæredygtighed for øje defineres som stoffer med kroniske virkninger for menneskers sundhed eller miljøet, såsom stoffer, som står på kandidatlisten til eventuel optagelse i bilag XIV til forordning (EF) nr. 1907/2006 og i bilag VI til forordning (EF) nr. 1272/2008, men også stoffer, der hindrer genanvendelse af sikre sekundære råstoffer af høj kvalitet, i forbindelse med den stofvurdering, der er planlagt i den fælles handlingsplan for REACH-evaluering, som er offentliggjort på webstedet for Det Europæiske Kemikalieagentur, der er oprettet ved forordning (EF) nr. 1907/2006 (»agenturet«). |
| --- | --- |

(22)

Ud over de begrænsninger, der er fastsat i bilag XVII til forordning (EF) nr. 1907/2006, bør der fastsættes begrænsninger for forekomsten af kviksølv, cadmium og bly i visse kategorier af batterier. Batterier, der anvendes i køretøjer, som er omfattet af en undtagelse i henhold til bilag II til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/53/EF (9), bør undtages fra forbuddet mod at indeholde cadmium. Med henblik på yderligere begrænsninger for stoffer, der findes i batterier eller anvendes i fremstillingen heraf, bør der udføres en kortlægning af problematiske stoffer, der i kemikaliestrategien med bæredygtighed for øje defineres som stoffer med kroniske virkninger for menneskers sundhed eller miljøet, såsom stoffer, som står på kandidatlisten til eventuel optagelse i bilag XIV til forordning (EF) nr. 1907/2006 og i bilag VI til forordning (EF) nr. 1272/2008, men også stoffer, der hindrer genanvendelse af sikre sekundære råstoffer af høj kvalitet, i forbindelse med den stofvurdering, der er planlagt i den fælles handlingsplan for REACH-evaluering, som er offentliggjort på webstedet for Det Europæiske Kemikalieagentur, der er oprettet ved forordning (EF) nr. 1907/2006 (»agenturet«).

| (23) | For at sikre at stoffer, der udgør en uacceptabel risiko for menneskers sundhed eller miljøet, når de anvendes i batterier eller findes i udtjente batterier, omfattes af de fornødne bestemmelser, bør beføjelsen til at vedtage retsakter delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i TEUF for så vidt angår ændring af begrænsningerne for stoffer i batterier. |
| --- | --- |

(23)

For at sikre at stoffer, der udgør en uacceptabel risiko for menneskers sundhed eller miljøet, når de anvendes i batterier eller findes i udtjente batterier, omfattes af de fornødne bestemmelser, bør beføjelsen til at vedtage retsakter delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i TEUF for så vidt angår ændring af begrænsningerne for stoffer i batterier.

| (24) | Vurderingsproceduren for vedtagelse af nye begrænsninger og ændring af eksisterende begrænsninger for stoffer i batterier og udtjente batterier bør strømlines fuldt ud med forordning (EF) nr. 1907/2006. For at sikre effektiv beslutningstagning, koordinering og forvaltning af de relaterede tekniske, videnskabelige og administrative aspekter af denne forordning bør agenturet, udføre nærmere specificerede opgaver med hensyn til evalueringen af risici fra stoffer ved produktionen og anvendelsen af batterier og af eventuelle risici ved bortskaffelsen samt evalueringen af de socioøkonomiske elementer og analysen af alternativer i overensstemmelse med agenturets relevante retningslinjer. Agenturets Udvalg for Risikovurdering og Udvalg for Socioøkonomisk Analyse bør følgelig bidrage til udførelsen af visse opgaver, som agenturet pålægges ved denne forordning. |
| --- | --- |

(24)

Vurderingsproceduren for vedtagelse af nye begrænsninger og ændring af eksisterende begrænsninger for stoffer i batterier og udtjente batterier bør strømlines fuldt ud med forordning (EF) nr. 1907/2006. For at sikre effektiv beslutningstagning, koordinering og forvaltning af de relaterede tekniske, videnskabelige og administrative aspekter af denne forordning bør agenturet, udføre nærmere specificerede opgaver med hensyn til evalueringen af risici fra stoffer ved produktionen og anvendelsen af batterier og af eventuelle risici ved bortskaffelsen samt evalueringen af de socioøkonomiske elementer og analysen af alternativer i overensstemmelse med agenturets relevante retningslinjer. Agenturets Udvalg for Risikovurdering og Udvalg for Socioøkonomisk Analyse bør følgelig bidrage til udførelsen af visse opgaver, som agenturet pålægges ved denne forordning.

| (25) | For at sikre at denne forordning stemmer overens med enhver fremtidig ændring af forordning (EF) nr. 1907/2006 eller anden fremtidig EU-ret vedrørende bæredygtighedskriterier for farlige stoffer og kemikalier, bør Kommissionen vurdere, om en ændring af artikel 6, 86, 87 og 88 i nærværende forordning er påkrævet. Kommissionen bør, hvor det er relevant, foreslå ændringer af denne forordning i en fremtidig forordning om ændring af forordning (EF) nr. 1907/2006 eller i anden fremtidig EU-ret vedrørende bæredygtighedskriterier for farlige stoffer og kemikalier. |
| --- | --- |

(25)

For at sikre at denne forordning stemmer overens med enhver fremtidig ændring af forordning (EF) nr. 1907/2006 eller anden fremtidig EU-ret vedrørende bæredygtighedskriterier for farlige stoffer og kemikalier, bør Kommissionen vurdere, om en ændring af artikel 6, 86, 87 og 88 i nærværende forordning er påkrævet. Kommissionen bør, hvor det er relevant, foreslå ændringer af denne forordning i en fremtidig forordning om ændring af forordning (EF) nr. 1907/2006 eller i anden fremtidig EU-ret vedrørende bæredygtighedskriterier for farlige stoffer og kemikalier.

| (26) | For at fremme en bæredygtig europæisk økonomisk model bør Kommissionen, hvor det er relevant, foreslå ændringer af bestemmelserne i denne forordning, der regulerer begrænsninger for stoffer i batterier og i udtjente batterier, herunder indførelse af et eksportforbud for batterier, der ikke overholder disse begrænsninger. |
| --- | --- |

(26)

For at fremme en bæredygtig europæisk økonomisk model bør Kommissionen, hvor det er relevant, foreslå ændringer af bestemmelserne i denne forordning, der regulerer begrænsninger for stoffer i batterier og i udtjente batterier, herunder indførelse af et eksportforbud for batterier, der ikke overholder disse begrænsninger.

| (27) | Den forventede massive udbredelse af batterier i sektorer som f.eks. mobilitet og energilagring bør sænke CO2-emissionerne, men for at maksimere dette potentiale skal deres samlede livscyklus have et lille CO2-fodaftryk. I henhold til reglerne for en produktkategoris miljøaftryk for genopladelige batterier med høj specifik energi til mobile anvendelser er klimaændringer den næsthøjeste relaterede påvirkningskategori efter minedriften efter og brugen af mineraler og metaller. Genopladelige industribatterier med en kapacitet på over 2 kWh, LMT-batterier og elkøretøjsbatterier, som bringes i omsætning i Unionen, bør derfor ledsages af en erklæring vedrørende CO2-fodaftryk. Harmonisering af de tekniske regler for beregning af CO2-fodaftrykket for alle genopladelige industribatterier med en kapacitet på over 2 kWh, LMT-batterier og elkøretøjsbatterier, som bringes i omsætning i Unionen, er en forudsætning for indførelse af et krav om en erklæring vedrørende CO2-fodaftryk, og for efterfølgende fastsættelse af ydeevneklasser for CO2-fodaftryk, som gør det muligt at identificere batterier med lavere samlet CO2-fodaftryk. Oplysningskrav og krav om tydelig mærkning vedrørende batteriernes CO2-fodaftryk forventes ikke i sig selv at føre til den adfærdsændring, der er nødvendig for at sikre, at Unionens mål om at dekarbonisere sektorerne for mobilitet og energilagring nås i overensstemmelse med de internationalt fastsætte målsætninger for klimaændringer. Der bør derfor blive indført maksimale CO2-grænseværdier i forlængelse af en særskilt konsekvensanalyse til fastsættelse disse værdier. I sit forslag om maksimale grænseværdier for CO2-fodaftryk bør Kommissionen bl.a. tage hensyn til den relative distribution af CO2-fodaftryksværdier for batterier på markedet, de fremskridt, der er opnået med at reducere CO2-fodaftrykket af batterier, der er bragt i omsætning i Unionen, og denne foranstaltnings faktiske og potentielle bidrag til Unionens mål om bæredygtig mobilitet og klimaneutralitet senest i 2050. Med henblik på at opnå gennemsigtighed med hensyn til batteriernes CO2-fodaftryk og omstille EU-markedet til batterier med et lavere CO2-fodaftryk er en gradvis og kumulativ stramning af kravene til CO2-fodaftryk berettiget, uanset hvor batterierne produceres. Som resultat af disse krav vil de undgåede CO2-emissioner i batteriernes livscyklus bidrage til Unionens klimamål, navnlig målet om at opnå klimaneutralitet senest i 2050. Dette kan også bidrage til andre politikker på EU-plan og nationalt plan såsom ved hjælp af incitamenter til eller kriterier for grønne offentlige udbud som fremmer produktionen af batterier med lavere miljøpåvirkninger. |
| --- | --- |

(27)

Den forventede massive udbredelse af batterier i sektorer som f.eks. mobilitet og energilagring bør sænke CO2-emissionerne, men for at maksimere dette potentiale skal deres samlede livscyklus have et lille CO2-fodaftryk. I henhold til reglerne for en produktkategoris miljøaftryk for genopladelige batterier med høj specifik energi til mobile anvendelser er klimaændringer den næsthøjeste relaterede påvirkningskategori efter minedriften efter og brugen af mineraler og metaller. Genopladelige industribatterier med en kapacitet på over 2 kWh, LMT-batterier og elkøretøjsbatterier, som bringes i omsætning i Unionen, bør derfor ledsages af en erklæring vedrørende CO2-fodaftryk. Harmonisering af de tekniske regler for beregning af CO2-fodaftrykket for alle genopladelige industribatterier med en kapacitet på over 2 kWh, LMT-batterier og elkøretøjsbatterier, som bringes i omsætning i Unionen, er en forudsætning for indførelse af et krav om en erklæring vedrørende CO2-fodaftryk, og for efterfølgende fastsættelse af ydeevneklasser for CO2-fodaftryk, som gør det muligt at identificere batterier med lavere samlet CO2-fodaftryk. Oplysningskrav og krav om tydelig mærkning vedrørende batteriernes CO2-fodaftryk forventes ikke i sig selv at føre til den adfærdsændring, der er nødvendig for at sikre, at Unionens mål om at dekarbonisere sektorerne for mobilitet og energilagring nås i overensstemmelse med de internationalt fastsætte målsætninger for klimaændringer. Der bør derfor blive indført maksimale CO2-grænseværdier i forlængelse af en særskilt konsekvensanalyse til fastsættelse disse værdier. I sit forslag om maksimale grænseværdier for CO2-fodaftryk bør Kommissionen bl.a. tage hensyn til den relative distribution af CO2-fodaftryksværdier for batterier på markedet, de fremskridt, der er opnået med at reducere CO2-fodaftrykket af batterier, der er bragt i omsætning i Unionen, og denne foranstaltnings faktiske og potentielle bidrag til Unionens mål om bæredygtig mobilitet og klimaneutralitet senest i 2050. Med henblik på at opnå gennemsigtighed med hensyn til batteriernes CO2-fodaftryk og omstille EU-markedet til batterier med et lavere CO2-fodaftryk er en gradvis og kumulativ stramning af kravene til CO2-fodaftryk berettiget, uanset hvor batterierne produceres. Som resultat af disse krav vil de undgåede CO2-emissioner i batteriernes livscyklus bidrage til Unionens klimamål, navnlig målet om at opnå klimaneutralitet senest i 2050. Dette kan også bidrage til andre politikker på EU-plan og nationalt plan såsom ved hjælp af incitamenter til eller kriterier for grønne offentlige udbud som fremmer produktionen af batterier med lavere miljøpåvirkninger.

| (28) | De maksimale grænseværdier for CO2-fodaftryk i livscyklussen bør være fremtidssikrede. Når Kommissionen vedtager en delegeret retsakt, der fastsætter den maksimale grænseværdi for CO2-fodaftryk i livscyklussen, bør den derfor tage hensyn til de bedst tilgængelige fremstillings- og produktionsprocesser og sikre, at de tekniske kriterier, den vælger, er i overensstemmelse med denne forordnings mål om at sikre, at batterier, der bringes i omsætning i Unionen, garanterer et højt beskyttelsesniveau for menneskers sundhed og sikkerhed og for ejendom og miljøet. |
| --- | --- |

(28)

De maksimale grænseværdier for CO2-fodaftryk i livscyklussen bør være fremtidssikrede. Når Kommissionen vedtager en delegeret retsakt, der fastsætter den maksimale grænseværdi for CO2-fodaftryk i livscyklussen, bør den derfor tage hensyn til de bedst tilgængelige fremstillings- og produktionsprocesser og sikre, at de tekniske kriterier, den vælger, er i overensstemmelse med denne forordnings mål om at sikre, at batterier, der bringes i omsætning i Unionen, garanterer et højt beskyttelsesniveau for menneskers sundhed og sikkerhed og for ejendom og miljøet.

| (29) | Nogle stoffer i batterier, f.eks. kobolt, bly, litium eller nikkel, hentes fra knappe ressourcer, som ikke er let tilgængelige i Unionen, og Kommissionen anser nogle af disse for kritiske råstoffer. I overensstemmelse med Kommissionens meddelelse af 5. maj 2021 om »Ajourføring af den nye industristrategi fra 2020: Opbygning af et stærkere indre marked til fremme af Europas genopretning« skal Unionen styrke sin strategiske autonomi og øge sin modstandsdygtighed over for eventuelle forsyningsafbrydelser som følge af sundhedskriser eller andre kriser. Forbedring af cirkulariteten og ressourceeffektiviteten med øget genanvendelse og nyttiggørelse af disse råstoffer vil bidrage til at nå dette mål. |
| --- | --- |

(29)

Nogle stoffer i batterier, f.eks. kobolt, bly, litium eller nikkel, hentes fra knappe ressourcer, som ikke er let tilgængelige i Unionen, og Kommissionen anser nogle af disse for kritiske råstoffer. I overensstemmelse med Kommissionens meddelelse af 5. maj 2021 om »Ajourføring af den nye industristrategi fra 2020: Opbygning af et stærkere indre marked til fremme af Europas genopretning« skal Unionen styrke sin strategiske autonomi og øge sin modstandsdygtighed over for eventuelle forsyningsafbrydelser som følge af sundhedskriser eller andre kriser. Forbedring af cirkulariteten og ressourceeffektiviteten med øget genanvendelse og nyttiggørelse af disse råstoffer vil bidrage til at nå dette mål.

| (30) | Den øgede anvendelse af nyttiggjorte råstoffer vil støtte udviklingen af den cirkulære økonomi og muliggøre en mere ressourceeffektiv anvendelse af råstoffer, samtidig med at EU's afhængighed af råstoffer fra tredjelande mindskes. For batterier er dette særligt relevant for kobolt, bly, litium og nikkel. Det er derfor nødvendigt at fremme nyttiggørelsen af sådanne materialer fra affald ved at indføre et krav for niveauet af genanvendt indhold i batterier, der anvender kobolt, bly, litium og nikkel i aktive materialer. I denne forordning bør der derfor fastsættes obligatoriske mål for genanvendt indhold for kobolt, bly, litium og nikkel, som bør nås senest i 2031. For kobolt, litium og nikkel bør der fastsættes forhøjede mål senest i 2036. I forbindelse med alle mål bør der tages hensyn til tilgængeligheden af affald, hvorfra sådanne stoffer kan nyttiggøres, den tekniske gennemførlighed af de involverede nyttiggørelses- og produktionsprocesser samt den tid, de erhvervsdrivende skal bruge for at tilpasse deres forsynings- og produktionsprocesser. Inden sådanne obligatoriske mål finder anvendelse, bør kravet vedrørende genanvendt indhold derfor begrænses til fremlæggelse af oplysninger om genanvendt indhold. Affald fra batterifremstilling vil sandsynligvis være den vigtigste kilde til sekundære råstoffer til batterifremstilling på grund af stigningen i produktionen af batterier og bør være omfattet af de samme genanvendelsesprocesser som forbrugsaffald. Derfor bør affald fra batterifremstilling medregnes som en del af målene for genanvendt indhold med det formål at fremskynde udviklingen af den nødvendige genanvendelsesinfrastruktur. Biprodukter fra batterifremstilling, der genbruges i produktionsprocessen, f.eks. fabrikationsspild, udgør imidlertid ikke affald og bør derfor ikke medregnes som en del af målene for genanvendt indhold. |
| --- | --- |

(30)

Den øgede anvendelse af nyttiggjorte råstoffer vil støtte udviklingen af den cirkulære økonomi og muliggøre en mere ressourceeffektiv anvendelse af råstoffer, samtidig med at EU's afhængighed af råstoffer fra tredjelande mindskes. For batterier er dette særligt relevant for kobolt, bly, litium og nikkel. Det er derfor nødvendigt at fremme nyttiggørelsen af sådanne materialer fra affald ved at indføre et krav for niveauet af genanvendt indhold i batterier, der anvender kobolt, bly, litium og nikkel i aktive materialer. I denne forordning bør der derfor fastsættes obligatoriske mål for genanvendt indhold for kobolt, bly, litium og nikkel, som bør nås senest i 2031. For kobolt, litium og nikkel bør der fastsættes forhøjede mål senest i 2036. I forbindelse med alle mål bør der tages hensyn til tilgængeligheden af affald, hvorfra sådanne stoffer kan nyttiggøres, den tekniske gennemførlighed af de involverede nyttiggørelses- og produktionsprocesser samt den tid, de erhvervsdrivende skal bruge for at tilpasse deres forsynings- og produktionsprocesser. Inden sådanne obligatoriske mål finder anvendelse, bør kravet vedrørende genanvendt indhold derfor begrænses til fremlæggelse af oplysninger om genanvendt indhold. Affald fra batterifremstilling vil sandsynligvis være den vigtigste kilde til sekundære råstoffer til batterifremstilling på grund af stigningen i produktionen af batterier og bør være omfattet af de samme genanvendelsesprocesser som forbrugsaffald. Derfor bør affald fra batterifremstilling medregnes som en del af målene for genanvendt indhold med det formål at fremskynde udviklingen af den nødvendige genanvendelsesinfrastruktur. Biprodukter fra batterifremstilling, der genbruges i produktionsprocessen, f.eks. fabrikationsspild, udgør imidlertid ikke affald og bør derfor ikke medregnes som en del af målene for genanvendt indhold.

| (31) | For at tage højde for risikoen for manglende forsyning af kobolt, bly, litium og nikkel og for at vurdere tilgængeligheden af disse råstoffer bør beføjelsen til at vedtage retsakter delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i TEUF for så vidt angår ændring af målene for minimumsandelen af genanvendt kobolt, bly, litium eller nikkel i aktive materialer i batterier. |
| --- | --- |

(31)

For at tage højde for risikoen for manglende forsyning af kobolt, bly, litium og nikkel og for at vurdere tilgængeligheden af disse råstoffer bør beføjelsen til at vedtage retsakter delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i TEUF for så vidt angår ændring af målene for minimumsandelen af genanvendt kobolt, bly, litium eller nikkel i aktive materialer i batterier.

| (32) | For at tage hensyn til ændringer i batteriteknologier, der påvirker de typer materialer, der kan nyttiggøres, bør beføjelsen til at vedtage retsakter delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i TEUF for at supplere denne forordning ved at indsætte yderligere råstoffer og de respektive mål på listen over minimumsandele af genanvendt indhold i aktive materialer i batterier. |
| --- | --- |

(32)

For at tage hensyn til ændringer i batteriteknologier, der påvirker de typer materialer, der kan nyttiggøres, bør beføjelsen til at vedtage retsakter delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i TEUF for at supplere denne forordning ved at indsætte yderligere råstoffer og de respektive mål på listen over minimumsandele af genanvendt indhold i aktive materialer i batterier.

| (33) | For at sikre at beregningerne og verifikationerne af procentandelen af kobolt, bly, litium og nikkel, som er nyttiggjort, er nøjagtige og pålidelige, og sikre, at der er større retssikkerhed, bør beføjelsen til at vedtage retsakter delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i TEUF med henblik på at supplere denne forordning ved at fastlægge metoden til beregning og verifikation af procentandelen af kobolt, litium eller nikkel, der findes i aktive materialer, og som er blevet nyttiggjort fra affald fra batterifremstilling eller forbrugsaffald, og procentandelen af bly, der findes i batteriet, og som er nyttiggjort fra affald i batterier, og formatet for den tekniske dokumentation for disse procentandele, for hver batterimodel og for hvert produktionsanlæg. Genbrug af materialer såsom omforarbejdning, formaling eller skrot genereret i batterifremstillingsprocessen, som kan regenereres i den samme proces, der genererede materialet, bør udelukkes fra denne metode. |
| --- | --- |

(33)

For at sikre at beregningerne og verifikationerne af procentandelen af kobolt, bly, litium og nikkel, som er nyttiggjort, er nøjagtige og pålidelige, og sikre, at der er større retssikkerhed, bør beføjelsen til at vedtage retsakter delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i TEUF med henblik på at supplere denne forordning ved at fastlægge metoden til beregning og verifikation af procentandelen af kobolt, litium eller nikkel, der findes i aktive materialer, og som er blevet nyttiggjort fra affald fra batterifremstilling eller forbrugsaffald, og procentandelen af bly, der findes i batteriet, og som er nyttiggjort fra affald i batterier, og formatet for den tekniske dokumentation for disse procentandele, for hver batterimodel og for hvert produktionsanlæg. Genbrug af materialer såsom omforarbejdning, formaling eller skrot genereret i batterifremstillingsprocessen, som kan regenereres i den samme proces, der genererede materialet, bør udelukkes fra denne metode.

| (34) | Batterier, der bringes i omsætning i Unionen, bør være holdbare og højeffektive. Der skal derfor fastsættes parametre for ydeevne og holdbarhed for bærbare batterier til almindelig anvendelse og for genopladelige industribatterier, LMT-batterier og elkøretøjsbatterier. For elkøretøjsbatterier har UNECE's uformelle arbejdsgruppe vedrørende elkøretøjer og miljøet (Working Group on Electric Vehicles and the Environment) udarbejdet krav til holdbarhed i køretøjer, som skal finde anvendelse i Unionen gennem en fremtidig forordning om typegodkendelse af motorkøretøjer og motorer samt af systemer, komponenter og separate tekniske enheder til sådanne køretøjer med hensyn til deres emissioner og batteriholdbarhed (Euro 7) (»Euro 7-forordning«). Derfor bør der i nærværende forordning kun fastsættes oplysningskrav vedrørende elkøretøjsbatteriers ydeevne og holdbarhed. Med hensyn til batterier til energilagring anses de eksisterende målemetoder til at teste batteriers ydeevne og holdbarhed derimod ikke for at være tilstrækkeligt præcise og repræsentative til, at de kan lægges til grund for indførelsen af minimumskrav. Indførelsen af minimumskrav vedrørende disse batteriers ydeevne og holdbarhed bør ledsages af tilgængelige og egnede harmoniserede standarder eller fælles specifikationer. |
| --- | --- |

(34)

Batterier, der bringes i omsætning i Unionen, bør være holdbare og højeffektive. Der skal derfor fastsættes parametre for ydeevne og holdbarhed for bærbare batterier til almindelig anvendelse og for genopladelige industribatterier, LMT-batterier og elkøretøjsbatterier. For elkøretøjsbatterier har UNECE's uformelle arbejdsgruppe vedrørende elkøretøjer og miljøet (Working Group on Electric Vehicles and the Environment) udarbejdet krav til holdbarhed i køretøjer, som skal finde anvendelse i Unionen gennem en fremtidig forordning om typegodkendelse af motorkøretøjer og motorer samt af systemer, komponenter og separate tekniske enheder til sådanne køretøjer med hensyn til deres emissioner og batteriholdbarhed (Euro 7) (»Euro 7-forordning«). Derfor bør der i nærværende forordning kun fastsættes oplysningskrav vedrørende elkøretøjsbatteriers ydeevne og holdbarhed. Med hensyn til batterier til energilagring anses de eksisterende målemetoder til at teste batteriers ydeevne og holdbarhed derimod ikke for at være tilstrækkeligt præcise og repræsentative til, at de kan lægges til grund for indførelsen af minimumskrav. Indførelsen af minimumskrav vedrørende disse batteriers ydeevne og holdbarhed bør ledsages af tilgængelige og egnede harmoniserede standarder eller fælles specifikationer.

| (35) | For at reducere batteriernes miljøpåvirkninger i hele deres livscyklus bør beføjelsen til at vedtage retsakter delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i TEUF for så vidt angår ændring af parametrene for ydeevne og holdbarhed for bærbare batterier til almindelig anvendelse og for genopladelige industribatterier og fastlæggelse af minimumsværdier for disse parametre. Disse delegerede retsakter bør også fastlægge, hvordan disse minimumsværdier skal finde anvendelse på batterier, der har været genstand for genfremstilling. |
| --- | --- |

(35)

For at reducere batteriernes miljøpåvirkninger i hele deres livscyklus bør beføjelsen til at vedtage retsakter delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i TEUF for så vidt angår ændring af parametrene for ydeevne og holdbarhed for bærbare batterier til almindelig anvendelse og for genopladelige industribatterier og fastlæggelse af minimumsværdier for disse parametre. Disse delegerede retsakter bør også fastlægge, hvordan disse minimumsværdier skal finde anvendelse på batterier, der har været genstand for genfremstilling.

| (36) | For at sikre at Unionens regler om elektrokemisk ydeevne og holdbarhed for elkøretøjsbatterier er i overensstemmelse med de tekniske specifikationer fra UNECE's uformelle arbejdsgruppe vedrørende elkøretøjer og miljøet og i lyset af den tekniske og videnskabelige udvikling, bør beføjelsen til at vedtage retsakter delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i TEUF for så vidt angår ændring af ydeevne- og holdbarhedsparametrene for elkøretøjsbatterier. For så vidt angår minimumsværdierne for disse parametre for elkøretøjsbatterier, der er indbygget i motorkøretøjer, bør der fastsættes minimumskrav til ydeevne gennem en fremtidig Euro 7-forordning, baseret på de minimumskrav til ydeevne, der er fastsat i De Forenede Nationers (FN's) globale tekniske forskrift nr. 22 om batteriers holdbarhed i elkøretøjer. |
| --- | --- |

(36)

For at sikre at Unionens regler om elektrokemisk ydeevne og holdbarhed for elkøretøjsbatterier er i overensstemmelse med de tekniske specifikationer fra UNECE's uformelle arbejdsgruppe vedrørende elkøretøjer og miljøet og i lyset af den tekniske og videnskabelige udvikling, bør beføjelsen til at vedtage retsakter delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i TEUF for så vidt angår ændring af ydeevne- og holdbarhedsparametrene for elkøretøjsbatterier. For så vidt angår minimumsværdierne for disse parametre for elkøretøjsbatterier, der er indbygget i motorkøretøjer, bør der fastsættes minimumskrav til ydeevne gennem en fremtidig Euro 7-forordning, baseret på de minimumskrav til ydeevne, der er fastsat i De Forenede Nationers (FN's) globale tekniske forskrift nr. 22 om batteriers holdbarhed i elkøretøjer.

| (37) | Nogle ikkegenopladelige batterier til almindelig anvendelse kan være ineffektive med hensyn til udnyttelse af ressourcer og energi. Der bør fastsættes objektive krav til sådanne batteriers ydeevne og holdbarhed med henblik på at sikre, at der bringes færre ikkegenopladelige bærbare batterier til almindelig anvendelse med lav ydeevne i omsætning, navnlig hvis den alternative anvendelse af genopladelige batterier ud fra en livscyklusvurdering samlet set medfører miljøfordele. For batterier, der er indbygget i mobiltelefoner og tablets, bør der fastsættes krav om disse batteriers ydeevne og holdbarhed gennem en fremtidig forordning om miljøvenligt design, der omhandler telefoner og tablets, og Kommissionens forordning (EU) nr. 617/2013 (10) om computere og computerservere bør ajourføres. For andre bærbare batterier, der er indbygget i andre apparater, såsom haveværktøj eller batteridrevet håndværktøj, bør muligheden for at fastsætte minimumskrav til ydeevne og holdbarhed behandles i relevant produktlovgivning såsom gennemførelsesretsakter i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/125/EF (11) eller i andre EU-retsakter. |
| --- | --- |

(37)

Nogle ikkegenopladelige batterier til almindelig anvendelse kan være ineffektive med hensyn til udnyttelse af ressourcer og energi. Der bør fastsættes objektive krav til sådanne batteriers ydeevne og holdbarhed med henblik på at sikre, at der bringes færre ikkegenopladelige bærbare batterier til almindelig anvendelse med lav ydeevne i omsætning, navnlig hvis den alternative anvendelse af genopladelige batterier ud fra en livscyklusvurdering samlet set medfører miljøfordele. For batterier, der er indbygget i mobiltelefoner og tablets, bør der fastsættes krav om disse batteriers ydeevne og holdbarhed gennem en fremtidig forordning om miljøvenligt design, der omhandler telefoner og tablets, og Kommissionens forordning (EU) nr. 617/2013 (10) om computere og computerservere bør ajourføres. For andre bærbare batterier, der er indbygget i andre apparater, såsom haveværktøj eller batteridrevet håndværktøj, bør muligheden for at fastsætte minimumskrav til ydeevne og holdbarhed behandles i relevant produktlovgivning såsom gennemførelsesretsakter i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/125/EF (11) eller i andre EU-retsakter.

| (38) | For at sikre at bærbare batterier, der er indbygget i apparater, er omfattet af særskilt indsamling, behandling og genanvendelse af høj kvalitet, når disse apparater er udtjent, skal der indføres bestemmelser for at sikre udtagning og udskiftning af batterier i sådanne apparater. Forbrugersikkerheden bør sikres i overensstemmelse med EU-retten og navnlig Unionens sikkerhedsstandarder, når bærbare batterier udtages fra eller udskiftes i et apparat. Et bærbart batteri bør anses for at kunne udtages af slutbrugeren, når det kan udtages ved hjælp af kommercielt tilgængeligt værktøj, og uden at der kræves brug af specialværktøj, medmindre det er leveret med gratis, eller proprietært værktøj, varmeenergi eller opløsningsmidler til at demontere det. Kommercielt tilgængeligt værktøj anses for at være værktøj, der er tilgængeligt på markedet for alle slutbrugere, uden at de behøver at dokumentere nogen ejendomsrettigheder, og som kan anvendes uden begrænsninger, undtagen sundheds- og sikkerhedsrelaterede begrænsninger. De generelle bestemmelser i denne forordning bør finde anvendelse, uden at det berører sikkerheds- og vedligeholdelseskravene for professionelt medicinsk billed- og strålebehandlingsudstyr som defineret i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/745 (12) og for medicinsk udstyr til in vitro-diagnostik som defineret i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/746 (13) og kan suppleres med krav, der fastsættes for bestemte batteridrevne produkter gennem gennemførelsesforanstaltninger i henhold til direktiv 2009/125/EF. Hvis der i anden EU-ret af sikkerhedshensyn fastsættes mere specifikke krav vedrørende udtagning af batterier fra produkter såsom legetøj, bør disse specifikke regler finde anvendelse. |
| --- | --- |

(38)

For at sikre at bærbare batterier, der er indbygget i apparater, er omfattet af særskilt indsamling, behandling og genanvendelse af høj kvalitet, når disse apparater er udtjent, skal der indføres bestemmelser for at sikre udtagning og udskiftning af batterier i sådanne apparater. Forbrugersikkerheden bør sikres i overensstemmelse med EU-retten og navnlig Unionens sikkerhedsstandarder, når bærbare batterier udtages fra eller udskiftes i et apparat. Et bærbart batteri bør anses for at kunne udtages af slutbrugeren, når det kan udtages ved hjælp af kommercielt tilgængeligt værktøj, og uden at der kræves brug af specialværktøj, medmindre det er leveret med gratis, eller proprietært værktøj, varmeenergi eller opløsningsmidler til at demontere det. Kommercielt tilgængeligt værktøj anses for at være værktøj, der er tilgængeligt på markedet for alle slutbrugere, uden at de behøver at dokumentere nogen ejendomsrettigheder, og som kan anvendes uden begrænsninger, undtagen sundheds- og sikkerhedsrelaterede begrænsninger. De generelle bestemmelser i denne forordning bør finde anvendelse, uden at det berører sikkerheds- og vedligeholdelseskravene for professionelt medicinsk billed- og strålebehandlingsudstyr som defineret i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/745 (12) og for medicinsk udstyr til in vitro-diagnostik som defineret i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/746 (13) og kan suppleres med krav, der fastsættes for bestemte batteridrevne produkter gennem gennemførelsesforanstaltninger i henhold til direktiv 2009/125/EF. Hvis der i anden EU-ret af sikkerhedshensyn fastsættes mere specifikke krav vedrørende udtagning af batterier fra produkter såsom legetøj, bør disse specifikke regler finde anvendelse.

| (39) | For at garantere slutbrugernes sikkerhed bør denne forordning fastsætte en begrænset undtagelse for bærbare batterier fra de krav om udtagelighed og udskiftelighed, der er fastsat for bærbare batterier vedrørende apparater, der indeholder bærbare batterier, og der er specielt designet til at blive anvendt, i størstedelen af apparatets aktive brug, i et miljø, der regelmæssigt udsættes for vandsprøjt, vandstrømme eller nedsænkning i vand, og som er beregnet til at kunne vaskes eller skylles. Denne undtagelse bør kun finde anvendelse, når det ved hjælp af en ændring af apparatets design ikke er muligt at garantere slutbrugerens sikkerhed og en fortsat sikker anvendelse af apparatet, efter at slutbrugeren korrekt har fulgt instruktionerne for at udtage og udskifte batteriet. Hvis undtagelsen finder anvendelse, bør produktet designes på en sådan måde, at batteriet kun kan udtages og udskiftes af uafhængige fagfolk og ikke af slutbrugerne. |
| --- | --- |

(39)

For at garantere slutbrugernes sikkerhed bør denne forordning fastsætte en begrænset undtagelse for bærbare batterier fra de krav om udtagelighed og udskiftelighed, der er fastsat for bærbare batterier vedrørende apparater, der indeholder bærbare batterier, og der er specielt designet til at blive anvendt, i størstedelen af apparatets aktive brug, i et miljø, der regelmæssigt udsættes for vandsprøjt, vandstrømme eller nedsænkning i vand, og som er beregnet til at kunne vaskes eller skylles. Denne undtagelse bør kun finde anvendelse, når det ved hjælp af en ændring af apparatets design ikke er muligt at garantere slutbrugerens sikkerhed og en fortsat sikker anvendelse af apparatet, efter at slutbrugeren korrekt har fulgt instruktionerne for at udtage og udskifte batteriet. Hvis undtagelsen finder anvendelse, bør produktet designes på en sådan måde, at batteriet kun kan udtages og udskiftes af uafhængige fagfolk og ikke af slutbrugerne.

| (40) | For reparerede elkøretøjsbatterier og startbatterier finder sikkerhedskravene i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2019/2144 (14) anvendelse på typegodkendte køretøjer i klasse M, N og O og batterier, der er designet og fremstillet til disse køretøjer. Det er vigtigt, at sikkerheden ved sådanne batterier, når de er repareret, kan vurderes ved ikkedestruktiv test, der er tilpasset dem. For reparerede LMT-batterier vil Kommissionen udarbejde regler for sikkerheden ved mikromobilitetsudstyr på grundlag af erfaringerne med sikkerhedskrav på nationalt og lokalt plan som bebudet i Kommissionens meddelelse af 14. december 2021 om »Den nye EU-ramme for mobilitet i byer«. For andre reparerede batterier, der er beregnet til forbrugere, eller som sandsynligvis vil blive anvendt af dem, finder kravene i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/95/EF (15) anvendelse. |
| --- | --- |

(40)

For reparerede elkøretøjsbatterier og startbatterier finder sikkerhedskravene i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2019/2144 (14) anvendelse på typegodkendte køretøjer i klasse M, N og O og batterier, der er designet og fremstillet til disse køretøjer. Det er vigtigt, at sikkerheden ved sådanne batterier, når de er repareret, kan vurderes ved ikkedestruktiv test, der er tilpasset dem. For reparerede LMT-batterier vil Kommissionen udarbejde regler for sikkerheden ved mikromobilitetsudstyr på grundlag af erfaringerne med sikkerhedskrav på nationalt og lokalt plan som bebudet i Kommissionens meddelelse af 14. december 2021 om »Den nye EU-ramme for mobilitet i byer«. For andre reparerede batterier, der er beregnet til forbrugere, eller som sandsynligvis vil blive anvendt af dem, finder kravene i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/95/EF (15) anvendelse.

| (41) | Interoperabilitet mellem opladere til specifikke kategorier af batterier kan reducere unødvendigt affald og unødvendige omkostninger til gavn for forbrugere og andre slutbrugere. Det bør derfor være muligt at genoplade LMT-batterier og genopladelige batterier, der er indbygget i specifikke kategorier af elektrisk og elektronisk udstyr, ved at gøre brug af universalopladere, der muliggør interoperabilitet inden for hver batterikategori. Denne forordning bør derfor kræve, at Kommissionen vurderer, hvordan der kan indføres harmoniserede standarder for universalopladere for disse batterikategorier, bortset fra opladere til kategorier og klasser af radioudstyr i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/53/EU (16). |
| --- | --- |

(41)

Interoperabilitet mellem opladere til specifikke kategorier af batterier kan reducere unødvendigt affald og unødvendige omkostninger til gavn for forbrugere og andre slutbrugere. Det bør derfor være muligt at genoplade LMT-batterier og genopladelige batterier, der er indbygget i specifikke kategorier af elektrisk og elektronisk udstyr, ved at gøre brug af universalopladere, der muliggør interoperabilitet inden for hver batterikategori. Denne forordning bør derfor kræve, at Kommissionen vurderer, hvordan der kan indføres harmoniserede standarder for universalopladere for disse batterikategorier, bortset fra opladere til kategorier og klasser af radioudstyr i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/53/EU (16).

| (42) | Startbatterier og elkøretøjsbatterier, der er indbygget i motorkøretøjer, bør kunne udtages og udskiftes af uafhængige fagfolk. Det er hensigtsmæssigt at overveje at revidere direktiv 2000/53/EF for at sikre, at disse batterier kan udtages, udskiftes og demonteres, herunder for så vidt angår sammenføjnings-, fastgørelses- og forseglingselementer. Med henblik på design, fremstilling og reparation af startbatterier og elkøretøjsbatterier bør fabrikanterne stille de relevante egendiagnoseinformationer og reparations- og vedligeholdelsesinformationer om køretøjer til rådighed på et ikkeforskelsbehandlende grundlag til enhver interesseret fabrikant, installatør eller reparatør af udstyr til køretøjer i klasse M, N og O, jf. forordning (EU) 2018/858. Desuden bør Kommissionen tilskynde til udvikling af standarder for design- og monteringsteknikker, der letter vedligeholdelse, reparation og formålsændringen af batterier og batteripakker. |
| --- | --- |

(42)

Startbatterier og elkøretøjsbatterier, der er indbygget i motorkøretøjer, bør kunne udtages og udskiftes af uafhængige fagfolk. Det er hensigtsmæssigt at overveje at revidere direktiv 2000/53/EF for at sikre, at disse batterier kan udtages, udskiftes og demonteres, herunder for så vidt angår sammenføjnings-, fastgørelses- og forseglingselementer. Med henblik på design, fremstilling og reparation af startbatterier og elkøretøjsbatterier bør fabrikanterne stille de relevante egendiagnoseinformationer og reparations- og vedligeholdelsesinformationer om køretøjer til rådighed på et ikkeforskelsbehandlende grundlag til enhver interesseret fabrikant, installatør eller reparatør af udstyr til køretøjer i klasse M, N og O, jf. forordning (EU) 2018/858. Desuden bør Kommissionen tilskynde til udvikling af standarder for design- og monteringsteknikker, der letter vedligeholdelse, reparation og formålsændringen af batterier og batteripakker.

| (43) | Pålidelige batterier er af afgørende betydning for driften og sikkerheden af mange produkter, apparater og tjenester. Batterier bør derfor designes og fremstilles, så det sikres, at de ikke udgør nogen risiko for menneskers sundhed eller sikkerhed, for ejendom eller for miljøet. Dette er særlig relevant for stationære batteribaserede energilagringssystemer, som i øjeblikket ikke er omfattet af anden EU-ret. Derfor bør der for disse batterier fastsættes parametre, der skal lægges til grund for sikkerhedstest, og de bør suppleres af de europæiske standardiseringsorganisationers gældende standarder. |
| --- | --- |

(43)

Pålidelige batterier er af afgørende betydning for driften og sikkerheden af mange produkter, apparater og tjenester. Batterier bør derfor designes og fremstilles, så det sikres, at de ikke udgør nogen risiko for menneskers sundhed eller sikkerhed, for ejendom eller for miljøet. Dette er særlig relevant for stationære batteribaserede energilagringssystemer, som i øjeblikket ikke er omfattet af anden EU-ret. Derfor bør der for disse batterier fastsættes parametre, der skal lægges til grund for sikkerhedstest, og de bør suppleres af de europæiske standardiseringsorganisationers gældende standarder.

| (44) | Batterier bør mærkes for at give slutbrugerne gennemsigtige, pålidelige og klare oplysninger om batterier og udtjente batterier. Disse oplysninger vil sætte slutbrugere i stand til at træffe informerede beslutninger, når de køber og kasserer batterier, og affaldsoperatører kan behandle udtjente batterier korrekt. Batterier bør mærkes med alle de nødvendige oplysninger vedrørende deres vigtigste karakteristika, herunder deres kapacitet og mængde af visse farlige stoffer. For at sikre at oplysningerne er tilgængelige over tid, bør disse oplysninger også stilles til rådighed i form af QR-koder, som er påtrykt eller indgraveret i batterier eller er anbragt på emballagen og i de dokumenter, der ledsager batteriet, og de bør overholde retningslinjerne i ISO/IEC-standard 18004:2015. QR-koden bør give adgang til et batteris produktpas. Mærkninger og QR-koder bør være tilgængelige for personer med handicap i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2019/882 (17). |
| --- | --- |

(44)

Batterier bør mærkes for at give slutbrugerne gennemsigtige, pålidelige og klare oplysninger om batterier og udtjente batterier. Disse oplysninger vil sætte slutbrugere i stand til at træffe informerede beslutninger, når de køber og kasserer batterier, og affaldsoperatører kan behandle udtjente batterier korrekt. Batterier bør mærkes med alle de nødvendige oplysninger vedrørende deres vigtigste karakteristika, herunder deres kapacitet og mængde af visse farlige stoffer. For at sikre at oplysningerne er tilgængelige over tid, bør disse oplysninger også stilles til rådighed i form af QR-koder, som er påtrykt eller indgraveret i batterier eller er anbragt på emballagen og i de dokumenter, der ledsager batteriet, og de bør overholde retningslinjerne i ISO/IEC-standard 18004:2015. QR-koden bør give adgang til et batteris produktpas. Mærkninger og QR-koder bør være tilgængelige for personer med handicap i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2019/882 (17).

| (45) | Medtagelsen på batterimærkningen af oplysninger om batteriers ydeevne er afgørende for at sikre, at slutbrugerne, navnlig forbrugere, inden de foretager deres køb, informeres klart, og at de har et fælles grundlag for at sammenligne forskellige batterier. Ikkegenopladelige bærbare batterier bør derfor forsynes med en mærkat, der angiver, at de er »ikkegenopladelige«, og med oplysninger om deres gennemsnitlige minimumsholdbarhed, når de anvendes til specifikke formål. Det er desuden vigtigt, at slutbrugeren tilbydes vejledning om, hvordan udtjente batterier bortskaffes korrekt. |
| --- | --- |

(45)

Medtagelsen på batterimærkningen af oplysninger om batteriers ydeevne er afgørende for at sikre, at slutbrugerne, navnlig forbrugere, inden de foretager deres køb, informeres klart, og at de har et fælles grundlag for at sammenligne forskellige batterier. Ikkegenopladelige bærbare batterier bør derfor forsynes med en mærkat, der angiver, at de er »ikkegenopladelige«, og med oplysninger om deres gennemsnitlige minimumsholdbarhed, når de anvendes til specifikke formål. Det er desuden vigtigt, at slutbrugeren tilbydes vejledning om, hvordan udtjente batterier bortskaffes korrekt.

| (46) | For stationære batteribaserede energilagringssystemer, LMT-batterier og elkøretøjsbatterier, der anvender et batteristyringssystem, bør slutbrugeren eller enhver anden tredjepart, der handler på slutbrugerens vegne, til enhver tid kunne bestemme batteriernes sundhedstilstand og forventede levetid ud fra de oplysninger, der er lagret i batteristyringssystemet. Den person, som har købt batteriet, eller en tredjepart på dennes vegne bør til enhver tid have skrivebeskyttet adgang til disse oplysninger med henblik på at evaluere batteriets restværdi, fremme forberedelse til genbrug, forberedelse til formålsændring, formålsændring eller genfremstilling af batteriet eller med henblik på at gøre batteriet tilgængeligt for uafhængige aggregatorer som defineret i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2019/944 (18), som driver virtuelle kraftværker i elnet. Oplysningerne bør derfor være ajourførte. De bør ajourføres mindst én gang om dagen og hyppigere, hvis det er nødvendigt til et specifikt formål. Tekniske specifikationer som følge af arbejdet i UNECE's uformelle arbejdsgruppe vedrørende elkøretøjer og miljøet om dataadgang i elkøretøjer bør anses for et benchmark for elkøretøjsbatteriers sundhedstilstand og forventede levetid. Disse krav bør gælde ud over EU-retten om typegodkendelse af køretøjer, som er den rette retlige ramme til bl.a. at håndtere intelligente opladningsfunktioner såsom »vehicle-to-grid«-, »vehicle-to-load«-, »vehicle-to-vehicle«-, »vehicle-to-powerbank«- og »vehicle-to-building«-opladning. |
| --- | --- |

(46)

For stationære batteribaserede energilagringssystemer, LMT-batterier og elkøretøjsbatterier, der anvender et batteristyringssystem, bør slutbrugeren eller enhver anden tredjepart, der handler på slutbrugerens vegne, til enhver tid kunne bestemme batteriernes sundhedstilstand og forventede levetid ud fra de oplysninger, der er lagret i batteristyringssystemet. Den person, som har købt batteriet, eller en tredjepart på dennes vegne bør til enhver tid have skrivebeskyttet adgang til disse oplysninger med henblik på at evaluere batteriets restværdi, fremme forberedelse til genbrug, forberedelse til formålsændring, formålsændring eller genfremstilling af batteriet eller med henblik på at gøre batteriet tilgængeligt for uafhængige aggregatorer som defineret i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2019/944 (18), som driver virtuelle kraftværker i elnet. Oplysningerne bør derfor være ajourførte. De bør ajourføres mindst én gang om dagen og hyppigere, hvis det er nødvendigt til et specifikt formål. Tekniske specifikationer som følge af arbejdet i UNECE's uformelle arbejdsgruppe vedrørende elkøretøjer og miljøet om dataadgang i elkøretøjer bør anses for et benchmark for elkøretøjsbatteriers sundhedstilstand og forventede levetid. Disse krav bør gælde ud over EU-retten om typegodkendelse af køretøjer, som er den rette retlige ramme til bl.a. at håndtere intelligente opladningsfunktioner såsom »vehicle-to-grid«-, »vehicle-to-load«-, »vehicle-to-vehicle«-, »vehicle-to-powerbank«- og »vehicle-to-building«-opladning.

| (47) | En række produktspecifikke krav i denne forordning, herunder vedrørende ydeevne, holdbarhed, formålsændring og sikkerhed, bør måles ved brug af pålidelige, nøjagtige og reproducerbare metoder, som tager højde for de nyeste alment anerkendte målinger, standarder og beregningsmetoder. For at sikre at der ikke er hindringer for handelen på det indre marked, bør standarder harmoniseres på EU-plan. Sådanne metoder og standarder bør så vidt muligt tage hensyn til den faktiske brug af batterier, afspejle spektret af den gennemsnitlige forbrugeradfærd og være robuste for at forhindre forsætlig og uforsætlig omgåelse. Når en henvisning til en sådan standard er blevet offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1025/2012 (19), bør batterier, der opfylder denne standard, formodes at være i overensstemmelse med de produktspecifikke krav efter nærværende forordning, såfremt de minimumsværdier, der er fastsat for disse produktspecifikke krav, er opnået. For at undgå overlapning af tekniske specifikationer på den ene side og for at maksimere effektiviteten og tage hensyn til det højeste ekspertiseniveau og den nyeste viden på den anden side, bør Kommissionen sigte mod at anmode en eller flere europæiske standardiseringsorganisationer om at udarbejde en standard, når der ikke findes en standard. Hvis der ikke findes offentliggjorte standarder på tidspunktet for anvendelsen af de produktspecifikke krav, eller i tilfælde af et utilfredsstillende svar fra den relevante europæiske standardiseringsorganisation bør Kommissionen i ekstraordinære og begrundede tilfælde og efter høring af de relevante interessenter vedtage fælles specifikationer ved hjælp af gennemførelsesretsakter. Overensstemmelse med sådanne specifikationer bør også føre til en formodning om overensstemmelse. Hvis de fælles specifikationer på et senere tidspunkt viser sig at være mangelfulde, bør Kommissionen ved hjælp af en gennemførelsesretsakt ændre eller ophæve de pågældende fælles specifikationer. Efter referencerne for harmoniserede standarder er offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende, bør alle fælles specifikationer ophæves inden for en rimelig tidsfrist, som gør det muligt for fabrikanterne at tage hensyn til ændringerne. |
| --- | --- |

(47)

En række produktspecifikke krav i denne forordning, herunder vedrørende ydeevne, holdbarhed, formålsændring og sikkerhed, bør måles ved brug af pålidelige, nøjagtige og reproducerbare metoder, som tager højde for de nyeste alment anerkendte målinger, standarder og beregningsmetoder. For at sikre at der ikke er hindringer for handelen på det indre marked, bør standarder harmoniseres på EU-plan. Sådanne metoder og standarder bør så vidt muligt tage hensyn til den faktiske brug af batterier, afspejle spektret af den gennemsnitlige forbrugeradfærd og være robuste for at forhindre forsætlig og uforsætlig omgåelse. Når en henvisning til en sådan standard er blevet offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1025/2012 (19), bør batterier, der opfylder denne standard, formodes at være i overensstemmelse med de produktspecifikke krav efter nærværende forordning, såfremt de minimumsværdier, der er fastsat for disse produktspecifikke krav, er opnået. For at undgå overlapning af tekniske specifikationer på den ene side og for at maksimere effektiviteten og tage hensyn til det højeste ekspertiseniveau og den nyeste viden på den anden side, bør Kommissionen sigte mod at anmode en eller flere europæiske standardiseringsorganisationer om at udarbejde en standard, når der ikke findes en standard. Hvis der ikke findes offentliggjorte standarder på tidspunktet for anvendelsen af de produktspecifikke krav, eller i tilfælde af et utilfredsstillende svar fra den relevante europæiske standardiseringsorganisation bør Kommissionen i ekstraordinære og begrundede tilfælde og efter høring af de relevante interessenter vedtage fælles specifikationer ved hjælp af gennemførelsesretsakter. Overensstemmelse med sådanne specifikationer bør også føre til en formodning om overensstemmelse. Hvis de fælles specifikationer på et senere tidspunkt viser sig at være mangelfulde, bør Kommissionen ved hjælp af en gennemførelsesretsakt ændre eller ophæve de pågældende fælles specifikationer. Efter referencerne for harmoniserede standarder er offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende, bør alle fælles specifikationer ophæves inden for en rimelig tidsfrist, som gør det muligt for fabrikanterne at tage hensyn til ændringerne.

| (48) | Aktiv deltagelse i arbejdet i internationale standardiseringsudvalg er en vigtig strategisk forudsætning for at bringe fremtidige batteriteknologier i omsætning. Europæisk deltagelse i nogle af disse udvalg har været mindre effektiv, end den kunne have været. Den europæiske deltagelse bør forbedres for at styrke Unionens stemme i global standardisering, også med henblik på at forbedre EU-virksomheders konkurrenceevne, mindske Unionens afhængighed og beskytte Unionens interesser, politiske mål og værdier. Kommissionen og medlemsstaterne bør derfor overvåge og koordinere den europæiske tilgang til international standardisering. Harmoniserede standarder, der supplerer gennemførelsen af denne forordning, bør tage hensyn til eksisterende internationale standarder, navnlig på IEC- og ISO-niveau. |
| --- | --- |

(48)

Aktiv deltagelse i arbejdet i internationale standardiseringsudvalg er en vigtig strategisk forudsætning for at bringe fremtidige batteriteknologier i omsætning. Europæisk deltagelse i nogle af disse udvalg har været mindre effektiv, end den kunne have været. Den europæiske deltagelse bør forbedres for at styrke Unionens stemme i global standardisering, også med henblik på at forbedre EU-virksomheders konkurrenceevne, mindske Unionens afhængighed og beskytte Unionens interesser, politiske mål og værdier. Kommissionen og medlemsstaterne bør derfor overvåge og koordinere den europæiske tilgang til international standardisering. Harmoniserede standarder, der supplerer gennemførelsen af denne forordning, bør tage hensyn til eksisterende internationale standarder, navnlig på IEC- og ISO-niveau.

| (49) | Kommissionen bør sikre, at der er overensstemmelse mellem harmoniserede standarder og fælles specifikationer i henhold til denne forordning, herunder i forbindelse med revision af forordning (EU) nr. 1025/2012. |
| --- | --- |

(49)

Kommissionen bør sikre, at der er overensstemmelse mellem harmoniserede standarder og fælles specifikationer i henhold til denne forordning, herunder i forbindelse med revision af forordning (EU) nr. 1025/2012.

| (50) | Med henblik på at sikre effektiv adgang til oplysninger i markedsovervågningsøjemed, tilpasse til nye teknologier og sikre modstandsdygtighed i tilfælde af globale kriser som f.eks. covid-19-pandemien bør det være muligt at give oplysninger online om overensstemmelse med alle EU-retsakter, der finder anvendelse på batterier, med en enkelt EU-overensstemmelseserklæring. |
| --- | --- |

(50)

Med henblik på at sikre effektiv adgang til oplysninger i markedsovervågningsøjemed, tilpasse til nye teknologier og sikre modstandsdygtighed i tilfælde af globale kriser som f.eks. covid-19-pandemien bør det være muligt at give oplysninger online om overensstemmelse med alle EU-retsakter, der finder anvendelse på batterier, med en enkelt EU-overensstemmelseserklæring.

| (51) | Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 765/2008 (20) fastlægger regler for akkreditering af overensstemmelsesvurderingsorganer, tilvejebringer en ramme for markedsovervågning af produkter og kontrol med produkter fra tredjelande og fastsætter de generelle principper for CE-mærkning. Nævnte forordning bør gælde for batterier, der er omfattet af nærværende forordning, for at sikre at produkter, der er omfattet af varernes frie bevægelighed i Unionen, opfylder krav, der sikrer et højt beskyttelsesniveau for samfundsinteresser såsom menneskers sundhed og sikkerhed og miljøet. |
| --- | --- |

(51)

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 765/2008 (20) fastlægger regler for akkreditering af overensstemmelsesvurderingsorganer, tilvejebringer en ramme for markedsovervågning af produkter og kontrol med produkter fra tredjelande og fastsætter de generelle principper for CE-mærkning. Nævnte forordning bør gælde for batterier, der er omfattet af nærværende forordning, for at sikre at produkter, der er omfattet af varernes frie bevægelighed i Unionen, opfylder krav, der sikrer et højt beskyttelsesniveau for samfundsinteresser såsom menneskers sundhed og sikkerhed og miljøet.

| (52) | For at gøre det muligt for erhvervsdrivende at påvise og for de kompetente myndigheder at verificere, at batterier, der gøres tilgængelige på markedet, opfylder denne forordning, er det nødvendigt at fastsætte overensstemmelsesvurderingsprocedurer. Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 768/2008/EF (21) indeholder en række moduler for overensstemmelsesvurderingsprocedurer, som omfatter procedurer af progressiv strenghedsgrad alt efter risikoniveauet og det krævede sikkerhedsniveau. Hvis der skal foretages overensstemmelsesvurdering, skal de procedurer, der skal anvendes til denne vurdering, i overensstemmelse med nævnte afgørelse vælges blandt disse moduler. Der er behov for solide overensstemmelsesvurderingsprocedurer for at sikre, at batterier overholder de nye og komplekse krav vedrørende CO2-fodaftryk og genanvendt indhold og due diligence-forpligtelser, der er fastsat i denne forordning. |
| --- | --- |

(52)

For at gøre det muligt for erhvervsdrivende at påvise og for de kompetente myndigheder at verificere, at batterier, der gøres tilgængelige på markedet, opfylder denne forordning, er det nødvendigt at fastsætte overensstemmelsesvurderingsprocedurer. Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 768/2008/EF (21) indeholder en række moduler for overensstemmelsesvurderingsprocedurer, som omfatter procedurer af progressiv strenghedsgrad alt efter risikoniveauet og det krævede sikkerhedsniveau. Hvis der skal foretages overensstemmelsesvurdering, skal de procedurer, der skal anvendes til denne vurdering, i overensstemmelse med nævnte afgørelse vælges blandt disse moduler. Der er behov for solide overensstemmelsesvurderingsprocedurer for at sikre, at batterier overholder de nye og komplekse krav vedrørende CO2-fodaftryk og genanvendt indhold og due diligence-forpligtelser, der er fastsat i denne forordning.

| (53) | CE-mærkningen på et batteri angiver, at det pågældende batteri er i overensstemmelse med denne forordning. De generelle principper for anvendelse af CE-mærkningen og dens forbindelse til andre mærkninger er fastsat i forordning (EF) nr. 765/2008. Disse principper bør finde anvendelse på CE-mærkningen af batterier. For at sikre at batterier oplagres, anvendes og bortskaffes på en måde, der er sikker for så vidt angår beskyttelse af menneskers sundhed og miljøet, bør der fastsættes særlige bestemmelser om anbringelsen af CE-mærkningen for batterier. |
| --- | --- |

(53)

CE-mærkningen på et batteri angiver, at det pågældende batteri er i overensstemmelse med denne forordning. De generelle principper for anvendelse af CE-mærkningen og dens forbindelse til andre mærkninger er fastsat i forordning (EF) nr. 765/2008. Disse principper bør finde anvendelse på CE-mærkningen af batterier. For at sikre at batterier oplagres, anvendes og bortskaffes på en måde, der er sikker for så vidt angår beskyttelse af menneskers sundhed og miljøet, bør der fastsættes særlige bestemmelser om anbringelsen af CE-mærkningen for batterier.

| (54) | De overensstemmelsesvurderingsprocedurer, der er fastsat i denne forordning, kræver inddragelse af overensstemmelsesvurderingsorganer. For at sikre ensartet gennemførelse af bestemmelserne i denne forordning bør medlemsstaternes myndigheder meddele disse organer til Kommissionen. |
| --- | --- |

(54)

De overensstemmelsesvurderingsprocedurer, der er fastsat i denne forordning, kræver inddragelse af overensstemmelsesvurderingsorganer. For at sikre ensartet gennemførelse af bestemmelserne i denne forordning bør medlemsstaternes myndigheder meddele disse organer til Kommissionen.

| (55) | Som følge af nyhedsgraden og kompleksiteten af bæredygtigheds-, ydeevne-, sikkerheds-, mærknings- og oplysningskravene til batterier i henhold til denne forordning og for at sikre et ensartet kvalitetsniveau ved overensstemmelsesvurderingen af batterier er det nødvendigt at fastsætte krav for de bemyndigende myndigheder, som er involveret i vurdering, notifikation og overvågning af overensstemmelsesvurderingsorganer, som er blevet bemyndiget til Kommissionen, og som derved bliver bemyndigede organer. Det bør navnlig sikres, at den bemyndigende myndighed er objektiv og uvildig i sine aktiviteter og har tilstrækkeligt mange teknisk kompetente medarbejdere til at udføre sine opgaver. Bemyndigende myndigheder bør forpligtes til at sikre fortroligheden af de oplysninger, de indhenter, men de bør dog kunne udveksle oplysninger om bemyndigede organer med nationale myndigheder, andre medlemsstaters bemyndigende myndigheder og Kommissionen for at sikre sammenhæng i overensstemmelsesvurderingen. |
| --- | --- |

(55)

Som følge af nyhedsgraden og kompleksiteten af bæredygtigheds-, ydeevne-, sikkerheds-, mærknings- og oplysningskravene til batterier i henhold til denne forordning og for at sikre et ensartet kvalitetsniveau ved overensstemmelsesvurderingen af batterier er det nødvendigt at fastsætte krav for de bemyndigende myndigheder, som er involveret i vurdering, notifikation og overvågning af overensstemmelsesvurderingsorganer, som er blevet bemyndiget til Kommissionen, og som derved bliver bemyndigede organer. Det bør navnlig sikres, at den bemyndigende myndighed er objektiv og uvildig i sine aktiviteter og har tilstrækkeligt mange teknisk kompetente medarbejdere til at udføre sine opgaver. Bemyndigende myndigheder bør forpligtes til at sikre fortroligheden af de oplysninger, de indhenter, men de bør dog kunne udveksle oplysninger om bemyndigede organer med nationale myndigheder, andre medlemsstaters bemyndigende myndigheder og Kommissionen for at sikre sammenhæng i overensstemmelsesvurderingen.

| (56) | Det er afgørende, at alle bemyndigede organer udfører deres opgaver på samme niveau, under fair konkurrencebetingelser og selvstændigt. Der bør derfor i denne forordning fastsættes krav til overensstemmelsesvurderingsorganer, der ønsker at blive bemyndiget til at udføre overensstemmelsesvurderingsaktiviteter. Disse krav bør fortsat gælde som grundlag for at holde det bemyndigede organs kompetence ajour. For at sikre det bemyndigede organs autonomi bør det og dets personale pålægges at bevare uafhængighed af de erhvervsdrivende i batteriværdikæden og af andre virksomheder, herunder erhvervssammenslutninger samt moderselskaber og datterselskaber. Det bemyndigede organ bør være forpligtet til at fremlægge dokumentation for sin uafhængighed og forelægge denne dokumentation for den bemyndigende myndighed. De bemyndigede organer bør sikre rotation blandt det personale, der udfører forskellige overensstemmelsesvurderingsopgaver. |
| --- | --- |

(56)

Det er afgørende, at alle bemyndigede organer udfører deres opgaver på samme niveau, under fair konkurrencebetingelser og selvstændigt. Der bør derfor i denne forordning fastsættes krav til overensstemmelsesvurderingsorganer, der ønsker at blive bemyndiget til at udføre overensstemmelsesvurderingsaktiviteter. Disse krav bør fortsat gælde som grundlag for at holde det bemyndigede organs kompetence ajour. For at sikre det bemyndigede organs autonomi bør det og dets personale pålægges at bevare uafhængighed af de erhvervsdrivende i batteriværdikæden og af andre virksomheder, herunder erhvervssammenslutninger samt moderselskaber og datterselskaber. Det bemyndigede organ bør være forpligtet til at fremlægge dokumentation for sin uafhængighed og forelægge denne dokumentation for den bemyndigende myndighed. De bemyndigede organer bør sikre rotation blandt det personale, der udfører forskellige overensstemmelsesvurderingsopgaver.

| (57) | Hvis et overensstemmelsesvurderingsorgan påviser, at batteriet opfylder kriterierne i harmoniserede standarder, bør det formodes at opfylde de tilsvarende krav, der er fastsat i denne forordning. |
| --- | --- |

(57)

Hvis et overensstemmelsesvurderingsorgan påviser, at batteriet opfylder kriterierne i harmoniserede standarder, bør det formodes at opfylde de tilsvarende krav, der er fastsat i denne forordning.

| (58) | Overensstemmelsesvurderingsorganer overdrager ofte dele af deres aktiviteter i forbindelse med overensstemmelsesvurdering til underleverandører eller benytter sig af et datterselskab. Visse aktiviteter og beslutningsprocedurer vedrørende både overensstemmelsesvurderingen af batterier og andre aktiviteter, der udføres internt i det bemyndigede organ, bør imidlertid udelukkende udføres af det bemyndigede organ selv for at sikre dets uafhængighed og autonomi. For at sikre det krævede beskyttelsesniveau for de batterier, der skal bringes i omsætning i Unionen, bør underleverandører og datterselskaber opfylde de samme krav som bemyndigede organer, hvad angår udførelse af overensstemmelsesvurderingsopgaver i henhold til denne forordning. |
| --- | --- |

(58)

Overensstemmelsesvurderingsorganer overdrager ofte dele af deres aktiviteter i forbindelse med overensstemmelsesvurdering til underleverandører eller benytter sig af et datterselskab. Visse aktiviteter og beslutningsprocedurer vedrørende både overensstemmelsesvurderingen af batterier og andre aktiviteter, der udføres internt i det bemyndigede organ, bør imidlertid udelukkende udføres af det bemyndigede organ selv for at sikre dets uafhængighed og autonomi. For at sikre det krævede beskyttelsesniveau for de batterier, der skal bringes i omsætning i Unionen, bør underleverandører og datterselskaber opfylde de samme krav som bemyndigede organer, hvad angår udførelse af overensstemmelsesvurderingsopgaver i henhold til denne forordning.

| (59) | Da de tjenester, som medlemsstaternes bemyndigede organer udbyder, kan vedrøre batterier, der gøres tilgængelige på markedet i hele Unionen, bør de øvrige medlemsstater og Kommissionen kunne gøre indsigelse vedrørende et bemyndiget organ. Kommissionen kan i forbindelse med sine undersøgelser rådføre sig med en EU-prøvningsfacilitet, der er udpeget i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2019/1020 (22). For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af denne forordning bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser med henblik på at anmode den bemyndigende myndighed om at iværksætte korrigerende tiltag, hvis et bemyndiget organ ikke opfylder eller ikke længere opfylder kravene i denne forordning. |
| --- | --- |

(59)

Da de tjenester, som medlemsstaternes bemyndigede organer udbyder, kan vedrøre batterier, der gøres tilgængelige på markedet i hele Unionen, bør de øvrige medlemsstater og Kommissionen kunne gøre indsigelse vedrørende et bemyndiget organ. Kommissionen kan i forbindelse med sine undersøgelser rådføre sig med en EU-prøvningsfacilitet, der er udpeget i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2019/1020 (22). For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af denne forordning bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser med henblik på at anmode den bemyndigende myndighed om at iværksætte korrigerende tiltag, hvis et bemyndiget organ ikke opfylder eller ikke længere opfylder kravene i denne forordning.

| (60) | Med henblik på at lette og fremskynde overensstemmelsesvurderingsproceduren, certificeringen og i sidste ende markedsadgangen og i lyset af nyhedsgraden og kompleksiteten af bæredygtigheds-, sikkerheds-, mærknings- og oplysningskravene til batterier, der er fastsat i denne forordning, er det afgørende, at bemyndigede organer hele tiden har adgang til det nødvendige testudstyr og de nødvendige testfaciliteter, og at de anvender procedurerne uden at skabe unødvendige byrder for de erhvervsdrivende. Af samme grund og for at sikre ligebehandling af de erhvervsdrivende skal bemyndigede organer anvende overensstemmelsesvurderingsprocedurerne på en ensartet måde. |
| --- | --- |

(60)

Med henblik på at lette og fremskynde overensstemmelsesvurderingsproceduren, certificeringen og i sidste ende markedsadgangen og i lyset af nyhedsgraden og kompleksiteten af bæredygtigheds-, sikkerheds-, mærknings- og oplysningskravene til batterier, der er fastsat i denne forordning, er det afgørende, at bemyndigede organer hele tiden har adgang til det nødvendige testudstyr og de nødvendige testfaciliteter, og at de anvender procedurerne uden at skabe unødvendige byrder for de erhvervsdrivende. Af samme grund og for at sikre ligebehandling af de erhvervsdrivende skal bemyndigede organer anvende overensstemmelsesvurderingsprocedurerne på en ensartet måde.

| (61) | Inden der træffes en endelig beslutning om, hvorvidt der kan udstedes en overensstemmelsesattest for et batteri, bør den erhvervsdrivende, der ønsker at bringe batteriet i omsætning, kunne supplere dokumentationen for batteriet én gang. |
| --- | --- |

(61)

Inden der træffes en endelig beslutning om, hvorvidt der kan udstedes en overensstemmelsesattest for et batteri, bør den erhvervsdrivende, der ønsker at bringe batteriet i omsætning, kunne supplere dokumentationen for batteriet én gang.

| (62) | Kommissionen bør muliggøre hensigtsmæssig koordinering og samarbejde mellem de bemyndigede organer. |
| --- | --- |

(62)

Kommissionen bør muliggøre hensigtsmæssig koordinering og samarbejde mellem de bemyndigede organer.

| (63) | Forpligtelserne for erhvervsdrivende vedrørende omsætning eller ibrugtagning af batterier bør fastsættes. I denne forordning bør udtrykket »erhvervsdrivende« forstås således, at det omfatter fabrikanten, den bemyndigede repræsentant, importøren, distributøren, udbyderen af distributionstjenester eller enhver anden fysisk og juridisk person, som er underlagt forpligtelser i forbindelse med produktionen, tilgængeliggørelsen på markedet, omsætningen eller ibrugtagningen af batterier. Batterier bør med henblik på denne forordning omfatte batterier, der har været genstand for forberedelse til genbrug, forberedelse til formålsændring, formålsændring eller genfremstilling. |
| --- | --- |

(63)

Forpligtelserne for erhvervsdrivende vedrørende omsætning eller ibrugtagning af batterier bør fastsættes. I denne forordning bør udtrykket »erhvervsdrivende« forstås således, at det omfatter fabrikanten, den bemyndigede repræsentant, importøren, distributøren, udbyderen af distributionstjenester eller enhver anden fysisk og juridisk person, som er underlagt forpligtelser i forbindelse med produktionen, tilgængeliggørelsen på markedet, omsætningen eller ibrugtagningen af batterier. Batterier bør med henblik på denne forordning omfatte batterier, der har været genstand for forberedelse til genbrug, forberedelse til formålsændring, formålsændring eller genfremstilling.

| (64) | Det bør fastsættes, at der bør stilles de samme krav til batterier, der tages i brug uden først at være bragt i omsætning, som til batterier, der bringes i omsætning, inden de tages i brug. Dette gælder f.eks. batterier, som fabrikanten anvender til egne formål, eller batterier, der på grund af deres egenskaber kun kan monteres og testes på stedet på deres endelige bestemmelsessted. For ikke at skulle påvise overensstemmelse to gange for det samme produkt bør batterier, der bringes i omsætning, dog ikke være underlagt de samme krav, når de tages i brug. |
| --- | --- |

(64)

Det bør fastsættes, at der bør stilles de samme krav til batterier, der tages i brug uden først at være bragt i omsætning, som til batterier, der bringes i omsætning, inden de tages i brug. Dette gælder f.eks. batterier, som fabrikanten anvender til egne formål, eller batterier, der på grund af deres egenskaber kun kan monteres og testes på stedet på deres endelige bestemmelsessted. For ikke at skulle påvise overensstemmelse to gange for det samme produkt bør batterier, der bringes i omsætning, dog ikke være underlagt de samme krav, når de tages i brug.

| (65) | De erhvervsdrivende bør være ansvarlige for, at batterier opfylder kravene i denne forordning i forhold til den rolle, som de hver især spiller i forsyningskæden, for at sikre et højt beskyttelsesniveau for samfundsinteresser såsom menneskers sundhed og sikkerhed og beskyttelse af ejendom og miljøet. |
| --- | --- |

(65)

De erhvervsdrivende bør være ansvarlige for, at batterier opfylder kravene i denne forordning i forhold til den rolle, som de hver især spiller i forsyningskæden, for at sikre et højt beskyttelsesniveau for samfundsinteresser såsom menneskers sundhed og sikkerhed og beskyttelse af ejendom og miljøet.

| (66) | Alle erhvervsdrivende, der er aktive i forsynings- og distributionskæden, bør træffe de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at de kun gør batterier, som er i overensstemmelse med denne forordning, tilgængelige på markedet. Det er nødvendigt at fastlægge en klar og forholdsmæssig distribution af forpligtelserne svarende til hver enkelt erhvervsdrivendes rolle i forsynings- og distributionskæden. |
| --- | --- |

(66)

Alle erhvervsdrivende, der er aktive i forsynings- og distributionskæden, bør træffe de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at de kun gør batterier, som er i overensstemmelse med denne forordning, tilgængelige på markedet. Det er nødvendigt at fastlægge en klar og forholdsmæssig distribution af forpligtelserne svarende til hver enkelt erhvervsdrivendes rolle i forsynings- og distributionskæden.

| (67) | Fabrikanten er med sin detaljerede viden om design- og produktionsprocessen den, der bedst kan udføre overensstemmelsesvurderingsproceduren. Overensstemmelsesvurderingen bør derfor fortsat være fabrikantens eneansvar. |
| --- | --- |

(67)

Fabrikanten er med sin detaljerede viden om design- og produktionsprocessen den, der bedst kan udføre overensstemmelsesvurderingsproceduren. Overensstemmelsesvurderingen bør derfor fortsat være fabrikantens eneansvar.

| (68) | Fabrikanten bør give tilstrækkeligt detaljerede oplysninger om den påtænkte anvendelse af batteriet for at muliggøre korrekt og sikker omsætning, ibrugtagning, brug og affaldshåndtering, herunder eventuel formålsændring. |
| --- | --- |

(68)

Fabrikanten bør give tilstrækkeligt detaljerede oplysninger om den påtænkte anvendelse af batteriet for at muliggøre korrekt og sikker omsætning, ibrugtagning, brug og affaldshåndtering, herunder eventuel formålsændring.

| (69) | For at lette kommunikationen mellem de erhvervsdrivende, markedsovervågningsmyndighederne og slutbrugerne bør de erhvervsdrivende som en del af deres kontaktoplysninger oplyse en postadresse og, hvis en sådan haves, e-mail- og webadresse. |
| --- | --- |

(69)

For at lette kommunikationen mellem de erhvervsdrivende, markedsovervågningsmyndighederne og slutbrugerne bør de erhvervsdrivende som en del af deres kontaktoplysninger oplyse en postadresse og, hvis en sådan haves, e-mail- og webadresse.

| (70) | Det indre marked bør sikre lige konkurrencevilkår for alle erhvervsdrivende og beskyttelse mod illoyal konkurrence. Til dette formål er det nødvendigt med en styrket håndhævelse af EU-harmoniseringslovgivningen for batterier. Et godt samarbejde mellem de erhvervsdrivende og markedsovervågningsmyndighederne er et centralt element i en sådan styrket håndhævelse, som giver mulighed for hurtig indgriben og korrigerende tiltag. Det er vigtigt, at der er etableret en erhvervsdrivende i Unionen, så markedsovervågningsmyndighederne har nogen at kunne rette deres anmodninger til, herunder anmodninger om oplysninger om et batteris overensstemmelse med EU-harmoniseringslovgivningen, og som kan samarbejde med markedsovervågningsmyndighederne for at sikre, at der hurtigt træffes korrigerende tiltag til at afhjælpe tilfælde af manglende overensstemmelse. De erhvervsdrivende, der bør udføre disse opgaver, er fabrikanten eller, hvis denne ikke er etableret i Unionen, importøren eller en bemyndiget repræsentant udpeget af fabrikanten til dette formål, eller en udbyder af distributionstjenester etableret i Unionen for så vidt angår batterier, som vedkommende håndterer, når ingen anden erhvervsdrivende er etableret i Unionen. |
| --- | --- |

(70)

Det indre marked bør sikre lige konkurrencevilkår for alle erhvervsdrivende og beskyttelse mod illoyal konkurrence. Til dette formål er det nødvendigt med en styrket håndhævelse af EU-harmoniseringslovgivningen for batterier. Et godt samarbejde mellem de erhvervsdrivende og markedsovervågningsmyndighederne er et centralt element i en sådan styrket håndhævelse, som giver mulighed for hurtig indgriben og korrigerende tiltag. Det er vigtigt, at der er etableret en erhvervsdrivende i Unionen, så markedsovervågningsmyndighederne har nogen at kunne rette deres anmodninger til, herunder anmodninger om oplysninger om et batteris overensstemmelse med EU-harmoniseringslovgivningen, og som kan samarbejde med markedsovervågningsmyndighederne for at sikre, at der hurtigt træffes korrigerende tiltag til at afhjælpe tilfælde af manglende overensstemmelse. De erhvervsdrivende, der bør udføre disse opgaver, er fabrikanten eller, hvis denne ikke er etableret i Unionen, importøren eller en bemyndiget repræsentant udpeget af fabrikanten til dette formål, eller en udbyder af distributionstjenester etableret i Unionen for så vidt angår batterier, som vedkommende håndterer, når ingen anden erhvervsdrivende er etableret i Unionen.

| (71) | Det skal sikres, at batterier fra tredjelande, der indføres på EU-markedet, overholder kravene i denne forordning og med anden gældende EU-ret, uanset om de importeres på egen hånd eller indbygget i eller føjes til produkter, og navnlig, at fabrikanterne har underkastet disse batterier hensigtsmæssige overensstemmelsesvurderingsprocedurer. Der bør derfor fastsættes bestemmelser om, at importørerne skal sikre sig, at de batterier, de bringer i omsætning og tager i brug, opfylder kravene i denne forordning, og at CE-mærkningen på batterier og den dokumentation, som fabrikanterne har udarbejdet, er til rådighed for de nationale myndigheder med henblik på kontrol, uanset om de importeres som nye eller brugte batterier eller batterier, der har været genstand for forberedelse til genbrug, forberedelse til formålsændring, formålsændring eller genfremstilling. |
| --- | --- |

(71)

Det skal sikres, at batterier fra tredjelande, der indføres på EU-markedet, overholder kravene i denne forordning og med anden gældende EU-ret, uanset om de importeres på egen hånd eller indbygget i eller føjes til produkter, og navnlig, at fabrikanterne har underkastet disse batterier hensigtsmæssige overensstemmelsesvurderingsprocedurer. Der bør derfor fastsættes bestemmelser om, at importørerne skal sikre sig, at de batterier, de bringer i omsætning og tager i brug, opfylder kravene i denne forordning, og at CE-mærkningen på batterier og den dokumentation, som fabrikanterne har udarbejdet, er til rådighed for de nationale myndigheder med henblik på kontrol, uanset om de importeres som nye eller brugte batterier eller batterier, der har været genstand for forberedelse til genbrug, forberedelse til formålsændring, formålsændring eller genfremstilling.

| (72) | Når et batteri bringes i omsætning eller tages i brug, bør importøren anføre sit navn, registrerede firmanavn eller registrerede varemærke og sin postadresse, og, hvis en sådan haves, e-mail- og webadresse. Der bør kunne gøres undtagelse herfra i tilfælde, hvor det pågældende batteris størrelse er for lille til, at oplysningerne kan anbringes på det, eller hvor importøren ville være nødt til at åbne emballagen for at anbringe importørens navn og de øvrige kontaktoplysninger. I disse helt særlige tilfælde bør importøren give oplysningerne i et dokument, der ledsager batteriet, eller på en anden umiddelbart tilgængelig måde. Hvis der findes emballage, bør importøren anføre oplysningerne på emballagen. |
| --- | --- |

(72)

Når et batteri bringes i omsætning eller tages i brug, bør importøren anføre sit navn, registrerede firmanavn eller registrerede varemærke og sin postadresse, og, hvis en sådan haves, e-mail- og webadresse. Der bør kunne gøres undtagelse herfra i tilfælde, hvor det pågældende batteris størrelse er for lille til, at oplysningerne kan anbringes på det, eller hvor importøren ville være nødt til at åbne emballagen for at anbringe importørens navn og de øvrige kontaktoplysninger. I disse helt særlige tilfælde bør importøren give oplysningerne i et dokument, der ledsager batteriet, eller på en anden umiddelbart tilgængelig måde. Hvis der findes emballage, bør importøren anføre oplysningerne på emballagen.

| (73) | Når en distributør gør et produkt tilgængeligt på markedet, efter at det er blevet bragt i omsætning eller taget i brug af fabrikanten eller importøren, bør distributøren handle med fornøden omhu for at sikre, at vedkommendes håndtering af batteriet ikke negativt påvirker batteriets opfyldelse af kravene i denne forordning. |
| --- | --- |

(73)

Når en distributør gør et produkt tilgængeligt på markedet, efter at det er blevet bragt i omsætning eller taget i brug af fabrikanten eller importøren, bør distributøren handle med fornøden omhu for at sikre, at vedkommendes håndtering af batteriet ikke negativt påvirker batteriets opfyldelse af kravene i denne forordning.

| (74) | En importør eller distributør, der bringer et batteri i omsætning eller tager det i brug i importørens eller distributørens eget navn eller varemærke, eller som ændrer et batteri på en sådan måde, at overensstemmelsen med kravene i denne forordning kan blive berørt, eller ændrer anvendelsen af et batteri, der allerede er bragt i omsætning, bør anses for at være fabrikanten og bør påtage sig fabrikantens forpligtelser, der er fastsat i denne forordning. |
| --- | --- |

(74)

En importør eller distributør, der bringer et batteri i omsætning eller tager det i brug i importørens eller distributørens eget navn eller varemærke, eller som ændrer et batteri på en sådan måde, at overensstemmelsen med kravene i denne forordning kan blive berørt, eller ændrer anvendelsen af et batteri, der allerede er bragt i omsætning, bør anses for at være fabrikanten og bør påtage sig fabrikantens forpligtelser, der er fastsat i denne forordning.

| (75) | Distributører, importører og udbydere af distributionstjenester er tæt på markedet og bør derfor inddrages i de markedsovervågningsopgaver, der udføres af de nationale myndigheder, og være parate til at bidrage aktivt ved at give disse myndigheder alle nødvendige oplysninger om det pågældende batteri. |
| --- | --- |

(75)

Distributører, importører og udbydere af distributionstjenester er tæt på markedet og bør derfor inddrages i de markedsovervågningsopgaver, der udføres af de nationale myndigheder, og være parate til at bidrage aktivt ved at give disse myndigheder alle nødvendige oplysninger om det pågældende batteri.

| (76) | Hvis et batteri kan spores gennem hele forsyningskæden, bidrager dette til at gøre markedsovervågningen enklere og mere effektiv og sikrer forbrugerne gennemsigtighed. Et effektivt sporbarhedssystem gør det lettere for markedsovervågningsmyndighederne at spore de erhvervsdrivende, som har bragt batterier, der ikke opfylder kravene, i omsætning, gjort dem tilgængelige på markedet eller taget dem i brug. Erhvervsdrivende bør derfor forpligtes til at opbevare oplysninger om deres transaktioner, der involverer batterier, i en bestemt periode, herunder i elektronisk form. |
| --- | --- |

(76)

Hvis et batteri kan spores gennem hele forsyningskæden, bidrager dette til at gøre markedsovervågningen enklere og mere effektiv og sikrer forbrugerne gennemsigtighed. Et effektivt sporbarhedssystem gør det lettere for markedsovervågningsmyndighederne at spore de erhvervsdrivende, som har bragt batterier, der ikke opfylder kravene, i omsætning, gjort dem tilgængelige på markedet eller taget dem i brug. Erhvervsdrivende bør derfor forpligtes til at opbevare oplysninger om deres transaktioner, der involverer batterier, i en bestemt periode, herunder i elektronisk form.

| (77) | Udvinding og forarbejdning af og handel med naturlige mineralressourcer er nødvendig for at fremskaffe de råstoffer, der skal bruges til produktion af batterier. Batterifabrikanter kan, uanset deres position eller indflydelse på leverandører og uanset deres geografiske placering, uforvarende bidrage til negative påvirkninger i forsyningskæden for mineraler. For visse råstoffer er mere end halvdelen af den globale produktion beregnet til brug i batterier. Mere end 50 % af den globale efterspørgsel efter kobolt og mere end 60 % af verdens litium anvendes f.eks. til produktion af batterier. Omkring 8 % af den globale produktion af naturlig grafit og mere end 6 % af den globale nikkelproduktion bruges til fremstilling af batterier. |
| --- | --- |

(77)

Udvinding og forarbejdning af og handel med naturlige mineralressourcer er nødvendig for at fremskaffe de råstoffer, der skal bruges til produktion af batterier. Batterifabrikanter kan, uanset deres position eller indflydelse på leverandører og uanset deres geografiske placering, uforvarende bidrage til negative påvirkninger i forsyningskæden for mineraler. For visse råstoffer er mere end halvdelen af den globale produktion beregnet til brug i batterier. Mere end 50 % af den globale efterspørgsel efter kobolt og mere end 60 % af verdens litium anvendes f.eks. til produktion af batterier. Omkring 8 % af den globale produktion af naturlig grafit og mere end 6 % af den globale nikkelproduktion bruges til fremstilling af batterier.

| (78) | Kun få lande leverer de råstoffer, der anvendes til batterifremstilling, og i nogle tilfælde kan lave forvaltningsstandarder i disse lande forværre miljømæssige og sociale problemer. For både kobolt og nikkel er minedrift og raffinering forbundet med en lang række sociale og miljømæssige problemer. Mens de sociale og miljømæssige påvirkninger er mindre alvorlige for naturlig grafit, kan minedriften efter naturlig grafit have alvorlige sundheds- og miljømæssige konsekvenser, da den hovedsageligt udføres af ikkeindustrielle og mindre minebedrifter primært under uformelle forhold. Det kan sammen med fraværet af regelmæssigt opdaterede minelukningsplaner og genopretning føre til ødelæggelse af økosystemer og jordbund. Den forventede stigning i anvendelsen af litium til batterifremstilling vil sandsynligvis medføre yderligere pres på udvindings- og raffineringsaktiviteterne. Det er derfor hensigtsmæssigt, at litium medtages i anvendelsesområdet for due diligence-forpligtelser vedrørende batterier. Den forventede massive stigning i efterspørgslen efter batterier i Unionen bør ikke bidrage til en forøgelse af sådanne miljømæssige og sociale risici. |
| --- | --- |

(78)

Kun få lande leverer de råstoffer, der anvendes til batterifremstilling, og i nogle tilfælde kan lave forvaltningsstandarder i disse lande forværre miljømæssige og sociale problemer. For både kobolt og nikkel er minedrift og raffinering forbundet med en lang række sociale og miljømæssige problemer. Mens de sociale og miljømæssige påvirkninger er mindre alvorlige for naturlig grafit, kan minedriften efter naturlig grafit have alvorlige sundheds- og miljømæssige konsekvenser, da den hovedsageligt udføres af ikkeindustrielle og mindre minebedrifter primært under uformelle forhold. Det kan sammen med fraværet af regelmæssigt opdaterede minelukningsplaner og genopretning føre til ødelæggelse af økosystemer og jordbund. Den forventede stigning i anvendelsen af litium til batterifremstilling vil sandsynligvis medføre yderligere pres på udvindings- og raffineringsaktiviteterne. Det er derfor hensigtsmæssigt, at litium medtages i anvendelsesområdet for due diligence-forpligtelser vedrørende batterier. Den forventede massive stigning i efterspørgslen efter batterier i Unionen bør ikke bidrage til en forøgelse af sådanne miljømæssige og sociale risici.

| (79) | Nogle af de råstoffer, der anvendes til batterifremstilling, f.eks. kobolt, litium og naturlig grafit, anses for råstoffer af kritisk betydning for Unionen, som anført af Kommissionen i dens meddelelse af 3. september 2020 om »Modstandsdygtighed i forhold til råstoffer af kritisk betydning: En kurs mod større sikkerhed og bæredygtighed«, og Unionens batteriøkosystem kan kun fungere hensigtsmæssigt, hvis de fremskaffes bæredygtigt. |
| --- | --- |

(79)

Nogle af de råstoffer, der anvendes til batterifremstilling, f.eks. kobolt, litium og naturlig grafit, anses for råstoffer af kritisk betydning for Unionen, som anført af Kommissionen i dens meddelelse af 3. september 2020 om »Modstandsdygtighed i forhold til råstoffer af kritisk betydning: En kurs mod større sikkerhed og bæredygtighed«, og Unionens batteriøkosystem kan kun fungere hensigtsmæssigt, hvis de fremskaffes bæredygtigt.

| (80) | Der findes allerede en række frivillige tiltag fra aktører i batteriforsyningskæden, som har til formål at tilskynde til anvendelse af bæredygtig fremskaffelsespraksis, herunder Initiative for Responsible Mining Assurance, Responsible Minerals Initiative og Cobalt Industry Responsible Assessment Framework. Det er dog ikke sikkert, at frivillige tiltag til etablering af due diligence-ordninger vil sikre, at alle erhvervsdrivende, der bringer batterier i omsætning i Unionen, overholder samme sæt minimumsregler. |
| --- | --- |

(80)

Der findes allerede en række frivillige tiltag fra aktører i batteriforsyningskæden, som har til formål at tilskynde til anvendelse af bæredygtig fremskaffelsespraksis, herunder Initiative for Responsible Mining Assurance, Responsible Minerals Initiative og Cobalt Industry Responsible Assessment Framework. Det er dog ikke sikkert, at frivillige tiltag til etablering af due diligence-ordninger vil sikre, at alle erhvervsdrivende, der bringer batterier i omsætning i Unionen, overholder samme sæt minimumsregler.

| (81) | I Unionen blev der indført generelle krav til due diligence vedrørende visse mineraler og metaller ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/821 (23). Nævnte forordning omhandler imidlertid ikke de mineraler og materialer, der anvendes til produktion af batterier. |
| --- | --- |

(81)

I Unionen blev der indført generelle krav til due diligence vedrørende visse mineraler og metaller ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/821 (23). Nævnte forordning omhandler imidlertid ikke de mineraler og materialer, der anvendes til produktion af batterier.

| (82) | På baggrund af den forventede eksponentielle stigning i batteriefterspørgslen i Unionen bør en erhvervsdrivende, der bringer batterier i omsætning i Unionen, fastlægge en due diligence-politik vedrørende batterier. Kravene bør derfor fastsættes i denne forordning med henblik på at imødegå de iboende sociale og miljømæssige risici ved udvinding og forarbejdning af samt handel med visse råstoffer og sekundære råstoffer, der anvendes til fremstilling af batterier. En sådan politik bør omfatte alle aktører i forsyningskæden og deres datterselskaber og underleverandører, der udvinder, forarbejder og handler med visse råstoffer og sekundære råstoffer. |
| --- | --- |

(82)

På baggrund af den forventede eksponentielle stigning i batteriefterspørgslen i Unionen bør en erhvervsdrivende, der bringer batterier i omsætning i Unionen, fastlægge en due diligence-politik vedrørende batterier. Kravene bør derfor fastsættes i denne forordning med henblik på at imødegå de iboende sociale og miljømæssige risici ved udvinding og forarbejdning af samt handel med visse råstoffer og sekundære råstoffer, der anvendes til fremstilling af batterier. En sådan politik bør omfatte alle aktører i forsyningskæden og deres datterselskaber og underleverandører, der udvinder, forarbejder og handler med visse råstoffer og sekundære råstoffer.

| (83) | Når der indføres en risikobaseret due diligence-politik vedrørende batterier, bør den erhvervsdrivende basere den på internationalt anerkendte due diligence-standarder og -principper som f.eks. dem i FN's vejledende principper for erhvervslivet og menneskerettigheder, de ti principper i FN's Global Compact, FN's Miljøprograms (UNEP's) retningslinjer for virksomheders vurdering af produkters livscyklus, Den Internationale Arbejdsorganisations (ILO's) trepartserklæring om principper for multinationale virksomheder og socialpolitik, retningslinjerne for multinationale virksomheder fra Organisationen for Økonomisk Samarbejde og Udvikling (OECD) og OECD's due diligence-vejledning for ansvarlig virksomhedsadfærd. Disse standarder og principper, som den enkelte erhvervsdrivende bør tilpasse til dennes specifikke kontekst og specifikke omstændigheder, afspejler en fælles forståelse mellem regeringer og interessenter. Med hensyn til udvinding og forarbejdning af og handel med naturlige mineraler, der anvendes til batteriproduktion, repræsenterer OECD's due diligence-retningslinjer for ansvarlige forsyningskæder for mineraler fra konfliktramte og højrisikoområder en internationalt anerkendt standard, der imødegår de specifikke risici for alvorlige krænkelser af menneskerettighederne, og en mangeårig indsats fra regeringers og interessenters side for at indføre god praksis på dette område. |
| --- | --- |

(83)

Når der indføres en risikobaseret due diligence-politik vedrørende batterier, bør den erhvervsdrivende basere den på internationalt anerkendte due diligence-standarder og -principper som f.eks. dem i FN's vejledende principper for erhvervslivet og menneskerettigheder, de ti principper i FN's Global Compact, FN's Miljøprograms (UNEP's) retningslinjer for virksomheders vurdering af produkters livscyklus, Den Internationale Arbejdsorganisations (ILO's) trepartserklæring om principper for multinationale virksomheder og socialpolitik, retningslinjerne for multinationale virksomheder fra Organisationen for Økonomisk Samarbejde og Udvikling (OECD) og OECD's due diligence-vejledning for ansvarlig virksomhedsadfærd. Disse standarder og principper, som den enkelte erhvervsdrivende bør tilpasse til dennes specifikke kontekst og specifikke omstændigheder, afspejler en fælles forståelse mellem regeringer og interessenter. Med hensyn til udvinding og forarbejdning af og handel med naturlige mineraler, der anvendes til batteriproduktion, repræsenterer OECD's due diligence-retningslinjer for ansvarlige forsyningskæder for mineraler fra konfliktramte og højrisikoområder en internationalt anerkendt standard, der imødegår de specifikke risici for alvorlige krænkelser af menneskerettighederne, og en mangeårig indsats fra regeringers og interessenters side for at indføre god praksis på dette område.

| (84) | Ifølge FN's, ILO's og OECD's standarder og principper er due diligence en løbende, proaktiv og reaktiv proces, hvorigennem virksomheder kan sikre, at de respekterer menneskerettighederne og miljøet og ikke bidrager til konflikter. Risikobaseret due diligence er de skridt, som virksomheder bør tage for at identificere, forebygge, afbøde og på anden vis imødegå negative indvirkninger forbundet med deres aktiviteter eller fremskaffelsesbeslutninger. Erhvervsdrivende bør afholde informerede, effektive og meningsfulde høringer af de berørte lokalsamfund. En virksomhed kan vurdere den risiko, der er forbundet med dens aktiviteter og forbindelser, og vedtage risikobegrænsende foranstaltninger, som kan indebære, at der kræves yderligere oplysninger, forhandles med henblik på at rette op på situationen, eller at samarbejdet med leverandører indstilles eller afbrydes, i overensstemmelse med relevante standarder, der er fastsat i national ret og folkeretten, internationale organisationers henstillinger vedrørende ansvarlig virksomhedsadfærd, regeringsstøttede værktøjer, frivillige initiativer i den private sektor og virksomhedens interne politikker og systemer. Denne tilgang hjælper også med at tilpasse due diligence-arbejdet i forhold til omfanget af virksomhedens aktiviteter eller forbindelser i forsyningskæden. |
| --- | --- |

(84)

Ifølge FN's, ILO's og OECD's standarder og principper er due diligence en løbende, proaktiv og reaktiv proces, hvorigennem virksomheder kan sikre, at de respekterer menneskerettighederne og miljøet og ikke bidrager til konflikter. Risikobaseret due diligence er de skridt, som virksomheder bør tage for at identificere, forebygge, afbøde og på anden vis imødegå negative indvirkninger forbundet med deres aktiviteter eller fremskaffelsesbeslutninger. Erhvervsdrivende bør afholde informerede, effektive og meningsfulde høringer af de berørte lokalsamfund. En virksomhed kan vurdere den risiko, der er forbundet med dens aktiviteter og forbindelser, og vedtage risikobegrænsende foranstaltninger, som kan indebære, at der kræves yderligere oplysninger, forhandles med henblik på at rette op på situationen, eller at samarbejdet med leverandører indstilles eller afbrydes, i overensstemmelse med relevante standarder, der er fastsat i national ret og folkeretten, internationale organisationers henstillinger vedrørende ansvarlig virksomhedsadfærd, regeringsstøttede værktøjer, frivillige initiativer i den private sektor og virksomhedens interne politikker og systemer. Denne tilgang hjælper også med at tilpasse due diligence-arbejdet i forhold til omfanget af virksomhedens aktiviteter eller forbindelser i forsyningskæden.

| (85) | Selv om due diligence-ordninger i den private sektor kan hjælpe erhvervsdrivende med at opfylde deres due diligence-forpligtelser vedrørende batterier i overensstemmelse med OECD's retningslinjer for multinationale virksomheder og FN's vejledende principper for erhvervslivet og menneskerettigheder, bør de erhvervsdrivende være individuelt ansvarlige for opfyldelsen af de due diligence-forpligtelser vedrørende batterier, der er fastsat i denne forordning. |
| --- | --- |

(85)

Selv om due diligence-ordninger i den private sektor kan hjælpe erhvervsdrivende med at opfylde deres due diligence-forpligtelser vedrørende batterier i overensstemmelse med OECD's retningslinjer for multinationale virksomheder og FN's vejledende principper for erhvervslivet og menneskerettigheder, bør de erhvervsdrivende være individuelt ansvarlige for opfyldelsen af de due diligence-forpligtelser vedrørende batterier, der er fastsat i denne forordning.

| (86) | Obligatoriske due diligence-politikker vedrørende batterier bør vedtages eller ændres og bør i det mindste omhandle de mest udbredte kategorier af sociale og miljømæssige risici. En sådan politik bør omfatte de aktuelle og forventede indvirkninger på sociale spørgsmål, navnlig menneskerettigheder, menneskers sundhed og sikkerhed samt sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen og arbejdstagerrettigheder, på den ene side og miljøpåvirkninger, navnlig vandanvendelse, jordbeskyttelse, luftforurening, klimaændringer og biodiversitet, samt beskyttelse af samfundsliv, på den anden side. |
| --- | --- |

(86)

Obligatoriske due diligence-politikker vedrørende batterier bør vedtages eller ændres og bør i det mindste omhandle de mest udbredte kategorier af sociale og miljømæssige risici. En sådan politik bør omfatte de aktuelle og forventede indvirkninger på sociale spørgsmål, navnlig menneskerettigheder, menneskers sundhed og sikkerhed samt sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen og arbejdstagerrettigheder, på den ene side og miljøpåvirkninger, navnlig vandanvendelse, jordbeskyttelse, luftforurening, klimaændringer og biodiversitet, samt beskyttelse af samfundsliv, på den anden side.

| (87) | Med hensyn til de sociale risikokategorier bør due diligence-politikkerne vedrørende batterier imødegå risiciene i forbindelse med beskyttelsen af menneskerettigheder, herunder menneskers sundhed, samfundsliv, herunder oprindelige folks samfundsliv, beskyttelsen af børn og ligestilling mellem kønnene, i overensstemmelse med international lovgivning på menneskerettighedsområdet. Due diligence-politikkerne vedrørende batterier bør indeholde oplysninger om, hvordan den erhvervsdrivende har bidraget til at forebygge krænkelser af menneskerettighederne, og om de instrumenter, der er indført i den erhvervsdrivendes organisation for at bekæmpe korruption og bestikkelse. Due diligence-politikkerne vedrørende batterier bør også sikre korrekt gennemførelse af reglerne i ILO's grundlæggende konventioner, jf. bilag I til ILO's trepartserklæring om principperne for multinationale virksomheder og socialpolitik. |
| --- | --- |

(87)

Med hensyn til de sociale risikokategorier bør due diligence-politikkerne vedrørende batterier imødegå risiciene i forbindelse med beskyttelsen af menneskerettigheder, herunder menneskers sundhed, samfundsliv, herunder oprindelige folks samfundsliv, beskyttelsen af børn og ligestilling mellem kønnene, i overensstemmelse med international lovgivning på menneskerettighedsområdet. Due diligence-politikkerne vedrørende batterier bør indeholde oplysninger om, hvordan den erhvervsdrivende har bidraget til at forebygge krænkelser af menneskerettighederne, og om de instrumenter, der er indført i den erhvervsdrivendes organisation for at bekæmpe korruption og bestikkelse. Due diligence-politikkerne vedrørende batterier bør også sikre korrekt gennemførelse af reglerne i ILO's grundlæggende konventioner, jf. bilag I til ILO's trepartserklæring om principperne for multinationale virksomheder og socialpolitik.

| (88) | Menneskerettighedskrænkelser er almindelige i ressourcerige konfliktramte områder og højrisikoområder. Sådanne områder fortjener derfor særlig opmærksomhed i de erhvervsdrivendes due diligence-politik vedrørende batterier. Forordning (EU) 2017/821 indeholder bestemmelser om en vejledende, ikkeudtømmende, regelmæssigt ajourført liste over konfliktramte områder og højrisikoområder. Denne liste er også relevant for gennemførelsen af due diligence-bestemmelserne vedrørende batterier i denne forordning. |
| --- | --- |

(88)

Menneskerettighedskrænkelser er almindelige i ressourcerige konfliktramte områder og højrisikoområder. Sådanne områder fortjener derfor særlig opmærksomhed i de erhvervsdrivendes due diligence-politik vedrørende batterier. Forordning (EU) 2017/821 indeholder bestemmelser om en vejledende, ikkeudtømmende, regelmæssigt ajourført liste over konfliktramte områder og højrisikoområder. Denne liste er også relevant for gennemførelsen af due diligence-bestemmelserne vedrørende batterier i denne forordning.

| (89) | Med hensyn til de miljømæssige risikokategorier bør due diligence-politikkerne vedrørende batterier imødegå risiciene for beskyttelsen af det naturlige miljø og den biologiske diversitet, som omfatter hensynet til lokalsamfund og beskyttelsen og udviklingen af disse samfund. Due diligence-politikker vedrørende batterier bør også imødegå de risici, der er forbundet med klimaændringer, i overensstemmelse med Parisaftalen (24), der blev vedtaget den 12. december 2015 inden for rammerne af De Forenede Nationers rammekonvention om klimaændringer (»Parisaftalen«), samt miljørisici, der er omfattet af andre internationale miljøkonventioner. |
| --- | --- |

(89)

Med hensyn til de miljømæssige risikokategorier bør due diligence-politikkerne vedrørende batterier imødegå risiciene for beskyttelsen af det naturlige miljø og den biologiske diversitet, som omfatter hensynet til lokalsamfund og beskyttelsen og udviklingen af disse samfund. Due diligence-politikker vedrørende batterier bør også imødegå de risici, der er forbundet med klimaændringer, i overensstemmelse med Parisaftalen (24), der blev vedtaget den 12. december 2015 inden for rammerne af De Forenede Nationers rammekonvention om klimaændringer (»Parisaftalen«), samt miljørisici, der er omfattet af andre internationale miljøkonventioner.

| (90) | Due diligence-forpligtelserne vedrørende batterier i forbindelse med identifikation og afbødning af de sociale og miljømæssige risici, der er forbundet med de råstoffer, som anvendes til batterifremstilling, bør bidrage til gennemførelsen af UNEP-resolution nr. 4/19 »Mineral Resource Governance«, som anerkender minesektorens vigtige bidrag til opfyldelsen af målene i 2030-dagsordenen og verdensmålene for bæredygtig udvikling. |
| --- | --- |

(90)

Due diligence-forpligtelserne vedrørende batterier i forbindelse med identifikation og afbødning af de sociale og miljømæssige risici, der er forbundet med de råstoffer, som anvendes til batterifremstilling, bør bidrage til gennemførelsen af UNEP-resolution nr. 4/19 »Mineral Resource Governance«, som anerkender minesektorens vigtige bidrag til opfyldelsen af målene i 2030-dagsordenen og verdensmålene for bæredygtig udvikling.

| (91) | Andre EU-retsakter, der fastsætter krav vedrørende due diligence i forsyningskæden, bør finde anvendelse på batterier, for så vidt som denne forordning ikke indeholder specifikke bestemmelser med samme mål, karakter og virkning, som kan tilpasses i lyset af fremtidige lovgivningsændringer. Sådanne retsakter kan omhandle virksomheders civilretlige ansvar for skader som følge af deres manglende overholdelse af due diligence-krav. Hvis sådanne retsakter ikke eller ikke fuldt ud håndterer de civilretlige konsekvenser af due diligence-forpligtelser vedrørende batterier i denne forordning, bør det være muligt at håndtere dem ved hjælp af nationale regler. |
| --- | --- |

(91)

Andre EU-retsakter, der fastsætter krav vedrørende due diligence i forsyningskæden, bør finde anvendelse på batterier, for så vidt som denne forordning ikke indeholder specifikke bestemmelser med samme mål, karakter og virkning, som kan tilpasses i lyset af fremtidige lovgivningsændringer. Sådanne retsakter kan omhandle virksomheders civilretlige ansvar for skader som følge af deres manglende overholdelse af due diligence-krav. Hvis sådanne retsakter ikke eller ikke fuldt ud håndterer de civilretlige konsekvenser af due diligence-forpligtelser vedrørende batterier i denne forordning, bør det være muligt at håndtere dem ved hjælp af nationale regler.

| (92) | For at sikre tilpasning til udviklingen i batteriværdikæden, herunder ændringer i omfanget og karakteren af de relevante miljømæssige og sociale risici, og til tekniske og videnskabelige fremskridt inden for batterier og batterikemi bør beføjelsen til at vedtage retsakter delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i TEUF for så vidt angår ændring af listen over råstoffer og risikokategorier, listen over internationale instrumenter og kravene til due diligence vedrørende batterier. |
| --- | --- |

(92)

For at sikre tilpasning til udviklingen i batteriværdikæden, herunder ændringer i omfanget og karakteren af de relevante miljømæssige og sociale risici, og til tekniske og videnskabelige fremskridt inden for batterier og batterikemi bør beføjelsen til at vedtage retsakter delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i TEUF for så vidt angår ændring af listen over råstoffer og risikokategorier, listen over internationale instrumenter og kravene til due diligence vedrørende batterier.

| (93) | Med henblik på at fastslå ækvivalensen af due diligence-ordninger, der er udviklet af myndigheder, industrisammenslutninger og grupper af interesseorganisationer, bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser. |
| --- | --- |

(93)

Med henblik på at fastslå ækvivalensen af due diligence-ordninger, der er udviklet af myndigheder, industrisammenslutninger og grupper af interesseorganisationer, bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser.

| (94) | For at muliggøre en ordentlig, god og konsekvent evaluering af due diligence-ordninger bør beføjelsen til at vedtage retsakter delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i TEUF med henblik på at supplere denne forordning ved at fastsætte kriterierne og metoden for at afgøre, hvorvidt due diligence-ordningerne gør det muligt for erhvervsdrivende at opfylde due diligence-kravene i denne forordning. |
| --- | --- |

(94)

For at muliggøre en ordentlig, god og konsekvent evaluering af due diligence-ordninger bør beføjelsen til at vedtage retsakter delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i TEUF med henblik på at supplere denne forordning ved at fastsætte kriterierne og metoden for at afgøre, hvorvidt due diligence-ordningerne gør det muligt for erhvervsdrivende at opfylde due diligence-kravene i denne forordning.

| (95) | Der er behov for harmoniserede regler for affaldshåndtering for at sikre, at producenter og andre erhvervsdrivende er omfattet af de samme regler på tværs af medlemsstaterne i forbindelse med gennemførelsen af det udvidede producentansvar for batterier og for at sikre et højt beskyttelsesniveau for menneskers sundhed og miljøet i hele Unionen. Udvidet producentansvar kan bidrage til at reducere den samlede ressourceanvendelse, navnlig ved at reducere tilblivelse af udtjente batterier og de negative påvirkninger, der er forbundet med håndteringen af udtjente batterier. For at opnå et højt niveau af materialenyttiggørelse er det nødvendigt at maksimere den særskilte indsamling af udtjente batterier og sikre, at alle indsamlede udtjente batterier genanvendes gennem processer, der opfylder fælles minimumskrav til genanvendelseseffektivitet. I sin evaluering af direktiv 2006/66/EF konstaterede Kommissionen, at en af nævnte direktivs mangler er, at dets bestemmelser er for udetaljerede, hvilket fører til en uensartet gennemførelse og skaber betydelige hindringer for genanvendelsesmarkedernes funktion og suboptimale genanvendelsesniveauer. Mere detaljerede og harmoniserede regler vil derfor kunne forhindre forvridninger af markedet for indsamling, behandling og genanvendelse af udtjente batterier, og sikre ensartet gennemførelse af kravene i hele Unionen. Det vil også føre til yderligere harmonisering af kvaliteten af de affaldshåndteringsydelser, der leveres af erhvervsdrivende, og gøre det lettere for markederne for sekundære råstoffer at fungere. |
| --- | --- |

(95)

Der er behov for harmoniserede regler for affaldshåndtering for at sikre, at producenter og andre erhvervsdrivende er omfattet af de samme regler på tværs af medlemsstaterne i forbindelse med gennemførelsen af det udvidede producentansvar for batterier og for at sikre et højt beskyttelsesniveau for menneskers sundhed og miljøet i hele Unionen. Udvidet producentansvar kan bidrage til at reducere den samlede ressourceanvendelse, navnlig ved at reducere tilblivelse af udtjente batterier og de negative påvirkninger, der er forbundet med håndteringen af udtjente batterier. For at opnå et højt niveau af materialenyttiggørelse er det nødvendigt at maksimere den særskilte indsamling af udtjente batterier og sikre, at alle indsamlede udtjente batterier genanvendes gennem processer, der opfylder fælles minimumskrav til genanvendelseseffektivitet. I sin evaluering af direktiv 2006/66/EF konstaterede Kommissionen, at en af nævnte direktivs mangler er, at dets bestemmelser er for udetaljerede, hvilket fører til en uensartet gennemførelse og skaber betydelige hindringer for genanvendelsesmarkedernes funktion og suboptimale genanvendelsesniveauer. Mere detaljerede og harmoniserede regler vil derfor kunne forhindre forvridninger af markedet for indsamling, behandling og genanvendelse af udtjente batterier, og sikre ensartet gennemførelse af kravene i hele Unionen. Det vil også føre til yderligere harmonisering af kvaliteten af de affaldshåndteringsydelser, der leveres af erhvervsdrivende, og gøre det lettere for markederne for sekundære råstoffer at fungere.

| (96) | For at sikre at forpligtelserne i henhold til denne forordning opfyldes, og for at kontrollere og verificere at producenter og producentansvarsorganisationer overholder denne forordning, skal medlemsstaterne udpege én eller flere kompetente myndigheder. |
| --- | --- |

(96)

For at sikre at forpligtelserne i henhold til denne forordning opfyldes, og for at kontrollere og verificere at producenter og producentansvarsorganisationer overholder denne forordning, skal medlemsstaterne udpege én eller flere kompetente myndigheder.

| (97) | Denne forordning bygger på de bestemmelser om og generelle principper for affaldshåndtering, der er fastlagt i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/98/EF (25), som bør tilpasses for at afspejle udtjente batteriers særlige karakter. For at indsamlingen af udtjente batterier kan tilrettelægges på den mest effektive måde, er det vigtigt, at det sker både tæt på det sted, hvor batterierne sælges, og på slutbrugeren. Udtjente batterier bør indsamles særskilt fra andre affaldsstrømme såsom metaller, papir og pap, glas, plast, træ, tekstiler og bioaffald. Det bør også være muligt at indsamle udtjente batterier både sammen med affald af elektrisk og elektronisk udstyr og med udrangerede køretøjer i forbindelse med nationale indsamlingsordninger, der er iværksat på grundlag af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2012/19/EU (26) og direktiv 2000/53/EF. I direktiv 2006/66/EF fastsættes der specifikke regler for batterier, men der er behov for en sammenhængende og supplerende tilgang, som bygger på og yderligere harmoniserer eksisterende affaldshåndteringsstrukturer. Følgelig og med henblik på effektivt at gennemføre udvidet producentansvar i forbindelse med affaldshåndtering bør der fastsættes forpligtelser med hensyn til den medlemsstat, hvor batterierne første gang gøres tilgængelige på markedet. |
| --- | --- |

(97)

Denne forordning bygger på de bestemmelser om og generelle principper for affaldshåndtering, der er fastlagt i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/98/EF (25), som bør tilpasses for at afspejle udtjente batteriers særlige karakter. For at indsamlingen af udtjente batterier kan tilrettelægges på den mest effektive måde, er det vigtigt, at det sker både tæt på det sted, hvor batterierne sælges, og på slutbrugeren. Udtjente batterier bør indsamles særskilt fra andre affaldsstrømme såsom metaller, papir og pap, glas, plast, træ, tekstiler og bioaffald. Det bør også være muligt at indsamle udtjente batterier både sammen med affald af elektrisk og elektronisk udstyr og med udrangerede køretøjer i forbindelse med nationale indsamlingsordninger, der er iværksat på grundlag af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2012/19/EU (26) og direktiv 2000/53/EF. I direktiv 2006/66/EF fastsættes der specifikke regler for batterier, men der er behov for en sammenhængende og supplerende tilgang, som bygger på og yderligere harmoniserer eksisterende affaldshåndteringsstrukturer. Følgelig og med henblik på effektivt at gennemføre udvidet producentansvar i forbindelse med affaldshåndtering bør der fastsættes forpligtelser med hensyn til den medlemsstat, hvor batterierne første gang gøres tilgængelige på markedet.

| (98) | For at kontrollere, at producenter opfylder deres forpligtelser med hensyn til affaldsbehandlingen af batterier, der første gang gøres tilgængelige på markedet på en medlemsstats område, skal den kompetente myndighed i hver medlemsstat oprette og forvalte et register. Oplysningerne i registret bør være tilgængelige for de enheder, der spiller en rolle i overvågningen af overholdelsen og håndhævelsen af det udvidede producentansvar. Dette register bør kunne være det samme som det nationale register, der er oprettet i henhold til direktiv 2006/66/EF. Producenterne bør pålægges at lade sig registrere med henblik på at give de kompetente myndigheder de oplysninger, de skal bruge til at kontrollere, at producenterne opfylder deres forpligtelser. Registreringskravene bør forenkles i hele Unionen. |
| --- | --- |

(98)

For at kontrollere, at producenter opfylder deres forpligtelser med hensyn til affaldsbehandlingen af batterier, der første gang gøres tilgængelige på markedet på en medlemsstats område, skal den kompetente myndighed i hver medlemsstat oprette og forvalte et register. Oplysningerne i registret bør være tilgængelige for de enheder, der spiller en rolle i overvågningen af overholdelsen og håndhævelsen af det udvidede producentansvar. Dette register bør kunne være det samme som det nationale register, der er oprettet i henhold til direktiv 2006/66/EF. Producenterne bør pålægges at lade sig registrere med henblik på at give de kompetente myndigheder de oplysninger, de skal bruge til at kontrollere, at producenterne opfylder deres forpligtelser. Registreringskravene bør forenkles i hele Unionen.

| (99) | Med hensyn til statsdrevne producentansvarsorganisationer, hvor der ikke foreligger fuldmagt fra en repræsenteret producent, finder kravene i denne forordning vedrørende sådanne fuldmagter ikke anvendelse. |
| --- | --- |

(99)

Med hensyn til statsdrevne producentansvarsorganisationer, hvor der ikke foreligger fuldmagt fra en repræsenteret producent, finder kravene i denne forordning vedrørende sådanne fuldmagter ikke anvendelse.

| (100) | I lyset af forureneren betaler-princippet bør forpligtelserne vedrørende håndtering af udtjente batterier pålægges producenterne. I denne forbindelse bør producenter forstås således, at det omfatter enhver fabrikant, importør eller distributør, som, uanset hvilken salgsmetode der anvendes, herunder aftaler om fjernsalg som defineret i artikel 2, nr. 7), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2011/83/EU (27), for første gang erhvervsmæssigt leverer et batteri til distribution eller brug, herunder også indbygget i apparater, lette transportmidler eller andre køretøjer, på en medlemsstats område. |
| --- | --- |

(100)

I lyset af forureneren betaler-princippet bør forpligtelserne vedrørende håndtering af udtjente batterier pålægges producenterne. I denne forbindelse bør producenter forstås således, at det omfatter enhver fabrikant, importør eller distributør, som, uanset hvilken salgsmetode der anvendes, herunder aftaler om fjernsalg som defineret i artikel 2, nr. 7), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2011/83/EU (27), for første gang erhvervsmæssigt leverer et batteri til distribution eller brug, herunder også indbygget i apparater, lette transportmidler eller andre køretøjer, på en medlemsstats område.

| (101) | Producenterne bør have udvidet producentansvar for håndteringen af deres udtjente batterier i bortskaffelsesfasen. De bør følgelig finansiere omkostningerne til indsamling, behandling og genanvendelse af alle indsamlede batterier, til undersøgelser af sammensætningen af indsamlet blandet kommunalt affald, til rapportering om batterier og udtjente batterier og til forsyning af slutbrugerne og affaldsoperatørerne med oplysninger om batterierne og hensigtsmæssig genbrug og håndtering af udtjente batterier. De nye regler om udvidet producentansvar i henhold til denne forordning har til formål at sikre et højt beskyttelsesniveau for miljøet og sundheden i Unionen ved at maksimere særskilt indsamling af udtjente batterier og sikre, at alle indsamlede batterier genanvendes gennem processer, der opnår en høj grad af genanvendelseseffektivitet og materialenyttiggørelse i lyset af den tekniske og videnskabelige udvikling. Forpligtelserne vedrørende udvidet producentansvar bør finde anvendelse på alle former for levering, herunder fjernsalg. Producenterne bør kunne opfylde disse forpligtelser kollektivt gennem producentansvarsorganisationer, der påtager sig ansvaret på deres vegne. Producenterne eller producentansvarsorganisationerne bør være omfattet af et krav om godkendelse, og de bør påvise, at de har finansielle midler til at dække de omkostninger, der er forbundet med det udvidede producentansvar. Medlemsstaterne bør, når de fastsætter administrative og proceduremæssige regler for godkendelse af producenter med hensyn til individuel overholdelse og for producentansvarsorganisationer med hensyn til kollektiv overholdelse, kunne skelne mellem procedurer for individuelle producenter og for producentansvarsorganisationer for at begrænse den administrative byrde for individuelle producenter. I den forbindelse bør tilladelser, der er udstedt i henhold til direktiv 2008/98/EF, kunne anses for godkendelse med henblik på denne forordning. Hvis det er nødvendigt for at undgå forvridning af det indre marked og for at sikre ensartede betingelser for tilpasning af producenternes finansielle bidrag til producentansvarsorganisationer, bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser. Affaldshåndteringsvirksomheder, der indsamler og behandler affald i overensstemmelse med denne forordning, bør være omfattet af en udvælgelsesprocedure foretaget af producenter af de relevante batterier eller af producentansvarsorganisationer, der handler på deres vegne, i overensstemmelse med direktiv 2008/98/EF. Hvis affaldshåndteringsaktiviteter finder sted i en anden medlemsstat end den, hvor et batteri blev gjort tilgængeligt på markedet for første gang, bør producenterne dække de omkostninger, som affaldshåndteringsvirksomhederne har afholdt i den medlemsstat, hvor affaldsaktiviteterne finder sted. Det bør ved drøftelserne om mulige forslag til EU-retsakter om udrangerede køretøjer og affald af elektrisk og elektronisk udstyr overvejes at etablere en grænseoverskridende ordning for udvidet producentansvar for udtjente batterier, herunder dem, der indgår i køretøjer eller apparater, mellem de relevante aktører. Desuden bør det overvejes at vedtage andre foranstaltninger såsom informationsstyrings- og verifikationsværktøj, herunder, hvor det er relevant, bemyndigede repræsentanter for udvidet producentansvar, affaldshåndteringsvirksomheder, producentansvarsorganisationer, digitale produktpas og producentregistre og nationale køretøjsregistreringssystemer, når de omfatter elkøretøjsbatterier. |
| --- | --- |

(101)

Producenterne bør have udvidet producentansvar for håndteringen af deres udtjente batterier i bortskaffelsesfasen. De bør følgelig finansiere omkostningerne til indsamling, behandling og genanvendelse af alle indsamlede batterier, til undersøgelser af sammensætningen af indsamlet blandet kommunalt affald, til rapportering om batterier og udtjente batterier og til forsyning af slutbrugerne og affaldsoperatørerne med oplysninger om batterierne og hensigtsmæssig genbrug og håndtering af udtjente batterier. De nye regler om udvidet producentansvar i henhold til denne forordning har til formål at sikre et højt beskyttelsesniveau for miljøet og sundheden i Unionen ved at maksimere særskilt indsamling af udtjente batterier og sikre, at alle indsamlede batterier genanvendes gennem processer, der opnår en høj grad af genanvendelseseffektivitet og materialenyttiggørelse i lyset af den tekniske og videnskabelige udvikling. Forpligtelserne vedrørende udvidet producentansvar bør finde anvendelse på alle former for levering, herunder fjernsalg. Producenterne bør kunne opfylde disse forpligtelser kollektivt gennem producentansvarsorganisationer, der påtager sig ansvaret på deres vegne. Producenterne eller producentansvarsorganisationerne bør være omfattet af et krav om godkendelse, og de bør påvise, at de har finansielle midler til at dække de omkostninger, der er forbundet med det udvidede producentansvar. Medlemsstaterne bør, når de fastsætter administrative og proceduremæssige regler for godkendelse af producenter med hensyn til individuel overholdelse og for producentansvarsorganisationer med hensyn til kollektiv overholdelse, kunne skelne mellem procedurer for individuelle producenter og for producentansvarsorganisationer for at begrænse den administrative byrde for individuelle producenter. I den forbindelse bør tilladelser, der er udstedt i henhold til direktiv 2008/98/EF, kunne anses for godkendelse med henblik på denne forordning. Hvis det er nødvendigt for at undgå forvridning af det indre marked og for at sikre ensartede betingelser for tilpasning af producenternes finansielle bidrag til producentansvarsorganisationer, bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser. Affaldshåndteringsvirksomheder, der indsamler og behandler affald i overensstemmelse med denne forordning, bør være omfattet af en udvælgelsesprocedure foretaget af producenter af de relevante batterier eller af producentansvarsorganisationer, der handler på deres vegne, i overensstemmelse med direktiv 2008/98/EF. Hvis affaldshåndteringsaktiviteter finder sted i en anden medlemsstat end den, hvor et batteri blev gjort tilgængeligt på markedet for første gang, bør producenterne dække de omkostninger, som affaldshåndteringsvirksomhederne har afholdt i den medlemsstat, hvor affaldsaktiviteterne finder sted. Det bør ved drøftelserne om mulige forslag til EU-retsakter om udrangerede køretøjer og affald af elektrisk og elektronisk udstyr overvejes at etablere en grænseoverskridende ordning for udvidet producentansvar for udtjente batterier, herunder dem, der indgår i køretøjer eller apparater, mellem de relevante aktører. Desuden bør det overvejes at vedtage andre foranstaltninger såsom informationsstyrings- og verifikationsværktøj, herunder, hvor det er relevant, bemyndigede repræsentanter for udvidet producentansvar, affaldshåndteringsvirksomheder, producentansvarsorganisationer, digitale produktpas og producentregistre og nationale køretøjsregistreringssystemer, når de omfatter elkøretøjsbatterier.

| (102) | Udvidet producentansvar bør også gælde for erhvervsdrivende, der bringer et batteri i omsætning, som er gjort til genstand for forberedelse til genbrug, forberedelse til formålsændring, formålsændring eller genfremstilling. Derfor bør den erhvervsdrivende, der oprindeligt har bragt batteriet i omsætning, ikke bære eventuelle yderligere omkostninger for den affaldshåndtering, der måtte opstå som følge af det pågældende batteris efterfølgende levetid. Det bør være muligt for erhvervsdrivende, der er omfattet af udvidet producentansvar, at indføre en omkostningsdelingsmekanisme baseret på fordelingen af de faktiske affaldshåndteringsomkostningerne. |
| --- | --- |

(102)

Udvidet producentansvar bør også gælde for erhvervsdrivende, der bringer et batteri i omsætning, som er gjort til genstand for forberedelse til genbrug, forberedelse til formålsændring, formålsændring eller genfremstilling. Derfor bør den erhvervsdrivende, der oprindeligt har bragt batteriet i omsætning, ikke bære eventuelle yderligere omkostninger for den affaldshåndtering, der måtte opstå som følge af det pågældende batteris efterfølgende levetid. Det bør være muligt for erhvervsdrivende, der er omfattet af udvidet producentansvar, at indføre en omkostningsdelingsmekanisme baseret på fordelingen af de faktiske affaldshåndteringsomkostningerne.

| (103) | Denne forordning udgør lex specialis i forhold til direktiv 2008/98/EF for minimumskrav om udvidet producentansvar vedrørende indsamlings- og genanvendelsesmål, distributørens tilbagetagning og second life. Medlemsstaterne bør pålægges at fastsætte det udvidede producentansvar, der er fastsat i denne forordning, i overensstemmelse med direktiv 2008/98/EF og national ret, som gennemfører nævnte direktiv. Hvor denne forordning ikke indeholder bestemmelser om fuld harmonisering i kapitel VIII, bør medlemsstaterne desuden kunne fastsætte yderligere foranstaltninger vedrørende disse specifikke emner, forudsat at en sådan yderligere regulering er i overensstemmelse med direktiv 2008/98/EF og med både national ret, som gennemfører nævnte direktiv, og med denne forordning. |
| --- | --- |

(103)

Denne forordning udgør lex specialis i forhold til direktiv 2008/98/EF for minimumskrav om udvidet producentansvar vedrørende indsamlings- og genanvendelsesmål, distributørens tilbagetagning og second life. Medlemsstaterne bør pålægges at fastsætte det udvidede producentansvar, der er fastsat i denne forordning, i overensstemmelse med direktiv 2008/98/EF og national ret, som gennemfører nævnte direktiv. Hvor denne forordning ikke indeholder bestemmelser om fuld harmonisering i kapitel VIII, bør medlemsstaterne desuden kunne fastsætte yderligere foranstaltninger vedrørende disse specifikke emner, forudsat at en sådan yderligere regulering er i overensstemmelse med direktiv 2008/98/EF og med både national ret, som gennemfører nævnte direktiv, og med denne forordning.

| (104) | Denne forordning bør præcisere, hvordan de forpligtelser vedrørende sporbarhed for erhvervsdrivende, der er fastsat i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2022/2065 (28), skal anvendes på onlineplatforme, der giver forbrugere mulighed for at indgå aftaler om fjernsalg med producenter, der udbyder batterier, herunder batterier, der er indbygget i apparater, lette transportmidler eller andre køretøjer, og på forbrugere, som befinder sig i Unionen, i forbindelse med de producentregistre, der er oprettet i henhold til nærværende forordning. Med henblik på nærværende forordning bør enhver producent, der udbyder batterier, herunder batterier, der er indbygget i apparater, lette transportmidler eller andre køretøjer, ved hjælp af aftaler om fjernsalg direkte til forbrugere, der befinder sig i en medlemsstat, uanset om de er etableret i en medlemsstat eller et tredjeland, anses for erhvervsdrivende som defineret i forordning (EU) 2022/2065. I henhold til nævnte forordning bør udbydere af onlineplatforme, der er omfattet af nævnte forordnings kapitel III, afdeling 4, og som giver forbrugere mulighed for at indgå aftaler om fjernsalg med producenter, indhente oplysninger fra disse producenter om det register over producenter, hvor de er registreret, samt deres registreringsnummer og en selvcertificering, der forpligter dem til at overholde kravene om udvidet producentansvar i nærværende forordning. Gennemførelsen af de erhvervsdrivendes sporbarhedsregler for salg af batterier online er underlagt håndhævelsesreglerne i forordning (EU) 2022/2065. |
| --- | --- |

(104)

Denne forordning bør præcisere, hvordan de forpligtelser vedrørende sporbarhed for erhvervsdrivende, der er fastsat i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2022/2065 (28), skal anvendes på onlineplatforme, der giver forbrugere mulighed for at indgå aftaler om fjernsalg med producenter, der udbyder batterier, herunder batterier, der er indbygget i apparater, lette transportmidler eller andre køretøjer, og på forbrugere, som befinder sig i Unionen, i forbindelse med de producentregistre, der er oprettet i henhold til nærværende forordning. Med henblik på nærværende forordning bør enhver producent, der udbyder batterier, herunder batterier, der er indbygget i apparater, lette transportmidler eller andre køretøjer, ved hjælp af aftaler om fjernsalg direkte til forbrugere, der befinder sig i en medlemsstat, uanset om de er etableret i en medlemsstat eller et tredjeland, anses for erhvervsdrivende som defineret i forordning (EU) 2022/2065. I henhold til nævnte forordning bør udbydere af onlineplatforme, der er omfattet af nævnte forordnings kapitel III, afdeling 4, og som giver forbrugere mulighed for at indgå aftaler om fjernsalg med producenter, indhente oplysninger fra disse producenter om det register over producenter, hvor de er registreret, samt deres registreringsnummer og en selvcertificering, der forpligter dem til at overholde kravene om udvidet producentansvar i nærværende forordning. Gennemførelsen af de erhvervsdrivendes sporbarhedsregler for salg af batterier online er underlagt håndhævelsesreglerne i forordning (EU) 2022/2065.

| (105) | For at sikre genanvendelse af høj kvalitet i batteriforsyningskæden, fremme udbredelsen af sekundære råstoffer af høj kvalitet og beskytte miljøet bør der være en omfattende indsamlings- og genanvendelsesprocent for udtjente batterier. Indsamling af udtjente batterier er et grundlæggende og helt afgørende skridt i forbindelse med nyttiggørelse af værdifulde materialer i batterier gennem deres genanvendelse og ved opretholdelse af batteriforsyningskæden i Unionen, hvilket styrker Unionens strategiske autonomi i denne sektor. Sådan genanvendelse letter også derved adgangen til nyttiggjorte materialer, som kan anvendes til produktion af nye produkter. |
| --- | --- |

(105)

For at sikre genanvendelse af høj kvalitet i batteriforsyningskæden, fremme udbredelsen af sekundære råstoffer af høj kvalitet og beskytte miljøet bør der være en omfattende indsamlings- og genanvendelsesprocent for udtjente batterier. Indsamling af udtjente batterier er et grundlæggende og helt afgørende skridt i forbindelse med nyttiggørelse af værdifulde materialer i batterier gennem deres genanvendelse og ved opretholdelse af batteriforsyningskæden i Unionen, hvilket styrker Unionens strategiske autonomi i denne sektor. Sådan genanvendelse letter også derved adgangen til nyttiggjorte materialer, som kan anvendes til produktion af nye produkter.

| (106) | Producenter bør være ansvarlige for finansieringen og organiseringen af særskilt indsamling af udtjente batterier. Med henblik herpå bør de oprette et tilbagetagnings- og indsamlingsnetværk og de tilhørende oplysningskampagner, som dækker de enkelte medlemsstaters område. Sådanne netværk bør være tæt på slutbrugeren og bør ikke kun være målrettet områder og batterier, hvor indsamling af udtjente batterier er rentabel. Indsamlingsnetværket bør omfatte distributører, godkendte anlæg til behandling af affald af elektrisk og elektronisk udstyr og udrangerede køretøjer og genbrugsstationer, og, på frivillig basis, andre aktører såsom offentlige myndigheder og skoler. Med henblik på at verificere og forbedre indsamlingsnetværkets og de tilhørende oplysningskampagners effektivitet bør der regelmæssigt udføres undersøgelser af sammensætningen på mindst NUTS 2-niveau, der er fastsat i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1059/2003 (29), af indsamlet blandet kommunalt affald og affald af elektrisk og elektronisk udstyr med henblik på at bestemme mængden af udtjente bærbare batterier deri. |
| --- | --- |

(106)

Producenter bør være ansvarlige for finansieringen og organiseringen af særskilt indsamling af udtjente batterier. Med henblik herpå bør de oprette et tilbagetagnings- og indsamlingsnetværk og de tilhørende oplysningskampagner, som dækker de enkelte medlemsstaters område. Sådanne netværk bør være tæt på slutbrugeren og bør ikke kun være målrettet områder og batterier, hvor indsamling af udtjente batterier er rentabel. Indsamlingsnetværket bør omfatte distributører, godkendte anlæg til behandling af affald af elektrisk og elektronisk udstyr og udrangerede køretøjer og genbrugsstationer, og, på frivillig basis, andre aktører såsom offentlige myndigheder og skoler. Med henblik på at verificere og forbedre indsamlingsnetværkets og de tilhørende oplysningskampagners effektivitet bør der regelmæssigt udføres undersøgelser af sammensætningen på mindst NUTS 2-niveau, der er fastsat i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1059/2003 (29), af indsamlet blandet kommunalt affald og affald af elektrisk og elektronisk udstyr med henblik på at bestemme mængden af udtjente bærbare batterier deri.

| (107) | Udtjente batterier bør også kunne indsamles sammen med affald af elektrisk og elektronisk udstyr i forbindelse med nationale indsamlingsordninger, der er iværksat på grundlag af direktiv 2012/19/EU, og sammen med udrangerede køretøjer i henhold til direktiv 2000/53/EF. I sådanne tilfælde bør batterier som et obligatorisk mindstekrav til behandlingen udtages af de indsamlede udtjente apparater og udrangerede køretøjer. Når batterierne er taget ud af de indsamlede udtjente apparater og udrangerede køretøjer, bør de være omfattet af kravene i denne forordning. Navnlig bør sådanne udtjente batterier indregnes med henblik på opnåelsen af indsamlingsmålet for den pågældende batterikategori og være omfattet af denne forordnings behandlings- og genanvendelseskrav. |
| --- | --- |

(107)

Udtjente batterier bør også kunne indsamles sammen med affald af elektrisk og elektronisk udstyr i forbindelse med nationale indsamlingsordninger, der er iværksat på grundlag af direktiv 2012/19/EU, og sammen med udrangerede køretøjer i henhold til direktiv 2000/53/EF. I sådanne tilfælde bør batterier som et obligatorisk mindstekrav til behandlingen udtages af de indsamlede udtjente apparater og udrangerede køretøjer. Når batterierne er taget ud af de indsamlede udtjente apparater og udrangerede køretøjer, bør de være omfattet af kravene i denne forordning. Navnlig bør sådanne udtjente batterier indregnes med henblik på opnåelsen af indsamlingsmålet for den pågældende batterikategori og være omfattet af denne forordnings behandlings- og genanvendelseskrav.

| (108) | I betragtning af miljøpåvirkningerne og tabet af materialer, hvis udtjente batterier ikke indsamles særskilt og følgelig ikke behandles på en miljømæssigt forsvarlig måde, bør det indsamlingsmål for udtjente bærbare batterier, der er fastsat i direktiv 2006/66/EF, fortsat finde anvendelse og gradvist hæves. I betragtning af den aktuelle stigning i salget af LMT-batterier og det forhold, at de har en længere levetid end bærbare batterier, er det hensigtsmæssigt at fastsætte et specifikt indsamlingsmål for udtjente LMT-batterier, som er adskilt fra det indsamlingsmål, der gælder for udtjente bærbare batterier. Som følge af den forventede markedsudvikling for LMT-batterier og bærbare batterier og stigningen i deres forventede levetid bør metoden til beregning og verifikation af indsamlingsmål revideres for bedre at kunne konstatere den faktiske mængde udtjente LMT-batterier og udtjente bærbare batterier, der kan indsamles. Derfor bør beføjelsen til at vedtage retsakter delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i TEUF for så vidt angår ændring af denne metode og ændring af indsamlingsmålene i overensstemmelse hermed. Det er afgørende, at en ny »tilgængelig for indsamling«-metode opretholder eller øger miljøambitionsniveauet med hensyn til indsamling af udtjente LMT-batterier og udtjente bærbare batterier sammenlignet med den eksisterende metode. På grundlag af Det Fælles Forskningscenters undersøgelse om alternative indsamlingsmål for udtjente bærbare batterier og batterier til lette transportmidler anslås det, at et indsamlingsmål for udtjente LMT-batterier på 51 % senest den 31. december 2028 og 61 % senest den 31. december 2031, beregnet på grundlag af de mængder LMT-batterier, der gøres tilgængelige på markedet i en medlemsstat, vil svare til et indsamlingsmål for udtjente LMT-batterier på 79 % senest den 31. december 2028 og 85 % senest den 31. december 2031 beregnet på grundlag af de mængder LMT-batterier, der kan indsamles i en medlemsstat. Indsamlingsmålene for udtjente bærbare batterier og udtjente LMT-batterier bør revideres. En sådan revision bør også kunne omfatte muligheden for at tilføje to underkategorier af bærbare batterier: genopladelige og ikkegenopladelige batterier med særskilte indsamlingsprocenter. Kommissionen bør udarbejde en rapport, der ledsager disse revisioner. |
| --- | --- |

(108)

I betragtning af miljøpåvirkningerne og tabet af materialer, hvis udtjente batterier ikke indsamles særskilt og følgelig ikke behandles på en miljømæssigt forsvarlig måde, bør det indsamlingsmål for udtjente bærbare batterier, der er fastsat i direktiv 2006/66/EF, fortsat finde anvendelse og gradvist hæves. I betragtning af den aktuelle stigning i salget af LMT-batterier og det forhold, at de har en længere levetid end bærbare batterier, er det hensigtsmæssigt at fastsætte et specifikt indsamlingsmål for udtjente LMT-batterier, som er adskilt fra det indsamlingsmål, der gælder for udtjente bærbare batterier. Som følge af den forventede markedsudvikling for LMT-batterier og bærbare batterier og stigningen i deres forventede levetid bør metoden til beregning og verifikation af indsamlingsmål revideres for bedre at kunne konstatere den faktiske mængde udtjente LMT-batterier og udtjente bærbare batterier, der kan indsamles. Derfor bør beføjelsen til at vedtage retsakter delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i TEUF for så vidt angår ændring af denne metode og ændring af indsamlingsmålene i overensstemmelse hermed. Det er afgørende, at en ny »tilgængelig for indsamling«-metode opretholder eller øger miljøambitionsniveauet med hensyn til indsamling af udtjente LMT-batterier og udtjente bærbare batterier sammenlignet med den eksisterende metode. På grundlag af Det Fælles Forskningscenters undersøgelse om alternative indsamlingsmål for udtjente bærbare batterier og batterier til lette transportmidler anslås det, at et indsamlingsmål for udtjente LMT-batterier på 51 % senest den 31. december 2028 og 61 % senest den 31. december 2031, beregnet på grundlag af de mængder LMT-batterier, der gøres tilgængelige på markedet i en medlemsstat, vil svare til et indsamlingsmål for udtjente LMT-batterier på 79 % senest den 31. december 2028 og 85 % senest den 31. december 2031 beregnet på grundlag af de mængder LMT-batterier, der kan indsamles i en medlemsstat. Indsamlingsmålene for udtjente bærbare batterier og udtjente LMT-batterier bør revideres. En sådan revision bør også kunne omfatte muligheden for at tilføje to underkategorier af bærbare batterier: genopladelige og ikkegenopladelige batterier med særskilte indsamlingsprocenter. Kommissionen bør udarbejde en rapport, der ledsager disse revisioner.

| (109) | For at maksimere indsamlingen og begrænse sikkerhedsrisici bør Kommissionen vurdere gennemførligheden af og de potentielle fordele ved at etablere en returpantordning for batterier, navnlig for bærbare batterier til almindelig anvendelse. Der bør i denne vurdering tages hensyn til nationale og harmoniserede pantsystemer på EU-plan. |
| --- | --- |

(109)

For at maksimere indsamlingen og begrænse sikkerhedsrisici bør Kommissionen vurdere gennemførligheden af og de potentielle fordele ved at etablere en returpantordning for batterier, navnlig for bærbare batterier til almindelig anvendelse. Der bør i denne vurdering tages hensyn til nationale og harmoniserede pantsystemer på EU-plan.

| (110) | Indsamlingsprocenten for udtjente bærbare batterier bør fortsat beregnes på grundlag af det gennemsnitlige årlige salg i de foregående år, så målene står i et rimeligt forhold til niveauet for batteriforbruget i en medlemsstat. For bedst muligt at afspejle ændringer i indholdet af kategorien for bærbare batterier samt i batteriernes levetid og forbrugsmønstre bør beføjelsen til at vedtage retsakter delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i TEUF for at ændre metoden til beregning og kontrol af indsamlingsprocenten for udtjente bærbare batterier samt udtjente LMT-batterier. |
| --- | --- |

(110)

Indsamlingsprocenten for udtjente bærbare batterier bør fortsat beregnes på grundlag af det gennemsnitlige årlige salg i de foregående år, så målene står i et rimeligt forhold til niveauet for batteriforbruget i en medlemsstat. For bedst muligt at afspejle ændringer i indholdet af kategorien for bærbare batterier samt i batteriernes levetid og forbrugsmønstre bør beføjelsen til at vedtage retsakter delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i TEUF for at ændre metoden til beregning og kontrol af indsamlingsprocenten for udtjente bærbare batterier samt udtjente LMT-batterier.

| (111) | Medlemsstaternes forpligtelse til at vedtage foranstaltninger vedrørende producenternes og, hvis de er udpeget, producentansvarsorganisationernes opfyldelse af indsamlingsmålene for udtjente bærbare batterier og udtjente LMT-batterier afspejler det generelle princip om, at medlemsstaterne skal sikre EU-rettens effektivitet. |
| --- | --- |

(111)

Medlemsstaternes forpligtelse til at vedtage foranstaltninger vedrørende producenternes og, hvis de er udpeget, producentansvarsorganisationernes opfyldelse af indsamlingsmålene for udtjente bærbare batterier og udtjente LMT-batterier afspejler det generelle princip om, at medlemsstaterne skal sikre EU-rettens effektivitet.

| (112) | Alle udtjente startbatterier, udtjente industribatterier og udtjente elkøretøjsbatterier bør indsamles. Med henblik herpå bør producenterne af startbatterier, industribatterier og elkøretøjsbatterier forpligtes til uden beregning at modtage og tilbagetage alle udtjente batterier i deres respektive kategori fra slutbrugerne. Der bør fastsættes detaljerede rapporteringsforpligtelser for alle producenter, affaldshåndteringsvirksomheder og affaldsindehavere, der er involveret i indsamlingen af udtjente startbatterier, udtjente industribatterier og udtjente elkøretøjsbatterier. |
| --- | --- |

(112)

Alle udtjente startbatterier, udtjente industribatterier og udtjente elkøretøjsbatterier bør indsamles. Med henblik herpå bør producenterne af startbatterier, industribatterier og elkøretøjsbatterier forpligtes til uden beregning at modtage og tilbagetage alle udtjente batterier i deres respektive kategori fra slutbrugerne. Der bør fastsættes detaljerede rapporteringsforpligtelser for alle producenter, affaldshåndteringsvirksomheder og affaldsindehavere, der er involveret i indsamlingen af udtjente startbatterier, udtjente industribatterier og udtjente elkøretøjsbatterier.

| (113) | På baggrund af det affaldshierarki, der er etableret ved direktiv 2008/98/EF, som prioriterer forebyggelse, forberedelse til genbrug og genanvendelse, og i overensstemmelse med direktiv 2008/98/EF og Rådets direktiv 1999/31/EF (30) bør indsamlede udtjente batterier ikke bortskaffes eller blive genstand for en energinyttiggørelsesoperation. |
| --- | --- |

(113)

På baggrund af det affaldshierarki, der er etableret ved direktiv 2008/98/EF, som prioriterer forebyggelse, forberedelse til genbrug og genanvendelse, og i overensstemmelse med direktiv 2008/98/EF og Rådets direktiv 1999/31/EF (30) bør indsamlede udtjente batterier ikke bortskaffes eller blive genstand for en energinyttiggørelsesoperation.

| (114) | Ethvert godkendt anlæg, der udfører behandling af batterier, bør opfylde minimumskravene for at forebygge negative påvirkninger af miljøet og menneskers sundhed og muliggøre en høj grad af nyttiggørelse af materialer i batterier. Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2010/75/EU (31) omhandler en række industrielle aktiviteter i forbindelse med behandling af udtjente batterier, for hvilke det fastsætter særlige tilladelseskrav og kontrolforanstaltninger, som afspejler den bedste tilgængelige teknik. Når industrielle aktiviteter vedrørende behandling og genanvendelse af batterier ikke er omfattet af direktiv 2010/75/EU, bør de erhvervsdrivende under alle omstændigheder være forpligtet til at anvende den bedste tilgængelige teknik som defineret i nævnte direktivs artikel 3, nr. 10), og de specifikke krav fastsat i denne forordning. Denne forordnings krav vedrørende behandling og genanvendelse af batterier bør, hvor det er relevant, tilpasses af Kommissionen i lyset af den videnskabelige og tekniske udvikling og nye teknologier inden for affaldshåndtering. Derfor bør beføjelsen til at vedtage retsakter delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i TEUF for så vidt angår ændring af disse krav. |
| --- | --- |

(114)

Ethvert godkendt anlæg, der udfører behandling af batterier, bør opfylde minimumskravene for at forebygge negative påvirkninger af miljøet og menneskers sundhed og muliggøre en høj grad af nyttiggørelse af materialer i batterier. Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2010/75/EU (31) omhandler en række industrielle aktiviteter i forbindelse med behandling af udtjente batterier, for hvilke det fastsætter særlige tilladelseskrav og kontrolforanstaltninger, som afspejler den bedste tilgængelige teknik. Når industrielle aktiviteter vedrørende behandling og genanvendelse af batterier ikke er omfattet af direktiv 2010/75/EU, bør de erhvervsdrivende under alle omstændigheder være forpligtet til at anvende den bedste tilgængelige teknik som defineret i nævnte direktivs artikel 3, nr. 10), og de specifikke krav fastsat i denne forordning. Denne forordnings krav vedrørende behandling og genanvendelse af batterier bør, hvor det er relevant, tilpasses af Kommissionen i lyset af den videnskabelige og tekniske udvikling og nye teknologier inden for affaldshåndtering. Derfor bør beføjelsen til at vedtage retsakter delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i TEUF for så vidt angår ændring af disse krav.

| (115) | Der bør fastsættes mål for genanvendelsesprocessernes effektivitet og materialenyttiggørelse for at sikre materialenyttiggørelse af høj kvalitet til batteriindustrien, samtidig med at der sikres klare og fælles regler for genanvendelsesvirksomheder, og der undgås konkurrenceforvridning eller andre hindringer for et velfungerende indre marked for sekundære råstoffer fra udtjente batterier. Der bør fastsættes mål for genanvendelseseffektivitet som mål for den samlede mængde genanvendte materialer for blysyrebatterier, nikkel-cadmium-batterier, litiumbaserede batterier og andre batterier. Der bør også fastsættes mål for materialenyttiggørelse for kobolt, bly, litium og nikkel for at opnå en høj procent af materialenyttiggørelse i hele Unionen. Reglerne for beregning og rapportering af genanvendelseseffektivitet, som er fastsat i Kommissionens forordning (EU) nr. 493/2012 (32), bør fortsat finde anvendelse. For at sikre at beregningerne og verifikationerne af genanvendelseseffektivitet og materialenyttiggørelsesprocenter er nøjagtige og pålidelige, og sikre, at der er større retssikkerhed, bør beføjelsen til at vedtage retsakter delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i TEUF med henblik på at supplere denne forordning ved at fastlægge metoden til beregning og verifikation af genanvendelseseffektivitet og materialenyttiggørelsesprocenter i genanvendelsesprocesserne for batterier og formatet for dokumentationen om genanvendelseseffektivitet og materialenyttiggørelse for udtjente batterier og om bestemmelsessted og udbytte af de endelige outputfraktioner i overensstemmelse med del A i bilag XII. Kommissionen bør også revidere forordning (EU) nr. 493/2012 med henblik på at afspejle den teknologiske udvikling og ændringer i industrielle nyttiggørelsesprocesser, udvide deres anvendelsesområde til eksisterende og nye mål og tilvejebringe redskaber til karakterisering af mellemprodukter. Behandlingsanlæg bør tilskyndes til at indføre certificerede miljøledelsessystemer i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1221/2009 (33). |
| --- | --- |

(115)

Der bør fastsættes mål for genanvendelsesprocessernes effektivitet og materialenyttiggørelse for at sikre materialenyttiggørelse af høj kvalitet til batteriindustrien, samtidig med at der sikres klare og fælles regler for genanvendelsesvirksomheder, og der undgås konkurrenceforvridning eller andre hindringer for et velfungerende indre marked for sekundære råstoffer fra udtjente batterier. Der bør fastsættes mål for genanvendelseseffektivitet som mål for den samlede mængde genanvendte materialer for blysyrebatterier, nikkel-cadmium-batterier, litiumbaserede batterier og andre batterier. Der bør også fastsættes mål for materialenyttiggørelse for kobolt, bly, litium og nikkel for at opnå en høj procent af materialenyttiggørelse i hele Unionen. Reglerne for beregning og rapportering af genanvendelseseffektivitet, som er fastsat i Kommissionens forordning (EU) nr. 493/2012 (32), bør fortsat finde anvendelse. For at sikre at beregningerne og verifikationerne af genanvendelseseffektivitet og materialenyttiggørelsesprocenter er nøjagtige og pålidelige, og sikre, at der er større retssikkerhed, bør beføjelsen til at vedtage retsakter delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i TEUF med henblik på at supplere denne forordning ved at fastlægge metoden til beregning og verifikation af genanvendelseseffektivitet og materialenyttiggørelsesprocenter i genanvendelsesprocesserne for batterier og formatet for dokumentationen om genanvendelseseffektivitet og materialenyttiggørelse for udtjente batterier og om bestemmelsessted og udbytte af de endelige outputfraktioner i overensstemmelse med del A i bilag XII. Kommissionen bør også revidere forordning (EU) nr. 493/2012 med henblik på at afspejle den teknologiske udvikling og ændringer i industrielle nyttiggørelsesprocesser, udvide deres anvendelsesområde til eksisterende og nye mål og tilvejebringe redskaber til karakterisering af mellemprodukter. Behandlingsanlæg bør tilskyndes til at indføre certificerede miljøledelsessystemer i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1221/2009 (33).

| (116) | Behandling af udtjente batterier bør kun kunne udføres uden for den pågældende medlemsstat, hvor affaldet er indsamlet, eller uden for Unionen, såfremt transporten heraf finder sted i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1013/2006 (34) og Kommissionens forordning (EF) nr. 1418/2007 (35), og såfremt behandlingen opfylder de krav, der gælder for denne type affald, i overensstemmelse med deres klassificering i Kommissionens beslutning 2000/532/EF (36). Denne beslutning bør revideres for at afspejle alle batterikemier, navnlig koder for udtjente litiumbaserede batterier med henblik på at muliggøre korrekt sortering og rapportering af sådanne udtjente batterier. Nærværende forordning berører ikke den mulige klassificering af udtjente batterier som farligt affald i henhold til direktiv 2008/98/EF. Hvis en sådan behandling finder sted uden for Unionen, bør affaldshåndteringsvirksomheden, på hvis vegne den udføres, have pligt til at aflægge rapport om behandlingen til den kompetente myndighed i den medlemsstat, hvori disse udtjente batterier blev indsamlet, og til at dokumentere, at behandlingen fandt sted på betingelser, der svarer til de påkrævede betingelser i denne forordning og i overensstemmelse med anden EU-ret vedrørende beskyttelse af menneskers sundhed og miljøet, hvis den skal medregnes i genanvendelseseffektiviteten og -målene. For at fastlægge, hvilke krav til sådan behandling der anses for tilsvarende, bør beføjelsen til at vedtage retsakter delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i TEUF for at supplere denne forordning ved at fastlægge nærmere bestemmelser med kriterier for vurderingen af tilsvarende betingelser. |
| --- | --- |

(116)

Behandling af udtjente batterier bør kun kunne udføres uden for den pågældende medlemsstat, hvor affaldet er indsamlet, eller uden for Unionen, såfremt transporten heraf finder sted i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1013/2006 (34) og Kommissionens forordning (EF) nr. 1418/2007 (35), og såfremt behandlingen opfylder de krav, der gælder for denne type affald, i overensstemmelse med deres klassificering i Kommissionens beslutning 2000/532/EF (36). Denne beslutning bør revideres for at afspejle alle batterikemier, navnlig koder for udtjente litiumbaserede batterier med henblik på at muliggøre korrekt sortering og rapportering af sådanne udtjente batterier. Nærværende forordning berører ikke den mulige klassificering af udtjente batterier som farligt affald i henhold til direktiv 2008/98/EF. Hvis en sådan behandling finder sted uden for Unionen, bør affaldshåndteringsvirksomheden, på hvis vegne den udføres, have pligt til at aflægge rapport om behandlingen til den kompetente myndighed i den medlemsstat, hvori disse udtjente batterier blev indsamlet, og til at dokumentere, at behandlingen fandt sted på betingelser, der svarer til de påkrævede betingelser i denne forordning og i overensstemmelse med anden EU-ret vedrørende beskyttelse af menneskers sundhed og miljøet, hvis den skal medregnes i genanvendelseseffektiviteten og -målene. For at fastlægge, hvilke krav til sådan behandling der anses for tilsvarende, bør beføjelsen til at vedtage retsakter delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i TEUF for at supplere denne forordning ved at fastlægge nærmere bestemmelser med kriterier for vurderingen af tilsvarende betingelser.

| (117) | Hvis udtjente batterier eksporteres fra Unionen med henblik på forberedelse til genbrug, forberedelse til formålsændring eller genanvendelse, bør medlemsstaternes kompetente myndigheder gøre effektiv brug af de beføjelser, der er fastsat i forordning (EF) nr. 1013/2006, til at kræve dokumentation for at sikre overholdelse af kravene i nærværende forordning. |
| --- | --- |

(117)

Hvis udtjente batterier eksporteres fra Unionen med henblik på forberedelse til genbrug, forberedelse til formålsændring eller genanvendelse, bør medlemsstaternes kompetente myndigheder gøre effektiv brug af de beføjelser, der er fastsat i forordning (EF) nr. 1013/2006, til at kræve dokumentation for at sikre overholdelse af kravene i nærværende forordning.

| (118) | Industribatterier og elkøretøjsbatterier, der ikke længere er egnede til det oprindelige formål, som de blev fremstillet til, bør kunne anvendes til et andet formål som batterier til stationær energilagring. Der er ved at opstå et marked for brugte industribatterier og brugte elkøretøjsbatterier, og med henblik på at støtte den praktiske anvendelse af affaldshierarkiet bør der derfor fastsættes særlige regler, som muliggør ansvarlig formålsændringen af brugte batterier, samtidig med at der tages hensyn til forsigtighedsprincippet, og slutbrugernes sikkerhed garanteres. Ethvert sådant brugt batteri bør underkastes en vurdering af dets sundhedstilstand og tilgængelige kapacitet med henblik på at sikre, at det kan anvendes til andre formål end dets oprindelige formål. Batterier, der anses for at kunne anvendes til andre formål end deres oprindelige formål, bør helst få ændret anvendelsesformål. For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af krav, som udtjente industribatterier, udtjente LMT-batterier eller udtjente elkøretøjsbatterier skal opfylde for at ophøre med at være affald, bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser. |
| --- | --- |

(118)

Industribatterier og elkøretøjsbatterier, der ikke længere er egnede til det oprindelige formål, som de blev fremstillet til, bør kunne anvendes til et andet formål som batterier til stationær energilagring. Der er ved at opstå et marked for brugte industribatterier og brugte elkøretøjsbatterier, og med henblik på at støtte den praktiske anvendelse af affaldshierarkiet bør der derfor fastsættes særlige regler, som muliggør ansvarlig formålsændringen af brugte batterier, samtidig med at der tages hensyn til forsigtighedsprincippet, og slutbrugernes sikkerhed garanteres. Ethvert sådant brugt batteri bør underkastes en vurdering af dets sundhedstilstand og tilgængelige kapacitet med henblik på at sikre, at det kan anvendes til andre formål end dets oprindelige formål. Batterier, der anses for at kunne anvendes til andre formål end deres oprindelige formål, bør helst få ændret anvendelsesformål. For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af krav, som udtjente industribatterier, udtjente LMT-batterier eller udtjente elkøretøjsbatterier skal opfylde for at ophøre med at være affald, bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser.

| (119) | Producenter og distributører bør aktivt medvirke til at oplyse slutbrugerne om obligatorisk særskilt indsamling af udtjente batterier og tilgængeligheden af indsamlingsordninger. De bør også informere slutbrugerne om den vigtige rolle, som slutbrugerne har med hensyn til at sikre den miljømæssigt optimale håndtering af udtjente batterier. Producenter og distributører bør gøre brug af ajourført informationsteknologi med henblik på at formidle oplysninger til alle slutbrugere samt rapportere om batterier. Oplysningerne bør formidles enten på traditionel vis, f.eks. udendørs reklamer, på plakater, via kampagner på de sociale medier, eller på mere innovative måder, f.eks. gennem elektronisk adgang til websteder via QR-koder på batteriet. Sådanne oplysninger bør være tilgængelige for personer med handicap i overensstemmelse med direktiv (EU) 2019/882. |
| --- | --- |

(119)

Producenter og distributører bør aktivt medvirke til at oplyse slutbrugerne om obligatorisk særskilt indsamling af udtjente batterier og tilgængeligheden af indsamlingsordninger. De bør også informere slutbrugerne om den vigtige rolle, som slutbrugerne har med hensyn til at sikre den miljømæssigt optimale håndtering af udtjente batterier. Producenter og distributører bør gøre brug af ajourført informationsteknologi med henblik på at formidle oplysninger til alle slutbrugere samt rapportere om batterier. Oplysningerne bør formidles enten på traditionel vis, f.eks. udendørs reklamer, på plakater, via kampagner på de sociale medier, eller på mere innovative måder, f.eks. gennem elektronisk adgang til websteder via QR-koder på batteriet. Sådanne oplysninger bør være tilgængelige for personer med handicap i overensstemmelse med direktiv (EU) 2019/882.

| (120) | For at gøre det muligt at verificere opfyldelsen og effektiviteten af forpligtelserne vedrørende indsamling og behandling af udtjente batterier skal de erhvervsdrivende rapportere til de kompetente myndigheder. Producenter af batterier og andre affaldshåndteringsvirksomheder, der indsamler udtjente batterier, bør for hvert kalenderår, hvor det er relevant, rapportere om data om solgte batterier og indsamlede udtjente batterier. Med hensyn til behandling bør rapporteringsforpligtelserne pålægges henholdsvis affaldshåndteringsvirksomhederne og genanvendelsesvirksomhederne. |
| --- | --- |

(120)

For at gøre det muligt at verificere opfyldelsen og effektiviteten af forpligtelserne vedrørende indsamling og behandling af udtjente batterier skal de erhvervsdrivende rapportere til de kompetente myndigheder. Producenter af batterier og andre affaldshåndteringsvirksomheder, der indsamler udtjente batterier, bør for hvert kalenderår, hvor det er relevant, rapportere om data om solgte batterier og indsamlede udtjente batterier. Med hensyn til behandling bør rapporteringsforpligtelserne pålægges henholdsvis affaldshåndteringsvirksomhederne og genanvendelsesvirksomhederne.

| (121) | For hvert kalenderår bør medlemsstaterne meddele Kommissionen oplysninger om mængden af batterier, der er solgt på deres område, og mængden af udtjente batterier, der er indsamlet, efter kategori og kemi. Med hensyn til udtjente bærbare batterier bør data om batterier og udtjente LMT-batterier rapporteres særskilt, hvilket gør det muligt at tilpasse de respektive indsamlingsmål i betragtning af disse batteriers markedsandel, specifikke formål og karakteristika. Sådanne oplysninger bør indgives elektronisk og være ledsaget af en kvalitetskontrolrapport. For at sikre ensartede betingelser for rapportering af disse data og oplysninger til Kommissionen og for verifikationsmetoderne bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser. |
| --- | --- |

(121)

For hvert kalenderår bør medlemsstaterne meddele Kommissionen oplysninger om mængden af batterier, der er solgt på deres område, og mængden af udtjente batterier, der er indsamlet, efter kategori og kemi. Med hensyn til udtjente bærbare batterier bør data om batterier og udtjente LMT-batterier rapporteres særskilt, hvilket gør det muligt at tilpasse de respektive indsamlingsmål i betragtning af disse batteriers markedsandel, specifikke formål og karakteristika. Sådanne oplysninger bør indgives elektronisk og være ledsaget af en kvalitetskontrolrapport. For at sikre ensartede betingelser for rapportering af disse data og oplysninger til Kommissionen og for verifikationsmetoderne bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser.

| (122) | For hvert kalenderår bør medlemsstaterne rapportere de opnåede procenter for genanvendelseseffektivitet og materialenyttiggørelse til Kommissionen under hensyntagen til alle de enkelte trin i genanvendelsesprocessen og outputfraktionerne. |
| --- | --- |

(122)

For hvert kalenderår bør medlemsstaterne rapportere de opnåede procenter for genanvendelseseffektivitet og materialenyttiggørelse til Kommissionen under hensyntagen til alle de enkelte trin i genanvendelsesprocessen og outputfraktionerne.

| (123) | For at øge gennemsigtigheden i forsynings- og værdikæderne for alle interessenter er det nødvendigt at indføre et batteripas, som maksimerer udvekslingen af oplysninger, gør det muligt at følge og spore batterier og giver oplysninger om CO2-intensiteten af deres produktionsprocesser samt oprindelsen af de anvendte materialer og om der er anvendt fornyelige materialer såsom materialer, der er fremstillet af lignin for at erstatte grafit, om batteriernes sammensætning, herunder råstoffer og farlige kemikalier, om reparation, aktiviteter i forbindelse med og muligheder for formålsændring og adskillelse, samt om de behandlings-, genanvendelses- og nyttiggørelsesprocesser, som batterierne kan underkastes ved afslutningen af deres levetid. Batteripasset bør give offentligheden oplysninger om batterier, der bringes i omsætning, og deres bæredygtighedskrav. Det bør give genfremstillingsvirksomheder, second life-operatører og genanvendelsesvirksomheder ajourførte oplysninger om håndtering af batterier og specifikke aktører med skræddersyede oplysninger såsom batteriers sundhedstilstand. Batteripasset bør kunne støtte markedsovervågningsmyndighederne i at udføre deres opgaver i henhold til denne forordning, men det bør ikke erstatte eller ændre markedsovervågningsmyndighedernes ansvar, og de bør i overensstemmelse med forordning (EU) 2019/1020 kontrollere oplysningerne i batteripas. |
| --- | --- |

(123)

For at øge gennemsigtigheden i forsynings- og værdikæderne for alle interessenter er det nødvendigt at indføre et batteripas, som maksimerer udvekslingen af oplysninger, gør det muligt at følge og spore batterier og giver oplysninger om CO2-intensiteten af deres produktionsprocesser samt oprindelsen af de anvendte materialer og om der er anvendt fornyelige materialer såsom materialer, der er fremstillet af lignin for at erstatte grafit, om batteriernes sammensætning, herunder råstoffer og farlige kemikalier, om reparation, aktiviteter i forbindelse med og muligheder for formålsændring og adskillelse, samt om de behandlings-, genanvendelses- og nyttiggørelsesprocesser, som batterierne kan underkastes ved afslutningen af deres levetid. Batteripasset bør give offentligheden oplysninger om batterier, der bringes i omsætning, og deres bæredygtighedskrav. Det bør give genfremstillingsvirksomheder, second life-operatører og genanvendelsesvirksomheder ajourførte oplysninger om håndtering af batterier og specifikke aktører med skræddersyede oplysninger såsom batteriers sundhedstilstand. Batteripasset bør kunne støtte markedsovervågningsmyndighederne i at udføre deres opgaver i henhold til denne forordning, men det bør ikke erstatte eller ændre markedsovervågningsmyndighedernes ansvar, og de bør i overensstemmelse med forordning (EU) 2019/1020 kontrollere oplysningerne i batteripas.

| (124) | Visse oplysninger i batteripasset bør ikke være offentlige, f.eks. følsomme kommercielle oplysninger, som kun et begrænset antal personer med en legitim interesse behøver at få adgang til. Dette gælder oplysninger om demontering, herunder sikkerhed, og detaljerede oplysninger om batteriets sammensætning, hvilket er afgørende for reparatører, genfremstillingsvirksomheder, second life-operatører og genanvendelsesvirksomheder. Det gælder også oplysninger om individuelle batterier, hvilket er afgørende for dem, der har købt batteriet, eller de parter, der handler på deres vegne, med henblik på at gøre batteriet tilgængeligt for uafhængige energiaggregatorer eller energimarkedsdeltagere, evaluere dets restværdi eller resterende levetid for yderligere anvendelse og fremme forberedelse til genbrug, forberedelse til formålsændring, formålsændring eller genfremstilling af batteriet. Testrapporternes resultater bør kun være tilgængelige for bemyndigede organer, markedsovervågningsmyndigheder og Kommissionen. |
| --- | --- |

(124)

Visse oplysninger i batteripasset bør ikke være offentlige, f.eks. følsomme kommercielle oplysninger, som kun et begrænset antal personer med en legitim interesse behøver at få adgang til. Dette gælder oplysninger om demontering, herunder sikkerhed, og detaljerede oplysninger om batteriets sammensætning, hvilket er afgørende for reparatører, genfremstillingsvirksomheder, second life-operatører og genanvendelsesvirksomheder. Det gælder også oplysninger om individuelle batterier, hvilket er afgørende for dem, der har købt batteriet, eller de parter, der handler på deres vegne, med henblik på at gøre batteriet tilgængeligt for uafhængige energiaggregatorer eller energimarkedsdeltagere, evaluere dets restværdi eller resterende levetid for yderligere anvendelse og fremme forberedelse til genbrug, forberedelse til formålsændring, formålsændring eller genfremstilling af batteriet. Testrapporternes resultater bør kun være tilgængelige for bemyndigede organer, markedsovervågningsmyndigheder og Kommissionen.

| (125) | Batteripasset bør give de erhvervsdrivende mulighed for at samle og genbruge oplysningerne og dataene om de individuelle batterier, der er bragt i omsætning, på en mere effektiv måde og for at træffe beslutninger på et mere informeret grundlag i forbindelse med deres planlægningsaktiviteter. Når batteriet er bragt i omsætning, kan det i visse tilfælde være mere praktisk for en anden juridisk person såsom en køretøjsfabrikant at ajourføre oplysningerne i passet. En erhvervsdrivende, der bringer batteriet i omsætning, bør derfor have mulighed for at give enhver anden erhvervsdrivende skriftlig tilladelse til at handle på dennes vegne. Ansvaret for at overholde bestemmelserne for batteripasset bør ligge hos den erhvervsdrivende, der bringer batteriet i omsætning. For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af batteripasset bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser. |
| --- | --- |

(125)

Batteripasset bør give de erhvervsdrivende mulighed for at samle og genbruge oplysningerne og dataene om de individuelle batterier, der er bragt i omsætning, på en mere effektiv måde og for at træffe beslutninger på et mere informeret grundlag i forbindelse med deres planlægningsaktiviteter. Når batteriet er bragt i omsætning, kan det i visse tilfælde være mere praktisk for en anden juridisk person såsom en køretøjsfabrikant at ajourføre oplysningerne i passet. En erhvervsdrivende, der bringer batteriet i omsætning, bør derfor have mulighed for at give enhver anden erhvervsdrivende skriftlig tilladelse til at handle på dennes vegne. Ansvaret for at overholde bestemmelserne for batteripasset bør ligge hos den erhvervsdrivende, der bringer batteriet i omsætning. For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af batteripasset bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser.

| (126) | For at sikre at batteripasset er fleksibelt, dynamisk og markedsdrevet og udvikler sig i overensstemmelse med forretningsmodeller, markeder og innovation, bør det baseres på et decentraliseret datasystem, der oprettes og vedligeholdes af erhvervsdrivende. For at sikre en effektiv indførelse af batteripasset bør det tekniske design, datakravene og anvendelsen af batteripasset overholde en række grundlæggende tekniske krav. Sådanne krav bør udvikles sideløbende med kravene til digitale produktpas, der kræves i henhold til anden EU-ret om miljøvenligt design for bæredygtige produkter. Der bør fastsættes tekniske specifikationer, for hvilke Kommissionens Connecting Europe-facilitetsprincipper for eDelivery-netværket bør tages i betragtning for at sikre en effektiv gennemførelse af disse grundlæggende krav, enten i form af en harmoniseret standard, hvortil henvisningerne offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende, eller som nødløsning i form af fælles specifikationer vedtaget af Kommissionen. Det tekniske design bør sikre, at batteripasset indeholder data på en sikker måde, som overholder reglerne om privatlivets fred. |
| --- | --- |

(126)

For at sikre at batteripasset er fleksibelt, dynamisk og markedsdrevet og udvikler sig i overensstemmelse med forretningsmodeller, markeder og innovation, bør det baseres på et decentraliseret datasystem, der oprettes og vedligeholdes af erhvervsdrivende. For at sikre en effektiv indførelse af batteripasset bør det tekniske design, datakravene og anvendelsen af batteripasset overholde en række grundlæggende tekniske krav. Sådanne krav bør udvikles sideløbende med kravene til digitale produktpas, der kræves i henhold til anden EU-ret om miljøvenligt design for bæredygtige produkter. Der bør fastsættes tekniske specifikationer, for hvilke Kommissionens Connecting Europe-facilitetsprincipper for eDelivery-netværket bør tages i betragtning for at sikre en effektiv gennemførelse af disse grundlæggende krav, enten i form af en harmoniseret standard, hvortil henvisningerne offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende, eller som nødløsning i form af fælles specifikationer vedtaget af Kommissionen. Det tekniske design bør sikre, at batteripasset indeholder data på en sikker måde, som overholder reglerne om privatlivets fred.

| (127) | I forordning (EU) 2019/1020 fastlægges der generelle regler om markedsovervågning og kontrol med produkter, der bringes i omsætning på EU-markedet eller der indføres på EU-markedet fra tredjelande. For at sikre at batterier, der er omfattet af varernes frie bevægelighed, opfylder krav, der sikrer et højt beskyttelsesniveau for offentlige interesser såsom menneskers sundhed og sikkerhed, beskyttelse af ejendom og miljøet, og for at sikre, at forpligtelserne, navnlig i relation til due diligence-politikkerne vedrørende batterier i henhold til nærværende forordning, kan håndhæves fuldt ud, bør forordning (EU) 2019/1020 også finde anvendelse på batterier og erhvervsdrivende, der er omfattet af nærværende forordning. Bilag I til forordning (EU) 2019/1020 bør derfor ændres i overensstemmelse hermed. |
| --- | --- |

(127)

I forordning (EU) 2019/1020 fastlægges der generelle regler om markedsovervågning og kontrol med produkter, der bringes i omsætning på EU-markedet eller der indføres på EU-markedet fra tredjelande. For at sikre at batterier, der er omfattet af varernes frie bevægelighed, opfylder krav, der sikrer et højt beskyttelsesniveau for offentlige interesser såsom menneskers sundhed og sikkerhed, beskyttelse af ejendom og miljøet, og for at sikre, at forpligtelserne, navnlig i relation til due diligence-politikkerne vedrørende batterier i henhold til nærværende forordning, kan håndhæves fuldt ud, bør forordning (EU) 2019/1020 også finde anvendelse på batterier og erhvervsdrivende, der er omfattet af nærværende forordning. Bilag I til forordning (EU) 2019/1020 bør derfor ændres i overensstemmelse hermed.

| (128) | I henhold til forordning (EU) 2019/1020 skal markedsovervågningsmyndighederne gennemføre passende kontrol af produkternes egenskaber i et passende omfang. Forordningen tillægger Kommissionen beføjelser til at vedtage gennemførelsesretsakter for at fastsætte ensartede betingelser for kontrol, kriterier for bestemmelse af kontrollens hyppighed og antal af prøver, der skal kontrolleres i forhold til visse produkter eller produktkategorier. Denne delegation af beføjelser finder også anvendelse på de batterier, der er omfattet af nærværende forordning, hvis betingelserne i forordning (EU) 2019/1020 er opfyldt. |
| --- | --- |

(128)

I henhold til forordning (EU) 2019/1020 skal markedsovervågningsmyndighederne gennemføre passende kontrol af produkternes egenskaber i et passende omfang. Forordningen tillægger Kommissionen beføjelser til at vedtage gennemførelsesretsakter for at fastsætte ensartede betingelser for kontrol, kriterier for bestemmelse af kontrollens hyppighed og antal af prøver, der skal kontrolleres i forhold til visse produkter eller produktkategorier. Denne delegation af beføjelser finder også anvendelse på de batterier, der er omfattet af nærværende forordning, hvis betingelserne i forordning (EU) 2019/1020 er opfyldt.

| (129) | Ved forordning (EU) 2019/1020 blev der indført nye instrumenter til forbedring af overholdelsen og markedsovervågningen, som også er relevant for batterier. Det fastsættes, at Kommissionen kan udpege en offentlig prøvningsfacilitet i en medlemsstat som EU-prøvningsfacilitet for specifikke produktkategorier eller for specifikke risici i forbindelse med en produktkategori. Kommissionen skal medtage de batterier, der er omfattet af denne forordning, i sin næste indkaldelse af interessetilkendegivelser med henblik på udpegelse af EU-prøvningsfaciliteter i henhold til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2022/1267 (37). I forordning (EU) 2019/1020 fastsættes det også, at markedsovervågningsmyndighederne kan udføre fælles aktiviteter med organisationer, der repræsenterer erhvervsdrivende eller slutbrugere, med henblik på at fremme overholdelse, identificere manglende overholdelse, øge bevidstheden og yde vejledning i forbindelse med specifikke kategorier af produkter. Denne mulighed bør også gives i forbindelse med kravene i nærværende forordning. I den forbindelse kan medlemsstaterne eller markedsovervågningsmyndighederne undersøge mulighederne for at oprette batterikompetencecentre. |
| --- | --- |

(129)

Ved forordning (EU) 2019/1020 blev der indført nye instrumenter til forbedring af overholdelsen og markedsovervågningen, som også er relevant for batterier. Det fastsættes, at Kommissionen kan udpege en offentlig prøvningsfacilitet i en medlemsstat som EU-prøvningsfacilitet for specifikke produktkategorier eller for specifikke risici i forbindelse med en produktkategori. Kommissionen skal medtage de batterier, der er omfattet af denne forordning, i sin næste indkaldelse af interessetilkendegivelser med henblik på udpegelse af EU-prøvningsfaciliteter i henhold til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2022/1267 (37). I forordning (EU) 2019/1020 fastsættes det også, at markedsovervågningsmyndighederne kan udføre fælles aktiviteter med organisationer, der repræsenterer erhvervsdrivende eller slutbrugere, med henblik på at fremme overholdelse, identificere manglende overholdelse, øge bevidstheden og yde vejledning i forbindelse med specifikke kategorier af produkter. Denne mulighed bør også gives i forbindelse med kravene i nærværende forordning. I den forbindelse kan medlemsstaterne eller markedsovervågningsmyndighederne undersøge mulighederne for at oprette batterikompetencecentre.

| (130) | Batterier bør kun bringes i omsætning, hvis de ikke udgør en risiko for menneskers sundhed og sikkerhed, ejendom eller miljøet ved opbevaring og anvendelse til deres tilsigtede formål eller under anvendelsesforhold, som med rimelighed kan forudses, dvs. de anvendelsesforhold, som kan forekomme i forbindelse med lovlig og umiddelbar forudsigelig menneskelig adfærd. |
| --- | --- |

(130)

Batterier bør kun bringes i omsætning, hvis de ikke udgør en risiko for menneskers sundhed og sikkerhed, ejendom eller miljøet ved opbevaring og anvendelse til deres tilsigtede formål eller under anvendelsesforhold, som med rimelighed kan forudses, dvs. de anvendelsesforhold, som kan forekomme i forbindelse med lovlig og umiddelbar forudsigelig menneskelig adfærd.

| (131) | Der bør fastsættes en procedure, hvorved berørte parter oplyses om påtænkte batteriforanstaltninger, der udgør en risiko for menneskers sundhed og sikkerhed, ejendom eller miljøet. En sådan procedure bør også give markedsovervågningsmyndighederne i medlemsstaterne mulighed for i samarbejde med de relevante erhvervsdrivende at gribe ind tidligt i forbindelse med sådanne batterier. For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af denne forordning bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser med henblik på at fastsætte, hvorvidt nationale foranstaltninger vedrørende batterier, der ikke opfylder kravene, er berettigede eller ej. |
| --- | --- |

(131)

Der bør fastsættes en procedure, hvorved berørte parter oplyses om påtænkte batteriforanstaltninger, der udgør en risiko for menneskers sundhed og sikkerhed, ejendom eller miljøet. En sådan procedure bør også give markedsovervågningsmyndighederne i medlemsstaterne mulighed for i samarbejde med de relevante erhvervsdrivende at gribe ind tidligt i forbindelse med sådanne batterier. For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af denne forordning bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser med henblik på at fastsætte, hvorvidt nationale foranstaltninger vedrørende batterier, der ikke opfylder kravene, er berettigede eller ej.

| (132) | Markedsovervågningsmyndighederne bør kunne kræve, at en erhvervsdrivende iværksætter korrigerende tiltag, hvis de enten konstaterer, at et batteri ikke opfylder kravene i denne forordning, eller at en erhvervsdrivende har overtrådt bestemmelserne om omsætning af et batteri eller tilgængeliggørelse af et batteri på markedet eller om bæredygtighed, sikkerhed, mærkning og information eller due diligence i forsyningskæden. |
| --- | --- |

(132)

Markedsovervågningsmyndighederne bør kunne kræve, at en erhvervsdrivende iværksætter korrigerende tiltag, hvis de enten konstaterer, at et batteri ikke opfylder kravene i denne forordning, eller at en erhvervsdrivende har overtrådt bestemmelserne om omsætning af et batteri eller tilgængeliggørelse af et batteri på markedet eller om bæredygtighed, sikkerhed, mærkning og information eller due diligence i forsyningskæden.

| (133) | Offentlige udbud er en vigtig sektor med hensyn til at mindske miljøpåvirkningerne af menneskelige aktiviteter og stimulere markedsomstillingen til mere bæredygtige produkter. Ordregivende myndigheder, jf. Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/24/EU (38) og 2014/25/EU (39), og ordregivende enheder, jf. direktiv 2014/25/EU, bør tage hensyn til miljøpåvirkninger, når de indkøber batterier eller produkter, der indeholder batterier, og bør sikre de erhvervsdrivendes effektive overholdelse af sociale og miljømæssige krav med henblik på at fremme og stimulere markedet for ren og energieffektiv mobilitet og energilagring og derved bidrage til Unionens miljø-, klima- og energipolitiske målsætninger. |
| --- | --- |

(133)

Offentlige udbud er en vigtig sektor med hensyn til at mindske miljøpåvirkningerne af menneskelige aktiviteter og stimulere markedsomstillingen til mere bæredygtige produkter. Ordregivende myndigheder, jf. Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/24/EU (38) og 2014/25/EU (39), og ordregivende enheder, jf. direktiv 2014/25/EU, bør tage hensyn til miljøpåvirkninger, når de indkøber batterier eller produkter, der indeholder batterier, og bør sikre de erhvervsdrivendes effektive overholdelse af sociale og miljømæssige krav med henblik på at fremme og stimulere markedet for ren og energieffektiv mobilitet og energilagring og derved bidrage til Unionens miljø-, klima- og energipolitiske målsætninger.

| (134) | Ved vedtagelse af delegerede retsakter i henhold til denne forordning er det navnlig vigtigt, at Kommissionen gennemfører relevante høringer under sit forberedende arbejde, herunder på ekspertniveau, og at disse høringer gennemføres i overensstemmelse med principperne i den interinstitutionelle aftale af 13. april 2016 om bedre lovgivning (40). For at sikre lige deltagelse i forberedelsen af delegerede retsakter modtager Europa-Parlamentet og Rådet navnlig alle dokumenter på samme tid som medlemsstaternes eksperter, og deres eksperter har systematisk adgang til møder i Kommissionens ekspertgrupper, der beskæftiger sig med forberedelse af delegerede retsakter. |
| --- | --- |

(134)

Ved vedtagelse af delegerede retsakter i henhold til denne forordning er det navnlig vigtigt, at Kommissionen gennemfører relevante høringer under sit forberedende arbejde, herunder på ekspertniveau, og at disse høringer gennemføres i overensstemmelse med principperne i den interinstitutionelle aftale af 13. april 2016 om bedre lovgivning (40). For at sikre lige deltagelse i forberedelsen af delegerede retsakter modtager Europa-Parlamentet og Rådet navnlig alle dokumenter på samme tid som medlemsstaternes eksperter, og deres eksperter har systematisk adgang til møder i Kommissionens ekspertgrupper, der beskæftiger sig med forberedelse af delegerede retsakter.

| (135) | De gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen ved denne forordning, og som ikke vedrører afgørelsen af, hvorvidt foranstaltninger, der træffes af medlemsstaterne i forbindelse med batterier, der ikke opfylder kravene, er begrundede eller ej, bør udøves i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 (41). |
| --- | --- |

(135)

De gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen ved denne forordning, og som ikke vedrører afgørelsen af, hvorvidt foranstaltninger, der træffes af medlemsstaterne i forbindelse med batterier, der ikke opfylder kravene, er begrundede eller ej, bør udøves i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 (41).

| (136) | Rådgivningsproceduren bør anvendes til vedtagelse af en gennemførelsesretsakt, hvis Kommissionen konstaterer, at et bemyndiget organ ikke opfylder kravene vedrørende sin notifikation, med henblik på at pålægge den bemyndigende myndighed at iværksætte de nødvendige korrigerende tiltag, herunder om nødvendigt tilbagetrækning af notifikationen. |
| --- | --- |

(136)

Rådgivningsproceduren bør anvendes til vedtagelse af en gennemførelsesretsakt, hvis Kommissionen konstaterer, at et bemyndiget organ ikke opfylder kravene vedrørende sin notifikation, med henblik på at pålægge den bemyndigende myndighed at iværksætte de nødvendige korrigerende tiltag, herunder om nødvendigt tilbagetrækning af notifikationen.

| (137) | Kommissionen bør vedtage gennemførelsesretsakter, der finder anvendelse straks, og som fastsætter, hvorvidt en national foranstaltning, der er truffet i forbindelse med et batteri, der opfylder kravene, men som udgør en risiko, er berettiget eller ej, når det er bydende nødvendigt i behørigt begrundede særligt hastende tilfælde vedrørende beskyttelse af menneskers sundhed eller sikkerhed eller beskyttelse af ejendom eller miljøet. |
| --- | --- |

(137)

Kommissionen bør vedtage gennemførelsesretsakter, der finder anvendelse straks, og som fastsætter, hvorvidt en national foranstaltning, der er truffet i forbindelse med et batteri, der opfylder kravene, men som udgør en risiko, er berettiget eller ej, når det er bydende nødvendigt i behørigt begrundede særligt hastende tilfælde vedrørende beskyttelse af menneskers sundhed eller sikkerhed eller beskyttelse af ejendom eller miljøet.

| (138) | Medlemsstaterne bør fastsætte bestemmelser om sanktioner, der skal anvendes i tilfælde af overtrædelser af denne forordning og sikre, at de anvendes. Sanktionerne bør være effektive, stå i et rimeligt forhold til overtrædelsen og have afskrækkende virkning. Når der pålægges sanktioner, er det vigtigt, at der tages behørigt hensyn til overtrædelsens karakter, grovhed, omfang, forsætlige karakter og hyppighed og graden af den ansvarlige fysiske eller juridiske persons samarbejde med den kompetente myndighed. Sanktionerne skal være i overensstemmelse med EU-retten og national ret, herunder med gældende retssikkerhedsgarantier og med principperne i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder. |
| --- | --- |

(138)

Medlemsstaterne bør fastsætte bestemmelser om sanktioner, der skal anvendes i tilfælde af overtrædelser af denne forordning og sikre, at de anvendes. Sanktionerne bør være effektive, stå i et rimeligt forhold til overtrædelsen og have afskrækkende virkning. Når der pålægges sanktioner, er det vigtigt, at der tages behørigt hensyn til overtrædelsens karakter, grovhed, omfang, forsætlige karakter og hyppighed og graden af den ansvarlige fysiske eller juridiske persons samarbejde med den kompetente myndighed. Sanktionerne skal være i overensstemmelse med EU-retten og national ret, herunder med gældende retssikkerhedsgarantier og med principperne i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder.

| (139) | I betragtning af nødvendigheden af at sikre et højt miljøbeskyttelsesniveau og nødvendigheden af at tage hensyn til ny udvikling baseret på videnskabelige kendsgerninger bør Kommissionen forelægge Europa-Parlamentet og Rådet en rapport om anvendelsen af denne forordning og dens påvirkning på miljøet og på det indre markeds funktion. I sin rapport bør Kommissionen medtage en evaluering af bestemmelserne om kriterierne for bæredygtighed, sikkerhed, mærkning og information, foranstaltningerne vedrørende håndtering af udtjente batterier og kravene til due diligence i forsyningskæden. Rapporten bør om nødvendigt ledsages af et forslag til ændring af de relevante bestemmelser i denne forordning. |
| --- | --- |

(139)

I betragtning af nødvendigheden af at sikre et højt miljøbeskyttelsesniveau og nødvendigheden af at tage hensyn til ny udvikling baseret på videnskabelige kendsgerninger bør Kommissionen forelægge Europa-Parlamentet og Rådet en rapport om anvendelsen af denne forordning og dens påvirkning på miljøet og på det indre markeds funktion. I sin rapport bør Kommissionen medtage en evaluering af bestemmelserne om kriterierne for bæredygtighed, sikkerhed, mærkning og information, foranstaltningerne vedrørende håndtering af udtjente batterier og kravene til due diligence i forsyningskæden. Rapporten bør om nødvendigt ledsages af et forslag til ændring af de relevante bestemmelser i denne forordning.

| (140) | Det er nødvendigt at sikre, at de erhvervsdrivende får tilstrækkelig tid til at opfylde deres forpligtelser i henhold til denne forordning, og at medlemsstaterne får tilstrækkelig tid til at etablere den administrative infrastruktur, der er nødvendig for dens anvendelse. Anvendelsen af denne forordning bør derfor udskydes, indtil det med rimelighed kan forventes, at disse forberedelser er afsluttet. |
| --- | --- |

(140)

Det er nødvendigt at sikre, at de erhvervsdrivende får tilstrækkelig tid til at opfylde deres forpligtelser i henhold til denne forordning, og at medlemsstaterne får tilstrækkelig tid til at etablere den administrative infrastruktur, der er nødvendig for dens anvendelse. Anvendelsen af denne forordning bør derfor udskydes, indtil det med rimelighed kan forventes, at disse forberedelser er afsluttet.

| (141) | Med henblik på at give medlemsstaterne mulighed for at tilpasse det register over producenter, der er oprettet i henhold til direktiv 2006/66/EF, og for at træffe de nødvendige administrative foranstaltninger vedrørende de kompetente myndigheders tilrettelæggelse af godkendelsesprocedurerne, samtidig med at kontinuiteten for de erhvervsdrivende bevares, bør direktiv 2006/66/EF ophæves fra den 18. august 2025. Forpligtelserne i nævnte direktiv vedrørende overvågning og rapportering af indsamlingsprocenten for bærbare batterier bør fortsat være gældende indtil den 31. december 2023, og de tilknyttede forpligtelser til at overføre data til Kommissionen bør fortsat være gældende indtil den 30. juni 2025, forpligtelserne i nævnte direktiv vedrørende overvågning og rapportering af genanvendelseseffektiviteten af genanvendelsesprocesserne bør fortsat være gældende indtil den 31. december 2025, og de tilknyttede forpligtelser til at overføre data til Kommissionen bør fortsat være gældende indtil den 30. juni 2027 af hensyn til kontinuiteten, indtil Kommissionen vedtager nye beregningsregler og rapporteringsformater i henhold til denne forordning. |
| --- | --- |

(141)

Med henblik på at give medlemsstaterne mulighed for at tilpasse det register over producenter, der er oprettet i henhold til direktiv 2006/66/EF, og for at træffe de nødvendige administrative foranstaltninger vedrørende de kompetente myndigheders tilrettelæggelse af godkendelsesprocedurerne, samtidig med at kontinuiteten for de erhvervsdrivende bevares, bør direktiv 2006/66/EF ophæves fra den 18. august 2025. Forpligtelserne i nævnte direktiv vedrørende overvågning og rapportering af indsamlingsprocenten for bærbare batterier bør fortsat være gældende indtil den 31. december 2023, og de tilknyttede forpligtelser til at overføre data til Kommissionen bør fortsat være gældende indtil den 30. juni 2025, forpligtelserne i nævnte direktiv vedrørende overvågning og rapportering af genanvendelseseffektiviteten af genanvendelsesprocesserne bør fortsat være gældende indtil den 31. december 2025, og de tilknyttede forpligtelser til at overføre data til Kommissionen bør fortsat være gældende indtil den 30. juni 2027 af hensyn til kontinuiteten, indtil Kommissionen vedtager nye beregningsregler og rapporteringsformater i henhold til denne forordning.

| (142) | Det er vigtigt, at der ved gennemførelsen af denne forordning tages hensyn til miljømæssige, sociale og økonomiske påvirkninger. For at sikre lige konkurrencevilkår er det desuden vigtigt, at alle relevante tilgængelige teknologier ligeledes tages i betragtning i forbindelse med gennemførelsen af denne forordning, forudsat at disse teknologier giver mulighed for, at batterier fuldt ud opfylder alle relevante krav i denne forordning. Desuden bør erhvervsdrivende, navnlig små og mellemstore virksomheder (SMV'er), ikke pålægges uforholdsmæssigt store administrative byrder. |
| --- | --- |

(142)

Det er vigtigt, at der ved gennemførelsen af denne forordning tages hensyn til miljømæssige, sociale og økonomiske påvirkninger. For at sikre lige konkurrencevilkår er det desuden vigtigt, at alle relevante tilgængelige teknologier ligeledes tages i betragtning i forbindelse med gennemførelsen af denne forordning, forudsat at disse teknologier giver mulighed for, at batterier fuldt ud opfylder alle relevante krav i denne forordning. Desuden bør erhvervsdrivende, navnlig små og mellemstore virksomheder (SMV'er), ikke pålægges uforholdsmæssigt store administrative byrder.

| (143) | Målene for denne forordning, nemlig at bidrage til, at det indre marked fungerer, og at forebygge og reducere de negative påvirkninger af batterier og udtjente batterier for at sikre et højt beskyttelsesniveau for menneskers sundhed og sikkerhed, ejendom og miljøet, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne, men kan på grund af behovet for harmonisering bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne forordning ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at opfylde disse mål — |
| --- | --- |

(143)

Målene for denne forordning, nemlig at bidrage til, at det indre marked fungerer, og at forebygge og reducere de negative påvirkninger af batterier og udtjente batterier for at sikre et højt beskyttelsesniveau for menneskers sundhed og sikkerhed, ejendom og miljøet, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne, men kan på grund af behovet for harmonisering bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne forordning ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at opfylde disse mål —

VEDTAGET DENNE FORORDNING:

KAPITEL I

Almindelige bestemmelser

Artikel 1

Genstand og anvendelsesområde

1.   Ved denne forordning fastsættes der krav til bæredygtighed, sikkerhed, mærkning og information, der skal opfyldes inden omsætning eller ibrugtagning af batterier i Unionen. Der fastsættes også minimumskrav til udvidet producentansvar, indsamling og behandling af udtjente batterier samt til rapportering.

2.   Ved denne forordning pålægges erhvervsdrivende, der bringer batterier i omsætning eller tager dem i brug, due diligence-forpligtelser vedrørende batterier. Der fastsættes også krav til grønne offentlige udbud ved indkøb af batterier eller produkter, hvori batterier er indbygget.

3.   Denne forordning finder anvendelse på alle kategorier af batterier, nemlig bærbare batterier, startbatterier, batterier til lette transportmidler (LMT-batterier), elkøretøjsbatterier og industribatterier, uanset deres form, volumen, vægt, design, materialesammensætning, kemi, brug eller formål. Den finder også anvendelse på batterier, som er indbygget i eller tilføjet til produkter, eller som er specifikt designet til at blive indbygget i eller tilføjet til produkter.

Når batterier, der er bragt i omsætning, kan anses for at være omfattet af mere end én kategori, anses de med henblik på kapitel II for at være omfattet af den kategori, som de strengeste krav finder anvendelse på.

4.   I tilfælde, hvor battericeller eller batterimoduler gøres tilgængelige på markedet til slutanvendelse uden yderligere indbygning eller montage i større batteripakker eller batterier, anses de for at være bragt i omsætning som batterier med henblik på denne forordning, og kravene for den mest tilsvarende batterikategori, finder anvendelse. I tilfælde, hvor sådanne battericeller eller batterimoduler kan anses for at være omfattet af mere end én batterikategori, anses de for at være omfattet af den kategori, som de strengeste krav finder anvendelse på.

5.   Denne forordning finder ikke anvendelse på batterier, som er indbygget i eller som er specifikt designet til at blive indbygget i:

| a) | udstyr med tilknytning til beskyttelsen af medlemsstaternes grundlæggende sikkerhedsinteresser, våben, ammunition og krigsmateriel, bortset fra produkter, der ikke er fremstillet til specifikt militære formål, og |
| --- | --- |

a)

udstyr med tilknytning til beskyttelsen af medlemsstaternes grundlæggende sikkerhedsinteresser, våben, ammunition og krigsmateriel, bortset fra produkter, der ikke er fremstillet til specifikt militære formål, og

| b) | udstyr, der er designet til opsendelse i rummet. |
| --- | --- |

b)

udstyr, der er designet til opsendelse i rummet.

6.   Kapitel III og VIII i denne forordning finder ikke anvendelse på udstyr, der er specifikt designet til nukleare anlægs sikkerhed som defineret i artikel 3 i Rådets direktiv 2009/71/Euratom (42).

Artikel 2

Mål

Målet for denne forordning er at bidrage til et velfungerende indre marked og samtidig forebygge og mindske batteriers negative miljøpåvirkninger og at beskytte miljøet og menneskers sundhed ved at forebygge og mindske de negative påvirkninger ved tilblivelse og håndtering af udtjente batterier.

Artikel 3

Definitioner

1.   I denne forordning forstås ved:

| 1) | »batteri«: enhver enhed, med internt eller eksternt lager, der leverer elektrisk energi, som frembringes ved direkte omdannelse af kemisk energi, og som består af en eller flere ikkegenopladelige eller genopladelige battericeller eller -moduler eller af pakker heraf, herunder et batteri, der har været genstand for forberedelse til genbrug, forberedelse til formålsændring, formålsændring eller genfremstilling |
| --- | --- |

1)

»batteri«: enhver enhed, med internt eller eksternt lager, der leverer elektrisk energi, som frembringes ved direkte omdannelse af kemisk energi, og som består af en eller flere ikkegenopladelige eller genopladelige battericeller eller -moduler eller af pakker heraf, herunder et batteri, der har været genstand for forberedelse til genbrug, forberedelse til formålsændring, formålsændring eller genfremstilling

| 2) | »batteripakke«: ethvert sæt battericeller eller -moduler, der er forbundet med hinanden eller indkapslet i et hylster til en samlet enhed, som ikke er beregnet til at blive adskilt eller åbnet af slutbrugeren |
| --- | --- |

2)

»batteripakke«: ethvert sæt battericeller eller -moduler, der er forbundet med hinanden eller indkapslet i et hylster til en samlet enhed, som ikke er beregnet til at blive adskilt eller åbnet af slutbrugeren

| 3) | »batterimodul«: ethvert sæt battericeller, der er forbundet med hinanden eller indkapslet i et hylster for at beskytte cellerne mod ydre påvirkning, og som enten er bestemt til at blive anvendt alene eller i kombination med andre moduler. |
| --- | --- |

3)

»batterimodul«: ethvert sæt battericeller, der er forbundet med hinanden eller indkapslet i et hylster for at beskytte cellerne mod ydre påvirkning, og som enten er bestemt til at blive anvendt alene eller i kombination med andre moduler.

| 4) | »battericelle«: den funktionelle basisenhed i et batteri, der består af elektroder, elektrolyt, hylster, terminaler og eventuelt separatorer, og som indeholder de aktive materialer, hvis reaktion frembringer elektrisk energi |
| --- | --- |

4)

»battericelle«: den funktionelle basisenhed i et batteri, der består af elektroder, elektrolyt, hylster, terminaler og eventuelt separatorer, og som indeholder de aktive materialer, hvis reaktion frembringer elektrisk energi

| 5) | »aktivt materiale«: et materiale, der reagerer kemisk og genererer elektrisk energi, når battericellen aflades, eller lagrer elektrisk energi, når batteriet oplades |
| --- | --- |

5)

»aktivt materiale«: et materiale, der reagerer kemisk og genererer elektrisk energi, når battericellen aflades, eller lagrer elektrisk energi, når batteriet oplades

| 6) | »ikkegenopladeligt batteri«: et batteri, der ikke er designet til at blive elektrisk genopladet |
| --- | --- |

6)

»ikkegenopladeligt batteri«: et batteri, der ikke er designet til at blive elektrisk genopladet

| 7) | »genopladeligt batteri«: et batteri, der er designet til at blive elektrisk genopladet |
| --- | --- |

7)

»genopladeligt batteri«: et batteri, der er designet til at blive elektrisk genopladet

| 8) | »batteri med eksternt lager«: et batteri, der er specifikt designet, så dets energi udelukkende lagres i en eller flere tilsluttede eksterne enheder |
| --- | --- |

8)

»batteri med eksternt lager«: et batteri, der er specifikt designet, så dets energi udelukkende lagres i en eller flere tilsluttede eksterne enheder

| 9) | »bærbart batteri«: et batteri, der er forseglet, vejer 5 kg eller mindre, ikke er designet specifikt til industrielle formål og hverken er et elkøretøjsbatteri, et LMT-batteri eller et startbatteri |
| --- | --- |

9)

»bærbart batteri«: et batteri, der er forseglet, vejer 5 kg eller mindre, ikke er designet specifikt til industrielle formål og hverken er et elkøretøjsbatteri, et LMT-batteri eller et startbatteri

| 10) | »bærbart batteri til almindelig anvendelse«: et bærbart batteri, uanset om det er genopladeligt eller ej, der er specifikt designet til at være interoperabelt, og som har et af følgende fælles formater: 4,5 V (3R12), knapcellebatteri, D, C, AA, AAA, AAAA, A23, 9 V (PP3) |
| --- | --- |

10)

»bærbart batteri til almindelig anvendelse«: et bærbart batteri, uanset om det er genopladeligt eller ej, der er specifikt designet til at være interoperabelt, og som har et af følgende fælles formater: 4,5 V (3R12), knapcellebatteri, D, C, AA, AAA, AAAA, A23, 9 V (PP3)

| 11) | »batteri til lette transportmidler« eller »LMT-batteri«: et batteri, der er forseglet, vejer 25 kg eller mindre, og som er specifikt designet til at levere strøm til trækkraft i køretøjer med hjul, som kan drives af en elmotor alene eller af en kombination af motorkraft og menneskelig kraft, herunder typegodkendte kategori L-køretøjer som omhandlet i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 168/2013 (43), og som ikke er et elkøretøjsbatteri |
| --- | --- |

11)

»batteri til lette transportmidler« eller »LMT-batteri«: et batteri, der er forseglet, vejer 25 kg eller mindre, og som er specifikt designet til at levere strøm til trækkraft i køretøjer med hjul, som kan drives af en elmotor alene eller af en kombination af motorkraft og menneskelig kraft, herunder typegodkendte kategori L-køretøjer som omhandlet i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 168/2013 (43), og som ikke er et elkøretøjsbatteri

| 12) | »startbatteri«: et batteri, der er specifikt designet til at levere strøm til startmotor, lygter, eller tændingsanlæg, og som også kan anvendes til hjælpe- eller backupformål i køretøjer, andre transportmidler eller maskiner |
| --- | --- |

12)

»startbatteri«: et batteri, der er specifikt designet til at levere strøm til startmotor, lygter, eller tændingsanlæg, og som også kan anvendes til hjælpe- eller backupformål i køretøjer, andre transportmidler eller maskiner

| 13) | »industribatteri«: et batteri, der er specifikt designet til industrielle formål, beregnet til industrielle formål efter at have været genstand for forberedelse til formålsændring eller formålsændring, eller ethvert andet batteri, der vejer over 5 kg, og som hverken er et elkøretøjsbatteri, et LMT-batteri eller et startbatteri |
| --- | --- |

13)

»industribatteri«: et batteri, der er specifikt designet til industrielle formål, beregnet til industrielle formål efter at have været genstand for forberedelse til formålsændring eller formålsændring, eller ethvert andet batteri, der vejer over 5 kg, og som hverken er et elkøretøjsbatteri, et LMT-batteri eller et startbatteri

| 14) | »elkøretøjsbatteri«: et batteri, der er specifikt designet til at levere strøm til trækkraft i hybrid- eller elkøretøjer i klasse L som fastsat i forordning (EU) nr. 168/2013, og som vejer over 25 kg, eller et batteri, der er specifikt designet til at levere strøm til trækkraft i hybrid- eller elkøretøjer i klasse M, N eller O som fastsat i forordning (EU) 2018/858 |
| --- | --- |

14)

»elkøretøjsbatteri«: et batteri, der er specifikt designet til at levere strøm til trækkraft i hybrid- eller elkøretøjer i klasse L som fastsat i forordning (EU) nr. 168/2013, og som vejer over 25 kg, eller et batteri, der er specifikt designet til at levere strøm til trækkraft i hybrid- eller elkøretøjer i klasse M, N eller O som fastsat i forordning (EU) 2018/858

| 15) | »stationært batteribaseret energilagringssystem«: et industribatteri med internt lager, der er specifikt designet til at lagre fra og levere elektrisk energi til nettet eller lagre og levere elektrisk energi til slutbrugere, uanset hvor og af hvem batteriet anvendes |
| --- | --- |

15)

»stationært batteribaseret energilagringssystem«: et industribatteri med internt lager, der er specifikt designet til at lagre fra og levere elektrisk energi til nettet eller lagre og levere elektrisk energi til slutbrugere, uanset hvor og af hvem batteriet anvendes

| 16) | »bringe i omsætning«: første tilgængeliggørelse af et batteri på EU-markedet |
| --- | --- |

16)

»bringe i omsætning«: første tilgængeliggørelse af et batteri på EU-markedet

| 17) | »gøre tilgængelig på markedet«: enhver levering af et batteri med henblik på distribution eller anvendelse på EU-markedet som led i erhvervsvirksomhed mod eller uden vederlag |
| --- | --- |

17)

»gøre tilgængelig på markedet«: enhver levering af et batteri med henblik på distribution eller anvendelse på EU-markedet som led i erhvervsvirksomhed mod eller uden vederlag

| 18) | »ibrugtagning«: første anvendelse af et batteri i Unionen til dets tilsigtede formål, uden at det tidligere er blevet bragt i omsætning |
| --- | --- |

18)

»ibrugtagning«: første anvendelse af et batteri i Unionen til dets tilsigtede formål, uden at det tidligere er blevet bragt i omsætning

| 19) | »batterimodel«: en batteriversion, hvor alle enheder har samme tekniske karakteristika, der er relevante for denne forordnings krav om bæredygtighed, sikkerhed, mærkning og oplysninger, og samme modelidentifikator |
| --- | --- |

19)

»batterimodel«: en batteriversion, hvor alle enheder har samme tekniske karakteristika, der er relevante for denne forordnings krav om bæredygtighed, sikkerhed, mærkning og oplysninger, og samme modelidentifikator

| 20) | »batteri, der udgør en risiko«: et batteri, der potentielt har negative påvirkninger af menneskers sundhed eller sikkerhed, af ejendom eller miljøet i en grad, der går ud over det, der anses for rimeligt og acceptabelt i forhold til batteriets tilsigtede formål eller under normale eller rimeligt forudsigelige anvendelsesforhold for det pågældende batteri, herunder anvendelsens varighed og, hvis det er relevant, dets ibrugtagning, installation og vedligeholdelseskrav |
| --- | --- |

20)

»batteri, der udgør en risiko«: et batteri, der potentielt har negative påvirkninger af menneskers sundhed eller sikkerhed, af ejendom eller miljøet i en grad, der går ud over det, der anses for rimeligt og acceptabelt i forhold til batteriets tilsigtede formål eller under normale eller rimeligt forudsigelige anvendelsesforhold for det pågældende batteri, herunder anvendelsens varighed og, hvis det er relevant, dets ibrugtagning, installation og vedligeholdelseskrav

| 21) | »CO2-fodaftryk«: summen af drivhusgasemissioner og -optag i et produktsystem udtrykt som CO2-ækvivalenter og baseret på en undersøgelse af produkters miljøaftryk (PEF) ved anvendelse af klimaændringer som eneste påvirkningskategori |
| --- | --- |

21)

»CO2-fodaftryk«: summen af drivhusgasemissioner og -optag i et produktsystem udtrykt som CO2-ækvivalenter og baseret på en undersøgelse af produkters miljøaftryk (PEF) ved anvendelse af klimaændringer som eneste påvirkningskategori

| 22) | »erhvervsdrivende«: fabrikanten, den bemyndigede repræsentant, importøren, distributøren eller udbyderen af distributionstjenester eller enhver anden fysisk eller juridisk person, der har forpligtelser i forbindelse med fremstillingen, forberedelsen til genbrug, forberedelsen til formålsændring, formålsændringen eller genfremstillingen af batterier, at gøre batterier tilgængelige på markedet eller at bringe batterier i omsætning, herunder online, eller ibrugtagningen af batterier i overensstemmelse med denne forordning |
| --- | --- |

22)

»erhvervsdrivende«: fabrikanten, den bemyndigede repræsentant, importøren, distributøren eller udbyderen af distributionstjenester eller enhver anden fysisk eller juridisk person, der har forpligtelser i forbindelse med fremstillingen, forberedelsen til genbrug, forberedelsen til formålsændring, formålsændringen eller genfremstillingen af batterier, at gøre batterier tilgængelige på markedet eller at bringe batterier i omsætning, herunder online, eller ibrugtagningen af batterier i overensstemmelse med denne forordning

| 23) | »uafhængig erhvervsdrivende«: en fysisk eller juridisk person, som er uafhængig af fabrikanten og producenten, og som er direkte eller indirekte involveret i reparation, vedligeholdelse eller formålsændringen af batterier, herunder affaldshåndteringsvirksomheder, reparatører, fabrikanter eller distributører af reparationsudstyr, værktøj eller reservedele, samt udgivere af tekniske oplysninger, erhvervsdrivende, der tilbyder kontrol og test, og erhvervsdrivende, der tilbyder uddannelse af installatører, fabrikanter og reparatører af udstyr til køretøjer, som anvender alternative brændstoffer |
| --- | --- |

23)

»uafhængig erhvervsdrivende«: en fysisk eller juridisk person, som er uafhængig af fabrikanten og producenten, og som er direkte eller indirekte involveret i reparation, vedligeholdelse eller formålsændringen af batterier, herunder affaldshåndteringsvirksomheder, reparatører, fabrikanter eller distributører af reparationsudstyr, værktøj eller reservedele, samt udgivere af tekniske oplysninger, erhvervsdrivende, der tilbyder kontrol og test, og erhvervsdrivende, der tilbyder uddannelse af installatører, fabrikanter og reparatører af udstyr til køretøjer, som anvender alternative brændstoffer

| 24) | »QR-kode«: en maskinlæsbar matrixkode, som linker til oplysninger som krævet i denne forordning |
| --- | --- |

24)

»QR-kode«: en maskinlæsbar matrixkode, som linker til oplysninger som krævet i denne forordning

| 25) | »batteristyringssystem«: en elektronisk enhed, der kontrollerer eller styrer batteriers elektriske og termiske funktioner med henblik på at sikre et batteris sikkerhed, ydeevne og levetid, styrer og lagrer data for de parametre, der anvendes til bestemmelse af batteriets sundhedstilstand og forventede levetid, jf. bilag VII, og kommunikerer med det køretøj, det lette transportmiddel eller det apparat, som batteriet er indbygget i, eller med en offentlig eller privat ladeinfrastruktur |
| --- | --- |

25)

»batteristyringssystem«: en elektronisk enhed, der kontrollerer eller styrer batteriers elektriske og termiske funktioner med henblik på at sikre et batteris sikkerhed, ydeevne og levetid, styrer og lagrer data for de parametre, der anvendes til bestemmelse af batteriets sundhedstilstand og forventede levetid, jf. bilag VII, og kommunikerer med det køretøj, det lette transportmiddel eller det apparat, som batteriet er indbygget i, eller med en offentlig eller privat ladeinfrastruktur

| 26) | »apparat«: enhver form for elektrisk eller elektronisk udstyr som defineret i artikel 3, stk. 1, litra a), i direktiv 2012/19/EU, som helt eller delvis drives eller kan drives af et batteri |
| --- | --- |

26)

»apparat«: enhver form for elektrisk eller elektronisk udstyr som defineret i artikel 3, stk. 1, litra a), i direktiv 2012/19/EU, som helt eller delvis drives eller kan drives af et batteri

| 27) | »ladetilstand«: den tilgængelige energi i et batteri udtrykt som en procentdel af dets nominelle kapacitet som oplyst af fabrikanten |
| --- | --- |

27)

»ladetilstand«: den tilgængelige energi i et batteri udtrykt som en procentdel af dets nominelle kapacitet som oplyst af fabrikanten

| 28) | »sundhedstilstand«: et mål for et genopladeligt batteris generelle tilstand og evne til at levere den specificerede ydeevne i forhold til dets oprindelige tilstand |
| --- | --- |

28)

»sundhedstilstand«: et mål for et genopladeligt batteris generelle tilstand og evne til at levere den specificerede ydeevne i forhold til dets oprindelige tilstand

| 29) | »forberedelse til genbrug«: forberedelse med henblik på genbrug som defineret i artikel 3, nr. 16), i direktiv 2008/98/EF |
| --- | --- |

29)

»forberedelse til genbrug«: forberedelse med henblik på genbrug som defineret i artikel 3, nr. 16), i direktiv 2008/98/EF

| 30) | »forberedelse til formålsændring«: enhver aktivitet, hvorved et udtjent batteri eller dele heraf forberedes, således at det kan anvendes til et andet formål eller en anden anvendelse end det, det oprindeligt blev designet til |
| --- | --- |

30)

»forberedelse til formålsændring«: enhver aktivitet, hvorved et udtjent batteri eller dele heraf forberedes, således at det kan anvendes til et andet formål eller en anden anvendelse end det, det oprindeligt blev designet til

| 31) | »formålsændring«: enhver aktivitet, der bevirker, at et batteri, som ikke er et udtjent batteri, eller dele heraf anvendes til et andet formål eller en anden anvendelse end det, som batteriet oprindeligt blev designet til |
| --- | --- |

31)

»formålsændring«: enhver aktivitet, der bevirker, at et batteri, som ikke er et udtjent batteri, eller dele heraf anvendes til et andet formål eller en anden anvendelse end det, som batteriet oprindeligt blev designet til

| 32) | »genfremstilling«: enhver teknisk aktivitet på et brugt batteri, som omfatter demontering og evaluering af alle dets battericeller og -moduler og anvendelse af et vist antal battericeller og -moduler, der er nye, brugte eller nyttiggjorte fra affald, eller andre batterikomponenter med henblik på at genoprette batterikapaciteten til mindst 90 % af den oprindelige nominelle kapacitet, og hvor alle individuelle battericeller ikke afviger mere end 3 % mellem cellerne, og som resulterer i, at batteriet anvendes til samme formål eller anvendelse som det, batteriet oprindeligt var designet til |
| --- | --- |

32)

»genfremstilling«: enhver teknisk aktivitet på et brugt batteri, som omfatter demontering og evaluering af alle dets battericeller og -moduler og anvendelse af et vist antal battericeller og -moduler, der er nye, brugte eller nyttiggjorte fra affald, eller andre batterikomponenter med henblik på at genoprette batterikapaciteten til mindst 90 % af den oprindelige nominelle kapacitet, og hvor alle individuelle battericeller ikke afviger mere end 3 % mellem cellerne, og som resulterer i, at batteriet anvendes til samme formål eller anvendelse som det, batteriet oprindeligt var designet til

| (33) | »fabrikant«: enhver fysisk eller juridisk person, som fremstiller et batteri eller får et batteri designet eller fremstillet, og som markedsfører dette batteri under sit eget navn eller varemærke, eller som tager det i brug til egne formål |
| --- | --- |

(33)

»fabrikant«: enhver fysisk eller juridisk person, som fremstiller et batteri eller får et batteri designet eller fremstillet, og som markedsfører dette batteri under sit eget navn eller varemærke, eller som tager det i brug til egne formål

| 34) | »teknisk specifikation«: et dokument, der fastsætter, hvilke tekniske krav et produkt, en proces eller en tjeneste skal opfylde |
| --- | --- |

34)

»teknisk specifikation«: et dokument, der fastsætter, hvilke tekniske krav et produkt, en proces eller en tjeneste skal opfylde

| 35) | »harmoniseret standard«: en standard som defineret i artikel 2, nr. 1), litra c), i forordning (EU) nr. 1025/2012 |
| --- | --- |

35)

»harmoniseret standard«: en standard som defineret i artikel 2, nr. 1), litra c), i forordning (EU) nr. 1025/2012

| 36) | »CE-mærkning«: en mærkning, hvormed en fabrikant angiver, at batteriet er i overensstemmelse med de gældende krav, der er fastsat i EU-harmoniseringslovgivningen om anbringelse af denne mærkning |
| --- | --- |

36)

»CE-mærkning«: en mærkning, hvormed en fabrikant angiver, at batteriet er i overensstemmelse med de gældende krav, der er fastsat i EU-harmoniseringslovgivningen om anbringelse af denne mærkning

| 37) | »akkreditering«: akkreditering som defineret i artikel 2, nr. 10), i forordning (EF) nr. 765/2008 |
| --- | --- |

37)

»akkreditering«: akkreditering som defineret i artikel 2, nr. 10), i forordning (EF) nr. 765/2008

| 38) | »nationalt akkrediteringsorgan«: et nationalt akkrediteringsorgan som defineret i artikel 2, nr. 11), i forordning (EF) nr. 765/2008 |
| --- | --- |

38)

»nationalt akkrediteringsorgan«: et nationalt akkrediteringsorgan som defineret i artikel 2, nr. 11), i forordning (EF) nr. 765/2008

| 39) | »overensstemmelsesvurdering«: en proces til påvisning af, om bæredygtigheds-, sikkerheds-, mærknings-, oplysnings og due diligence-kravene i denne forordning er blevet opfyldt |
| --- | --- |

39)

»overensstemmelsesvurdering«: en proces til påvisning af, om bæredygtigheds-, sikkerheds-, mærknings-, oplysnings og due diligence-kravene i denne forordning er blevet opfyldt

| 40) | »overensstemmelsesvurderingsorgan«: et organ, der udfører overensstemmelsesvurderingsopgaver, herunder kalibrering, test, certificering og inspektion |
| --- | --- |

40)

»overensstemmelsesvurderingsorgan«: et organ, der udfører overensstemmelsesvurderingsopgaver, herunder kalibrering, test, certificering og inspektion

| 41) | »bemyndiget organ«: et overensstemmelsesvurderingsorgan, der er blevet bemyndiget i henhold til kapitel V |
| --- | --- |

41)

»bemyndiget organ«: et overensstemmelsesvurderingsorgan, der er blevet bemyndiget i henhold til kapitel V

| 42) | »due diligence vedrørende batterier«: forpligtelserne for en erhvervsdrivende for så vidt angår deres ledelsessystem, risikostyring, tredjepartsverifikationer og overvågning udført af bemyndigede organer og fremlæggelse af oplysninger med henblik på at identificere, forebygge og imødegå faktiske og potentielle sociale og miljømæssige risici i tilknytning til fremskaffelse og forarbejdning af og handel med råstoffer og sekundære råstoffer, der er nødvendige for produktionen af batterier, herunder af leverandører i kæden og deres datterselskaber og underleverandører |
| --- | --- |

42)

»due diligence vedrørende batterier«: forpligtelserne for en erhvervsdrivende for så vidt angår deres ledelsessystem, risikostyring, tredjepartsverifikationer og overvågning udført af bemyndigede organer og fremlæggelse af oplysninger med henblik på at identificere, forebygge og imødegå faktiske og potentielle sociale og miljømæssige risici i tilknytning til fremskaffelse og forarbejdning af og handel med råstoffer og sekundære råstoffer, der er nødvendige for produktionen af batterier, herunder af leverandører i kæden og deres datterselskaber og underleverandører

| 43) | »datterselskab«: en juridisk person, hvorigennem aktiviteterne i en kontrolleret virksomhed som defineret i artikel 2, stk. 1, litra f), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/109/EF (44), udøves |
| --- | --- |

43)

»datterselskab«: en juridisk person, hvorigennem aktiviteterne i en kontrolleret virksomhed som defineret i artikel 2, stk. 1, litra f), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/109/EF (44), udøves

| 44) | »moderselskab«: en virksomhed, som kontrollerer et eller flere datterselskaber |
| --- | --- |

44)

»moderselskab«: en virksomhed, som kontrollerer et eller flere datterselskaber

| 45) | »konfliktramte områder og højrisikoområder«: konfliktramte områder og højrisikoområder som defineret i artikel 2, litra f), i forordning (EU) 2017/821 |
| --- | --- |

45)

»konfliktramte områder og højrisikoområder«: konfliktramte områder og højrisikoområder som defineret i artikel 2, litra f), i forordning (EU) 2017/821

| 46) | »aftaler om fjernsalg«: aftaler om fjernsalg som defineret i artikel 2, nr. 7), i direktiv 2011/83/EU |
| --- | --- |

46)

»aftaler om fjernsalg«: aftaler om fjernsalg som defineret i artikel 2, nr. 7), i direktiv 2011/83/EU

| 47) | »producent«: enhver fabrikant, importør eller distributør eller anden fysisk eller juridisk person, som, uanset hvilken salgsmetode der anvendes, herunder efter aftaler om fjernsalg, enten:






  a) | er etableret i en medlemsstat og fremstiller batterier under sit eget navn eller varemærke eller får batterier designet eller fremstillet og leverer dem for første gang under sit eget navn eller varemærke, herunder sådanne der er indbygget i apparater, lette transportmidler eller andre køretøjer, på den pågældende medlemsstats område |
| --- | --- | --- |

47)

»producent«: enhver fabrikant, importør eller distributør eller anden fysisk eller juridisk person, som, uanset hvilken salgsmetode der anvendes, herunder efter aftaler om fjernsalg, enten:

a)

er etableret i en medlemsstat og fremstiller batterier under sit eget navn eller varemærke eller får batterier designet eller fremstillet og leverer dem for første gang under sit eget navn eller varemærke, herunder sådanne der er indbygget i apparater, lette transportmidler eller andre køretøjer, på den pågældende medlemsstats område

| b) | er etableret i en medlemsstat og på den pågældende medlemsstats område under sit eget navn eller varemærke videresælger batterier fremstillet af andre, på hvilke disse andre fabrikanters navn eller varemærke ikke er anført, herunder sådanne, der er indbygget i apparater, lette transportmidler eller andre køretøjer |
| --- | --- |

b)

er etableret i en medlemsstat og på den pågældende medlemsstats område under sit eget navn eller varemærke videresælger batterier fremstillet af andre, på hvilke disse andre fabrikanters navn eller varemærke ikke er anført, herunder sådanne, der er indbygget i apparater, lette transportmidler eller andre køretøjer

| c) | er etableret i en medlemsstat og for første gang i denne medlemsstat erhvervsmæssigt leverer batterier fra en anden medlemsstat eller fra et tredjeland, herunder sådanne, der er indbygget i apparater, lette transportmidler eller andre køretøjer, eller |
| --- | --- |

c)

er etableret i en medlemsstat og for første gang i denne medlemsstat erhvervsmæssigt leverer batterier fra en anden medlemsstat eller fra et tredjeland, herunder sådanne, der er indbygget i apparater, lette transportmidler eller andre køretøjer, eller

| d) | sælger batterier, herunder sådanne, der er indbygget i apparater, lette transportmidler eller andre køretøjer, ved hjælp af aftaler om fjernsalg direkte til slutbrugere, uanset om de er private husstande, i en medlemsstat og er etableret i en anden medlemsstat eller i et tredjeland |
| --- | --- |

d)

sælger batterier, herunder sådanne, der er indbygget i apparater, lette transportmidler eller andre køretøjer, ved hjælp af aftaler om fjernsalg direkte til slutbrugere, uanset om de er private husstande, i en medlemsstat og er etableret i en anden medlemsstat eller i et tredjeland

| 48) | »bemyndiget repræsentant for udvidet producentansvar«: en fysisk eller juridisk person, der er etableret i en medlemsstat, hvori producenten bringer batterier i omsætning, som er forskellig fra den medlemsstat, hvor producenten er etableret, og som er udpeget af producenten i henhold til artikel 8a, stk. 5, tredje afsnit, i direktiv 2008/98/EF til at opfylde den pågældende producents forpligtelser i henhold til denne forordnings kapitel VIII |
| --- | --- |

48)

»bemyndiget repræsentant for udvidet producentansvar«: en fysisk eller juridisk person, der er etableret i en medlemsstat, hvori producenten bringer batterier i omsætning, som er forskellig fra den medlemsstat, hvor producenten er etableret, og som er udpeget af producenten i henhold til artikel 8a, stk. 5, tredje afsnit, i direktiv 2008/98/EF til at opfylde den pågældende producents forpligtelser i henhold til denne forordnings kapitel VIII

| 49) | »producentansvarsorganisation«: en juridisk enhed, der finansielt eller finansielt og operationelt organiserer opfyldelsen af forpligtelserne vedrørende udvidet producentansvar på vegne af flere producenter |
| --- | --- |

49)

»producentansvarsorganisation«: en juridisk enhed, der finansielt eller finansielt og operationelt organiserer opfyldelsen af forpligtelserne vedrørende udvidet producentansvar på vegne af flere producenter

| 50) | »udtjent batteri«: ethvert batteri, der er affald som defineret i artikel 3, nr. 1), i direktiv 2008/98/EF |
| --- | --- |

50)

»udtjent batteri«: ethvert batteri, der er affald som defineret i artikel 3, nr. 1), i direktiv 2008/98/EF

| 51) | »affald fra batterifremstilling«: materialer eller genstande, der afvises under batterifremstillingsprocessen, og som ikke kan genbruges som en integreret del af samme proces og skal genanvendes |
| --- | --- |

51)

»affald fra batterifremstilling«: materialer eller genstande, der afvises under batterifremstillingsprocessen, og som ikke kan genbruges som en integreret del af samme proces og skal genanvendes

| 52) | »farligt stof«: et stof, der er klassificeret som farligt i henhold til artikel 3 i forordning (EF) nr. 1272/2008 |
| --- | --- |

52)

»farligt stof«: et stof, der er klassificeret som farligt i henhold til artikel 3 i forordning (EF) nr. 1272/2008

| 53) | »behandling«: enhver aktivitet, der udføres på udtjente batterier, efter at de er afleveret til et anlæg med henblik på sortering, forberedelse til genbrug, forberedelse til formålsændring, forberedelse til genanvendelse eller genanvendelse |
| --- | --- |

53)

»behandling«: enhver aktivitet, der udføres på udtjente batterier, efter at de er afleveret til et anlæg med henblik på sortering, forberedelse til genbrug, forberedelse til formålsændring, forberedelse til genanvendelse eller genanvendelse

| 54) | »forberedelse til genanvendelse«: behandling af udtjente batterier forud for enhver genanvendelsesproces, herunder bl.a. oplagring, håndtering og demontering af batteripakker eller adskillelse af fraktioner, der ikke er en del af selve batteriet |
| --- | --- |

54)

»forberedelse til genanvendelse«: behandling af udtjente batterier forud for enhver genanvendelsesproces, herunder bl.a. oplagring, håndtering og demontering af batteripakker eller adskillelse af fraktioner, der ikke er en del af selve batteriet

| 55) | »frivilligt indsamlingssted«: et almennyttigt, kommercielt eller andet økonomisk foretagende eller offentligt organ, der på eget initiativ er involveret i særskilt indsamling af udtjente bærbare batterier og udtjente LMT-batterier, det genererer, eller som genereres af andre slutbrugere, inden disse udtjente batterier afleveres til producenter, producentansvarsorganisationer eller affaldshåndteringsvirksomheder til efterfølgende behandling |
| --- | --- |

55)

»frivilligt indsamlingssted«: et almennyttigt, kommercielt eller andet økonomisk foretagende eller offentligt organ, der på eget initiativ er involveret i særskilt indsamling af udtjente bærbare batterier og udtjente LMT-batterier, det genererer, eller som genereres af andre slutbrugere, inden disse udtjente batterier afleveres til producenter, producentansvarsorganisationer eller affaldshåndteringsvirksomheder til efterfølgende behandling

| 56) | »affaldshåndteringsvirksomhed«: enhver fysisk eller juridisk person, som erhvervsmæssigt beskæftiger sig med særskilt indsamling eller behandling af udtjente batterier |
| --- | --- |

56)

»affaldshåndteringsvirksomhed«: enhver fysisk eller juridisk person, som erhvervsmæssigt beskæftiger sig med særskilt indsamling eller behandling af udtjente batterier

| 57) | »godkendt anlæg«: et anlæg eller en virksomhed, der i henhold til direktiv 2008/98/EF er godkendt til at udføre behandling af udtjente batterier |
| --- | --- |

57)

»godkendt anlæg«: et anlæg eller en virksomhed, der i henhold til direktiv 2008/98/EF er godkendt til at udføre behandling af udtjente batterier

| 58) | »genanvendelsesvirksomhed«: enhver fysisk eller juridisk person, som foretager genanvendelse på et godkendt anlæg |
| --- | --- |

58)

»genanvendelsesvirksomhed«: enhver fysisk eller juridisk person, som foretager genanvendelse på et godkendt anlæg

| 59) | »et batteris levetid«: perioden fra batteriet fremstilles til batteriet bliver til affald |
| --- | --- |

59)

»et batteris levetid«: perioden fra batteriet fremstilles til batteriet bliver til affald

| 60) | »genanvendelseseffektivitet«: forholdet, udtrykt i procent, der fremkommer ved at dividere massen af outputfraktioner, der kan henregnes til genanvendelse, med massen af inputfraktionen fra udtjente batterier, i forhold til en genanvendelsesproces |
| --- | --- |

60)

»genanvendelseseffektivitet«: forholdet, udtrykt i procent, der fremkommer ved at dividere massen af outputfraktioner, der kan henregnes til genanvendelse, med massen af inputfraktionen fra udtjente batterier, i forhold til en genanvendelsesproces

| 61) | »EU-harmoniseringslovgivning«: alle EU-retsforskrifter, som harmoniserer betingelserne for markedsføring af produkter |
| --- | --- |

61)

»EU-harmoniseringslovgivning«: alle EU-retsforskrifter, som harmoniserer betingelserne for markedsføring af produkter

| 62) | »national myndighed«: en godkendende myndighed eller enhver anden myndighed, der er involveret i og ansvarlig for markedsovervågning i en medlemsstat for så vidt angår batterier |
| --- | --- |

62)

»national myndighed«: en godkendende myndighed eller enhver anden myndighed, der er involveret i og ansvarlig for markedsovervågning i en medlemsstat for så vidt angår batterier

| 63) | »bemyndiget repræsentant«: enhver i Unionen etableret fysisk eller juridisk person, som har modtaget en skriftlig fuldmagt fra fabrikanten til at agere på dennes vegne i forbindelse med varetagelsen af specificerede opgaver for så vidt angår fabrikantens forpligtelser i henhold til denne forordnings kapitel IV og VI |
| --- | --- |

63)

»bemyndiget repræsentant«: enhver i Unionen etableret fysisk eller juridisk person, som har modtaget en skriftlig fuldmagt fra fabrikanten til at agere på dennes vegne i forbindelse med varetagelsen af specificerede opgaver for så vidt angår fabrikantens forpligtelser i henhold til denne forordnings kapitel IV og VI

| 64) | »importør«: enhver fysisk eller juridisk person, der er etableret i Unionen, og som bringer et batteri fra et tredjeland i omsætning på markedet |
| --- | --- |

64)

»importør«: enhver fysisk eller juridisk person, der er etableret i Unionen, og som bringer et batteri fra et tredjeland i omsætning på markedet

| 65) | »distributør«: enhver fysisk eller juridisk person i forsyningskæden, bortset fra fabrikanten eller importøren, som gør et batteri tilgængeligt på markedet |
| --- | --- |

65)

»distributør«: enhver fysisk eller juridisk person i forsyningskæden, bortset fra fabrikanten eller importøren, som gør et batteri tilgængeligt på markedet

| 66) | »entydig identifikator«: en unik række tegn til identifikation af batterier, som også muliggør et weblink til batteripasset |
| --- | --- |

66)

»entydig identifikator«: en unik række tegn til identifikation af batterier, som også muliggør et weblink til batteripasset

| 67) | »onlineplatform«: en onlineplatform som defineret i artikel 3, litra i), i forordning (EU) 2022/2065 |
| --- | --- |

67)

»onlineplatform«: en onlineplatform som defineret i artikel 3, litra i), i forordning (EU) 2022/2065

| 68) | »markedsdeltager«: en markedsdeltager som defineret i artikel 2, nr. 25), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2019/943 (45). |
| --- | --- |

68)

»markedsdeltager«: en markedsdeltager som defineret i artikel 2, nr. 25), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2019/943 (45).

2.   I tillæg til de i stk. 1 omhandlede definitioner forstås ved følgende:

| a) | »affald«, »affaldsindehaver«, »affaldshåndtering«, »forebyggelse«, »indsamling«, »særskilt indsamling«, »ordning for udvidet producentansvar«, »genbrug«, »materialenyttiggørelse« og »genanvendelse« som fastsat i artikel 3 i direktiv 2008/98/EF |
| --- | --- |

a)

»affald«, »affaldsindehaver«, »affaldshåndtering«, »forebyggelse«, »indsamling«, »særskilt indsamling«, »ordning for udvidet producentansvar«, »genbrug«, »materialenyttiggørelse« og »genanvendelse« som fastsat i artikel 3 i direktiv 2008/98/EF

| b) | »markedsovervågning«, »markedsovervågningsmyndighed«, »udbyder af distributionstjenester«, »korrigerende tiltag«, »slutbruger«, »tilbagekaldelse« og »tilbagetrækning«, samt »risiko« i forbindelse med kravene i denne forordnings kapitel I, IV, VI, VII og IX og bilag V, VIII og XIII, som fastsat i artikel 3 i forordning (EU) 2019/1020 |
| --- | --- |

b)

»markedsovervågning«, »markedsovervågningsmyndighed«, »udbyder af distributionstjenester«, »korrigerende tiltag«, »slutbruger«, »tilbagekaldelse« og »tilbagetrækning«, samt »risiko« i forbindelse med kravene i denne forordnings kapitel I, IV, VI, VII og IX og bilag V, VIII og XIII, som fastsat i artikel 3 i forordning (EU) 2019/1020

| c) | »uafhængig aggregator« og »energilagring« som fastsat i artikel 2 i direktiv (EU) 2019/944. |
| --- | --- |

c)

»uafhængig aggregator« og »energilagring« som fastsat i artikel 2 i direktiv (EU) 2019/944.

Artikel 4

Fri bevægelighed

1.   Medlemsstaterne må ikke af grunde, der vedrører bæredygtigheds-, sikkerheds-, mærknings- og oplysningskravene for batterier, der er omfattet af denne forordning, forbyde, begrænse eller hindre tilgængeliggørelse på markedet eller ibrugtagning af batterier, der opfylder denne forordnings bestemmelser.

2.   Medlemsstaterne må ikke modsætte sig, at der på messer og udstillinger samt ved demonstrationer og lignende arrangementer forevises batterier, som ikke er i overensstemmelse med denne forordning, såfremt det ved synlig skiltning er klart anført, at disse batterier ikke er i overensstemmelse med denne forordning og ikke kan gøres tilgængelige på markedet eller tages i brug, før de er blevet bragt i overensstemmelse med denne forordning. Ved demonstrationer af sådanne batterier træffer den relevante erhvervsdrivende passende foranstaltninger til at garantere menneskers sikkerhed.

Artikel 5

Bæredygtigheds-, sikkerheds-, mærknings- og oplysningskrav for batterier

1.   Batterier må kun bringes i omsætning eller tages i brug, hvis de opfylder følgende krav:

| a) | bæredygtigheds- og sikkerhedskravene fastsat i artikel 6-10 og 12, og |
| --- | --- |

a)

bæredygtigheds- og sikkerhedskravene fastsat i artikel 6-10 og 12, og

| b) | mærknings- og oplysningskravene fastsat i kapitel III. |
| --- | --- |

b)

mærknings- og oplysningskravene fastsat i kapitel III.

2.   For så vidt angår aspekter, der ikke er omfattet af kapitel II og III, må batterier, der bringes i omsætning eller tages i brug i henhold til stk. 1, ikke udgøre en risiko for menneskers sundhed og sikkerhed, for ejendom eller for miljøet.

KAPITEL II

Bæredygtigheds- og sikkerhedskrav

Artikel 6

Begrænsninger for stoffer

1.   Udover de begrænsninger, der er fastsat i bilag XVII til forordning (EF) nr. 1907/2006 og i artikel 4, stk. 2, litra a), i direktiv 2000/53/EF, må batterier ikke indeholde stoffer, for hvilke bilag I til nærværende forordning indeholder en begrænsning, medmindre betingelserne for denne begrænsning overholdes.

2.   I tilfælde af en uacceptabel risiko for menneskers sundhed eller miljøet, der skyldes anvendelsen af et stof til fremstilling af batterier eller tilstedeværelsen af et stof i batterierne, når de bringes i omsætning, eller som opstår i deres efterfølgende livscyklusfaser, herunder under formålsændring eller behandling af udtjente batterier, og som ikke er tilstrækkeligt kontrolleret og skal imødegås på EU-plan, vedtager Kommissionen en delegeret retsakt i henhold til artikel 89 for at ændre begrænsningerne i bilag I efter proceduren i artikel 86, 87 og 88.

3.   Begrænsninger, der vedtages i henhold til denne artikels stk. 2, finder ikke anvendelse på brugen af et stof til videnskabelig forskning og udvikling som defineret i artikel 3, nr. 23), i forordning (EF) nr. 1907/2006, der udføres i forbindelse med batterier.

4.   Hvis en begrænsning, der vedtages i henhold til denne artikels stk. 2, ikke finder anvendelse på produkt- og procesorienteret forskning og udvikling som defineret i artikel 3, nr. 22), i forordning (EF) nr. 1907/2006, anføres denne undtagelse og den undtagne maksimumsmængde af stoffet i bilag I til nærværende forordning.

5.   Senest den 31. december 2027 udarbejder Kommissionen bistået af Det Europæiske Kemikalieagentur, der er oprettet ved forordning (EF) nr. 1907/2006 (»agenturet«), en rapport om problematiske stoffer, nemlig stoffer, der har en negativ påvirkning af menneskers sundhed eller miljøet, eller som hindrer genanvendelse til sikre sekundære råvarer af høj kvalitet, der findes i batterier eller anvendes ved fremstillingen heraf. Kommissionen forelægger denne rapport for Europa-Parlamentet og Rådet med en detaljeret redegørelse for resultaterne og overvejer passende opfølgningsforanstaltninger, herunder vedtagelse af delegerede retsakter som omhandlet i denne artikels stk. 2.

Artikel 7

CO2-fodaftryk af elkøretøjsbatterier, genopladelige industribatterier og LMT-batterier

1.   For elkøretøjsbatterier, genopladelige industribatterier med en kapacitet på over 2 kWh og LMT-batterier udarbejdes der en erklæring vedrørende CO2-fodaftryk for hver batterimodel for hvert produktionsanlæg i overensstemmelse med den gennemførelsesretsakt, jf. fjerde afsnit, som mindst indeholder følgende oplysninger:

| a) | administrative oplysninger om fabrikanten |
| --- | --- |

a)

administrative oplysninger om fabrikanten

| b) | oplysninger om batterimodellen |
| --- | --- |

b)

oplysninger om batterimodellen

| c) | oplysninger om batteriproduktionsanlæggets geografiske beliggenhed |
| --- | --- |

c)

oplysninger om batteriproduktionsanlæggets geografiske beliggenhed

| d) | batteriets CO2-fodaftryk beregnet som kg CO2-ækvivalent pr. kWh af den samlede energi, som batteriet leverer i løbet af dets forventede levetid |
| --- | --- |

d)

batteriets CO2-fodaftryk beregnet som kg CO2-ækvivalent pr. kWh af den samlede energi, som batteriet leverer i løbet af dets forventede levetid

| e) | batteriets CO2-fodaftryk differentieret efter livscyklusfase som beskrevet i bilag II, punkt 4 |
| --- | --- |

e)

batteriets CO2-fodaftryk differentieret efter livscyklusfase som beskrevet i bilag II, punkt 4

| f) | EU-overensstemmelseserklæringens identifikationsnummer for batteriet |
| --- | --- |

f)

EU-overensstemmelseserklæringens identifikationsnummer for batteriet

| g) | et weblink, der giver adgang til en offentlig udgave af den undersøgelse, der ligger til grund for de CO2-fodaftryksværdier, der er omhandlet i litra d) og e). |
| --- | --- |

g)

et weblink, der giver adgang til en offentlig udgave af den undersøgelse, der ligger til grund for de CO2-fodaftryksværdier, der er omhandlet i litra d) og e).

Erklæringen om CO2-fodaftryk finder anvendelse fra:

| a) | den 18. februar 2025 eller 12 måneder efter ikrafttrædelsesdatoen for enten den delegerede retsakt eller for den gennemførelsesretsakt, der er omhandlet i henholdsvis fjerde afsnit, litra a) og b), alt efter hvilken dato der er den seneste, for så vidt angår elkøretøjsbatterier |
| --- | --- |

a)

den 18. februar 2025 eller 12 måneder efter ikrafttrædelsesdatoen for enten den delegerede retsakt eller for den gennemførelsesretsakt, der er omhandlet i henholdsvis fjerde afsnit, litra a) og b), alt efter hvilken dato der er den seneste, for så vidt angår elkøretøjsbatterier

| b) | den 18. februar 2026 eller 18 måneder efter ikrafttrædelsesdatoen for enten den delegerede retsakt eller for den gennemførelsesretsakt, der er omhandlet i henholdsvis fjerde afsnit, litra a) og b), alt efter hvilken dato der er den seneste, for så vidt angår genopladelige industribatterier, bortset fra dem, der udelukkende har eksternt lager |
| --- | --- |

b)

den 18. februar 2026 eller 18 måneder efter ikrafttrædelsesdatoen for enten den delegerede retsakt eller for den gennemførelsesretsakt, der er omhandlet i henholdsvis fjerde afsnit, litra a) og b), alt efter hvilken dato der er den seneste, for så vidt angår genopladelige industribatterier, bortset fra dem, der udelukkende har eksternt lager

| c) | den 18. august 2028 eller 18 måneder efter ikrafttrædelsesdatoen for enten den delegerede retsakt eller for den gennemførelsesretsakt, der er omhandlet i henholdsvis fjerde afsnit, litra a) og b), alt efter hvilken dato der er den seneste, for så vidt angår LMT-batterier |
| --- | --- |

c)

den 18. august 2028 eller 18 måneder efter ikrafttrædelsesdatoen for enten den delegerede retsakt eller for den gennemførelsesretsakt, der er omhandlet i henholdsvis fjerde afsnit, litra a) og b), alt efter hvilken dato der er den seneste, for så vidt angår LMT-batterier

| d) | den 18. august 2030 eller 18 måneder efter ikrafttrædelsesdatoen for enten den delegerede retsakt eller for den gennemførelsesretsakt, der er omhandlet i henholdsvis fjerde afsnit, litra a) og b), alt efter hvilken dato der er den seneste, for så vidt angår genopladelige industribatterier med eksternt lager. |
| --- | --- |

d)

den 18. august 2030 eller 18 måneder efter ikrafttrædelsesdatoen for enten den delegerede retsakt eller for den gennemførelsesretsakt, der er omhandlet i henholdsvis fjerde afsnit, litra a) og b), alt efter hvilken dato der er den seneste, for så vidt angår genopladelige industribatterier med eksternt lager.

Indtil den bliver tilgængelig via den QR-kode, der er omhandlet i artikel 13, stk. 6, skal erklæringen om CO2-fodaftryk ledsage batteriet.

Senest den 18. februar 2024 for elkøretøjsbatterier, den 18. februar 2025 for genopladelige industribatterier, bortset fra dem, der har eksternt lager, den 18. februar 2027 for LMT-batterier og den 18. februar 2029 for industribatterier med eksternt lager vedtager Kommissionen:

| a) | en delegeret retsakt i overensstemmelse med artikel 89 for at supplere denne forordning ved at fastlægge metoden til beregningen og verifikationen af batteriets CO2-fodaftryk omhandlet i første afsnit, litra d), i overensstemmelse med de grundlæggende elementer fastsat i bilag II |
| --- | --- |

a)

en delegeret retsakt i overensstemmelse med artikel 89 for at supplere denne forordning ved at fastlægge metoden til beregningen og verifikationen af batteriets CO2-fodaftryk omhandlet i første afsnit, litra d), i overensstemmelse med de grundlæggende elementer fastsat i bilag II

| b) | en gennemførelsesretsakt om fastlæggelse af formatet for erklæringen om CO2-fodaftryk omhandlet i første afsnit. Denne gennemførelsesretsakt vedtages efter undersøgelsesproceduren, jf. artikel 90, stk. 3. |
| --- | --- |

b)

en gennemførelsesretsakt om fastlæggelse af formatet for erklæringen om CO2-fodaftryk omhandlet i første afsnit. Denne gennemførelsesretsakt vedtages efter undersøgelsesproceduren, jf. artikel 90, stk. 3.

2.   Elkøretøjsbatterier, genopladelige industribatterier med en kapacitet på over 2 kWh og LMT-batterier forsynes med en synlig og klart læselig mærkning, der ikke kan fjernes, og som angiver batteriets CO2-fodaftryk omhandlet i stk. 1, første afsnit, litra d), og deklarerer den ydeevneklasse for CO2-fodaftryk, som den pågældende batterimodel for hvert produktionsanlæg svarer til.

For så vidt angår de batterier, der er omhandlet i første afsnit, skal den tekniske dokumentation, der er omhandlet i bilag VIII, påvise, at det angivne CO2-fodaftryk og den tilhørende klassificering i en ydeevneklasse for CO2-fodaftryk er blevet beregnet i overensstemmelse med den metode, der er fastsat i de delegerede retsakter, som Kommissionen har vedtaget i henhold til stk. 1, fjerde afsnit, litra a), og nærværende stykkes fjerde afsnit, litra a).

Kravene vedrørende ydeevneklasser for CO2-fodaftryk i første afsnit finder anvendelse fra:

| a) | den 18. august 2026 eller 18 måneder efter ikrafttrædelsesdatoen for enten den delegerede retsakt eller for den gennemførelsesretsakt, der er omhandlet i henholdsvis fjerde afsnit, litra a) og b), alt efter hvilken dato der er den seneste, for så vidt angår elkøretøjsbatterier |
| --- | --- |

a)

den 18. august 2026 eller 18 måneder efter ikrafttrædelsesdatoen for enten den delegerede retsakt eller for den gennemførelsesretsakt, der er omhandlet i henholdsvis fjerde afsnit, litra a) og b), alt efter hvilken dato der er den seneste, for så vidt angår elkøretøjsbatterier

| b) | den 18. august 2027 eller 18 måneder efter ikrafttrædelsesdatoen for enten den delegerede retsakt eller for den gennemførelsesretsakt, der er omhandlet i henholdsvis fjerde afsnit, litra a) og b), alt efter hvilken dato der er den seneste, for så vidt angår genopladelige industribatterier, bortset fra dem, der udelukkende har eksternt lager |
| --- | --- |

b)

den 18. august 2027 eller 18 måneder efter ikrafttrædelsesdatoen for enten den delegerede retsakt eller for den gennemførelsesretsakt, der er omhandlet i henholdsvis fjerde afsnit, litra a) og b), alt efter hvilken dato der er den seneste, for så vidt angår genopladelige industribatterier, bortset fra dem, der udelukkende har eksternt lager

| c) | den 18. februar 2030 eller 18 måneder efter ikrafttrædelsesdatoen for enten den delegerede retsakt eller for den gennemførelsesretsakt, der er omhandlet i henholdsvis fjerde afsnit, litra a) og b), alt efter hvilken dato der er den seneste, for så vidt angår LMT-batterier |
| --- | --- |

c)

den 18. februar 2030 eller 18 måneder efter ikrafttrædelsesdatoen for enten den delegerede retsakt eller for den gennemførelsesretsakt, der er omhandlet i henholdsvis fjerde afsnit, litra a) og b), alt efter hvilken dato der er den seneste, for så vidt angår LMT-batterier

| d) | den 18. februar 2032 eller 18 måneder efter ikrafttrædelsesdatoen for enten den delegerede retsakt eller for den gennemførelsesretsakt, der er omhandlet i henholdsvis fjerde afsnit, litra a) og b), alt efter hvilken dato der er den seneste, for så vidt angår genopladelige industribatterier med eksternt lager. |
| --- | --- |

d)

den 18. februar 2032 eller 18 måneder efter ikrafttrædelsesdatoen for enten den delegerede retsakt eller for den gennemførelsesretsakt, der er omhandlet i henholdsvis fjerde afsnit, litra a) og b), alt efter hvilken dato der er den seneste, for så vidt angår genopladelige industribatterier med eksternt lager.

Senest den 18. februar 2025 for elkøretøjsbatterier, den 18. august 2026 for genopladelige industribatterier, bortset fra dem, der har eksternt lager, den 18. august 2028 for LMT-batterier og den 18. august 2030 for genopladelige industribatterier med eksternt lager vedtager Kommissionen:

| a) | en delegeret retsakt i overensstemmelse med artikel 89 for at supplere denne forordning ved at fastlægge de ydeevneklasser for CO2-fodaftryk, der er omhandlet i første afsnit. Ved udarbejdelsen af denne delegerede retsakt tager Kommissionen hensyn til betingelserne i bilag II, punkt 8 |
| --- | --- |

a)

en delegeret retsakt i overensstemmelse med artikel 89 for at supplere denne forordning ved at fastlægge de ydeevneklasser for CO2-fodaftryk, der er omhandlet i første afsnit. Ved udarbejdelsen af denne delegerede retsakt tager Kommissionen hensyn til betingelserne i bilag II, punkt 8

| b) | en gennemførelsesretsakt om fastlæggelse af formatet for mærkningen omhandlet i første afsnit og formatet for erklæringen om ydeevneklassen for CO2-fodaftryk omhandlet i nævnte afsnit. Denne gennemførelsesretsakt vedtages efter undersøgelsesproceduren, jf. artikel 90, stk. 3. |
| --- | --- |

b)

en gennemførelsesretsakt om fastlæggelse af formatet for mærkningen omhandlet i første afsnit og formatet for erklæringen om ydeevneklassen for CO2-fodaftryk omhandlet i nævnte afsnit. Denne gennemførelsesretsakt vedtages efter undersøgelsesproceduren, jf. artikel 90, stk. 3.

Kommissionen reviderer i overensstemmelse med betingelserne i bilag II, punkt 8, antallet af ydeevneklasser og grænseværdierne mellem dem hvert tredje år og vedtager, hvis det er relevant, delegerede retsakter, jf. artikel 89, for at ændre antallet af ydeevneklasser og grænseværdierne mellem dem med henblik på at sikre, at de fortsat er repræsentative for markedsrealiteterne og den forventede markedsudvikling.

3.   For så vidt angår elkøretøjsbatterier, genopladelige industribatterier med en kapacitet på over 2 kWh, og LMT-batterier, skal den tekniske dokumentation, der er omhandlet i bilag VIII, påvise, at den angivne CO2-fodaftryksværdi i livscyklussen for den pågældende batterimodel for hvert produktionsanlæg er lavere end den maksimale grænseværdi, der er fastsat i den delegerede retsakt, der er vedtaget i henhold til tredje afsnit.

Det i første afsnit omhandlede krav om en maksimal grænseværdi for CO2-fodaftryk i livscyklussen finder anvendelse fra:

| a) | den 18. februar 2028 eller 18 måneder efter ikrafttrædelsesdatoen for den delegerede retsakt, der er omhandlet i henholdsvis tredje afsnit, alt efter hvilken dato der er den seneste, for så vidt angår elkøretøjsbatterier |
| --- | --- |

a)

den 18. februar 2028 eller 18 måneder efter ikrafttrædelsesdatoen for den delegerede retsakt, der er omhandlet i henholdsvis tredje afsnit, alt efter hvilken dato der er den seneste, for så vidt angår elkøretøjsbatterier

| b) | den 18. februar 2029 eller 18 måneder efter ikrafttrædelsesdatoen for den delegerede retsakt, der er omhandlet i tredje afsnit, alt efter hvilken dato der er den seneste, for så vidt angår genopladelige industribatterier, bortset fra dem, der udelukkende har eksternt lager |
| --- | --- |

b)

den 18. februar 2029 eller 18 måneder efter ikrafttrædelsesdatoen for den delegerede retsakt, der er omhandlet i tredje afsnit, alt efter hvilken dato der er den seneste, for så vidt angår genopladelige industribatterier, bortset fra dem, der udelukkende har eksternt lager

| c) | den 18. august 2031 eller 18 måneder efter ikrafttrædelsesdatoen for den delegerede retsakt, der er omhandlet i tredje afsnit, alt efter hvilken dato der er den seneste, for så vidt angår LMT-batterier |
| --- | --- |

c)

den 18. august 2031 eller 18 måneder efter ikrafttrædelsesdatoen for den delegerede retsakt, der er omhandlet i tredje afsnit, alt efter hvilken dato der er den seneste, for så vidt angår LMT-batterier

| d) | den 18. august 2033 eller 18 måneder efter ikrafttrædelsesdatoen for den delegerede retsakt, der er omhandlet i tredje afsnit, alt efter hvilken dato der er den seneste, for så vidt angår genopladelige industribatterier med eksternt lager. |
| --- | --- |

d)

den 18. august 2033 eller 18 måneder efter ikrafttrædelsesdatoen for den delegerede retsakt, der er omhandlet i tredje afsnit, alt efter hvilken dato der er den seneste, for så vidt angår genopladelige industribatterier med eksternt lager.

Senest den 18. august 2026 for elkøretøjsbatterier, den 18. februar 2028 for genopladelige industribatterier, bortset fra dem, der har eksternt lager, den 18. februar 2030 for LMT-batterier og den 18. februar 2032 for industribatterier med eksternt lager vedtager Kommissionen en delegeret retsakt i henhold til artikel 89 for at supplere denne forordning ved at fastlægge den maksimale grænseværdi for CO2-fodaftryk i livscyklussen, der er omhandlet i første afsnit. Ved udarbejdelsen af denne delegerede retsakt tager Kommissionen hensyn til de relevante betingelser i bilag II, punkt 9.

Indførelsen af en maksimal grænseværdi for CO2-fodaftryk i livscyklussen udløser om nødvendigt en omklassificering af de ydeevneklasser for CO2-fodaftryk, der er omhandlet i stk. 2.

4.   Senest den 31. december 2030 vurderer Kommissionen gennemførligheden af at udvide kravene i denne artikel til bærbare batterier og kravet i stk. 3 til genopladelige industribatterier med en kapacitet på 2 kWh eller mindre. Med henblik herpå forelægger Kommissionen en rapport for Europa-Parlamentet og for Rådet og overvejer at træffe de passende foranstaltninger, herunder vedtagelsen af lovgivningsforslag.

5.   Stk. 1, 2 og 3 finder ikke anvendelse på et batteri, der har været genstand for forberedelse til genbrug, forberedelse til formålsændring, formålsændring eller genfremstilling, hvis batteriet allerede var blevet bragt i omsætning eller taget i brug, inden det blev underkastet sådanne processer.

Artikel 8

Genanvendt indhold i industribatterier, elkøretøjsbatterier, batterier til lette transportmidler og startbatterier

1.   Fra den 18. august 2028 eller 24 måneder efter ikrafttrædelsesdatoen for den i tredje afsnit omhandlede delegerede retsakt, alt efter hvilken dato der er den seneste, ledsages industribatterier med en kapacitet på over 2 kWh, bortset fra dem, der udelukkende har eksternt lager, elkøretøjsbatterier og startbatterier, der indeholder kobolt, bly, litium eller nikkel i aktive materialer, af dokumentation med oplysninger om den procentandel af kobolt, litium eller nikkel, der findes i aktive materialer, og som er blevet nyttiggjort fra affald fra batterifremstilling eller forbrugsaffald, og den procentandel af bly, der findes i batteriet, og som er blevet nyttiggjort fra affald, for hver batterimodel pr. år og for hvert produktionsanlæg.

Første afsnit finder anvendelse fra den 18. august 2033 på batterier til lette transportmidler, der indeholder kobolt, bly, litium eller nikkel i aktive materialer.

Senest den 18. august 2026 vedtager Kommissionen en delegeret retsakt i henhold til artikel 89 for at supplere denne forordning ved for de i første og andet afsnit omhandlede batterier at fastlægge metoden til beregning og verifikation af den procentandel af kobolt, litium eller nikkel, der findes i aktive materialer, og som er blevet nyttiggjort fra affald fra batterifremstilling eller forbrugsaffald, og den procentandel af bly, der findes i batteriet, og som er blevet nyttiggjort fra affald, samt formatet for dokumentationen.

2.   Fra den 18. august 2031 for industribatterier med en kapacitet på over 2 kWh, bortset fra dem, der udelukkende har eksternt lager, elkøretøjsbatterier og startbatterier, der indeholder kobolt, bly, litium eller nikkel i aktive materialer, skal den tekniske dokumentation, der er omhandlet i bilag VIII, påvise, at disse batterier i aktive materialer indeholder følgende minimumsprocentandel af henholdsvis kobolt, litium eller nikkel, der er blevet nyttiggjort fra affald fra batterifremstilling eller forbrugsaffald, og minimumsprocentandelen af bly, der findes i batteriet, og som er blevet nyttiggjort fra affald, for hver batterimodel pr. år og for hvert produktionsanlæg:

| a) | 16 % kobolt |
| --- | --- |

a)

16 % kobolt

| b) | 85 % bly |
| --- | --- |

b)

85 % bly

| c) | 6 % litium |
| --- | --- |

c)

6 % litium

| d) | 6 % nikkel. |
| --- | --- |

d)

6 % nikkel.

3.   Fra den 18. august 2036 for industribatterier med en kapacitet på over 2 kWh, bortset fra dem, der udelukkende har eksternt lager, elkøretøjsbatterier, batterier til lette transportmidler og startbatterier, der indeholder kobolt, bly, litium eller nikkel i aktive materialer, skal den tekniske dokumentation, der er omhandlet i bilag VIII, påvise, at disse batterier i de aktive materialer indeholder følgende minimumsprocentandel af henholdsvis kobolt, litium eller nikkel, der er blevet nyttiggjort fra affald fra batterifremstilling eller forbrugsaffald, og minimumsprocentandelen af bly, der findes i batteriet, og som er blevet nyttiggjort fra affald, for hver batterimodel pr. år og for hvert produktionsanlæg:

| a) | 26 % kobolt |
| --- | --- |

a)

26 % kobolt

| b) | 85 % bly |
| --- | --- |

b)

85 % bly

| c) | 12 % litium |
| --- | --- |

c)

12 % litium

| d) | 15 % nikkel. |
| --- | --- |

d)

15 % nikkel.

4.   Stk. 1, 2 og 3 finder ikke anvendelse på batterier, der har været genstand for forberedelse til genbrug, forberedelse til formålsændring, formålsændring eller genfremstilling, hvis batterierne allerede var blevet bragt i omsætning eller taget i brug, inden de blev underkastet sådanne processer.

5.   Efter ikrafttrædelsesdatoen for den delegerede retsakt, der er vedtaget i henhold til stk. 1, og senest den 31. december 2028 vurderer Kommissionen, om det som følge af den eksisterende tilgængelighed og forventede tilgængelighed for 2030 og 2035 af kobolt, bly, litium eller nikkel nyttiggjort fra affald, eller manglen herpå, og i lyset af de tekniske og videnskabelige fremskridt er hensigtsmæssigt at revidere målene i stk. 2 og 3.

Hvis det er berettiget og hensigtsmæssigt på grundlag af den vurdering, der er foretaget i henhold til første afsnit eller som følge af andre betydelige ændringer i batteriteknologi, der indvirker på, hvilken type materialer der nyttiggøres, vedtager Kommissionen senest den 18. august 2029 en delegeret retsakt i henhold til artikel 89 for at ændre målene i stk. 2 og 3.

6.   Hvis det er berettiget og hensigtsmæssigt på grund af en markedsudvikling vedrørende batterikemier, der indvirker på, hvilken type materialer der kan nyttiggøres, tillægges Kommissionen beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i henhold til artikel 89 for at ændre denne forordning ved at tilføje andre materialer end kobolt, bly, litium og nikkel med specifikke minimumsandele af genanvendt indhold for hvert enkelt materiale i nærværende artikels stk. 2 og 3.

Artikel 9

Krav til ydeevne og holdbarhed for bærbare batterier til almindelig anvendelse

1.   Fra den 18. august 2028 eller 24 måneder efter ikrafttrædelsesdatoen for den i stk. 2 omhandlede delegerede retsakt, alt efter hvilken dato der er den seneste, skal bærbare batterier til almindelig anvendelse, undtagen knapcellebatterier, overholde minimumsværdierne for de parametre for den elektrokemiske ydeevne og holdbarhedsparametre, der er fastsat i bilag III, som fastlagt i den delegerede retsakt, som Kommissionen har vedtaget i henhold til stk. 2.

2.   Kommissionen vedtager senest den 18. august 2027 en delegeret retsakt i henhold til artikel 89 for at supplere denne forordning ved at fastsætte obligatoriske minimumsværdier for de parametre for den elektrokemiske ydeevne og holdbarhedsparametre, der er fastsat i bilag III for bærbare batterier til almindelig anvendelse, undtagen knapcellebatterier.

Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i henhold til artikel 89 for at ændre de i første afsnit omhandlede minimumsværdier eller tilføje parametre for elektrokemisk ydeevne og holdbarhedsparametre til dem, der er fastsat i bilag III, i lyset af de tekniske og videnskabelige fremskridt.

Ved udarbejdelsen af den delegerede retsakt omhandlet i første afsnit tager Kommissionen hensyn til behovet for at reducere miljøpåvirkningen af bærbare batterier til almindelig anvendelse, herunder ved at øge ressourceeffektiviteten heraf, gennem hele deres livscyklus og tager relevante internationale standarder og mærkningsordninger i betragtning.

Kommissionen sikrer også, at de bestemmelser, der fastlægges ved den i første afsnit omhandlede delegerede retsakt, ikke har en væsentlig negativ indvirkning på sikkerheden og funktionen af disse batterier eller de apparater, lette transportmidler eller andre køretøjer, som disse batterier er indbygget i, prisoverkommeligheden og omkostningerne for slutbrugerne og industriens konkurrenceevne.

3.   Senest den 31. december 2030 vurderer Kommissionen gennemførligheden af foranstaltningerne til udfasning af ikkegenopladelige bærbare batterier til almindelig anvendelse med henblik på at minimere deres miljøpåvirkninger baseret på metoden til livscyklusvurdering og gennemførlige alternativer for slutbrugerne. Med henblik herpå forelægger Kommissionen en rapport for Europa-Parlamentet og for Rådet og overvejer at træffe de fornødne foranstaltninger, herunder vedtagelsen af lovgivningsforslag til enten udfasning eller fastlæggelse af krav til miljøvenligt design.

Artikel 10

Krav til ydeevne og holdbarhed for genopladelige industribatterier, batterier til lette transportmidler og elkøretøjsbatterier

1.   Senest den 18. august 2024 skal genopladelige industribatterier med en kapacitet på over 2 kWh, batterier til lette transportmidler og elkøretøjsbatterier ledsages af et dokument, der angiver værdier for de parametre for den elektrokemiske ydeevne og holdbarhedsparametre, der er fastsat i bilag IV, del A.

For batterier omhandlet i første afsnit skal den tekniske dokumentation omhandlet i bilag VIII indeholde en forklaring af de tekniske specifikationer, standarder og betingelser, der anvendes til at måle, beregne eller anslå værdierne for parametrene for den elektrokemiske ydeevne og holdbarhedsparametrene. Denne forklaring skal mindst omfatte de elementer, der er fastsat i bilag IV, del B.

2.   Fra enten den 18. august 2027 eller 18 måneder efter datoen for den i stk. 5, første afsnit, omhandlede delegerede retsakts ikrafttræden, alt efter hvilken dato der er den seneste, skal genopladelige industribatterier med en kapacitet på over 2 kWh, bortset fra dem, der udelukkende har eksternt lager, opfylde de minimumsværdier, der er fastsat i den delegerede retsakt, som Kommissionen har vedtaget i henhold til stk. 5, første afsnit, for så vidt angår de parametre for den elektrokemiske ydeevne og holdbarhedsparametre, der er fastsat i bilag IV, del A.

3.   Fra enten den 18. august 2028 eller 18 måneder efter datoen for den i stk. 5, andet afsnit, omhandlede delegerede retsakts ikrafttræden, alt efter hvilken dato der er den seneste, skal batterier til lette transportmidler overholde de minimumsværdier, der er fastsat i den delegerede retsakt, som er vedtaget i henhold til stk. 5, andet afsnit, for så vidt angår de parametre for den elektrokemiske ydeevne og holdbarhedsparametre, der er fastsat i bilag IV, del A.

4.   Stk. 1, 2 og 3 finder ikke anvendelse på et batteri, der har været genstand for forberedelse til genbrug, forberedelse til formålsændring, formålsændring eller genfremstilling, hvis den erhvervsdrivende, der bringer det pågældende batteri i omsætning eller tager det i brug, påviser, at batteriet, inden det undergik sådanne processer, var bragt i omsætning eller taget i brug inden ikrafttrædelsesdatoerne for disse forpligtelser i henhold til disse stykker.

5.   Kommissionen vedtager senest den 18. februar 2026 en delegeret retsakt i henhold til artikel 89, som supplerer denne forordning ved at fastsætte minimumsværdier for de parametre for den elektrokemiske ydeevne og holdbarhedsparametre, der er fastsat i bilag IV, del A, som genopladelige industribatterier med en kapacitet på over 2 kWh, bortset fra dem med udelukkende eksternt lager, skal overholde.

Kommissionen vedtager senest den 18. februar 2027 en delegeret retsakt i henhold til artikel 89, som supplerer denne forordning ved at fastsætte minimumsværdier for de parametre for den elektrokemiske ydeevne og holdbarhedsparametre, der er fastsat i bilag IV, del A, som batterier til lette transportmidler skal overholde.

Ved udarbejdelsen af de delegerede retsakter omhandlet i første og andet afsnit tager Kommissionen hensyn til behovet for at reducere miljøpåvirkningen af genopladelige industribatterier med en kapacitet på over 2 kWh, bortset fra dem, der udelukkende har eksternt lager, og af batterier til lette transportmidler og sikrer, at kravene i nævnte retsakt ikke har en væsentlig negativ påvirkning af funktionen af disse batterier eller de apparater, lette transportmidler eller andre køretøjer, som disse batterier er indbygget i, deres prisoverkommelighed og industriens konkurrenceevne.

6.   Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i henhold til artikel 89 med henblik på at ændre de parametre for den elektrokemiske ydeevne og holdbarhedsparametre, der er fastsat i bilag IV, i lyset af markedsudviklingen og de tekniske og videnskabelige fremskridt, herunder navnlig vedrørende tekniske specifikationer fra UNECE's uformelle arbejdsgruppe om elkøretøjer og miljøet.

Artikel 11

Mulighed for udtagning og udskiftning af bærbare batterier og batterier til lette transportmidler

1.   Enhver fysisk eller juridisk person, der bringer produkter med indbyggede bærbare batterier, i omsætning, sikrer, at disse batterier uden videre kan udtages og udskiftes af slutbrugeren på et hvilket som helst tidspunkt i produktets levetid. Dette krav gælder kun for hele batterier og ikke for individuelle celler eller andre dele, der indgår i sådanne batterier.

Et bærbart batteri anses for uden videre at kunne udtages af slutbrugeren, hvis det kan udtages af et produkt ved hjælp af kommercielt tilgængeligt værktøj uden brug af specialværktøj, medmindre det leveres gratis med produktet, proprietært værktøj, termisk energi eller opløsningsmidler til demontering af produktet.

Enhver fysisk eller juridisk person, der bringer produkter med indbyggede bærbare batterier i omsætning, sikrer, at de pågældende produkter ledsages af instruktioner og sikkerhedsoplysninger om anvendelse, udtagning og udskiftning af batterierne. Disse instruktioner og sikkerhedsoplysninger gøres permanent tilgængelige online på et offentligt tilgængeligt websted på en letforståelig måde for slutbrugerne.

Dette stykke berører ikke eventuelle specifikke bestemmelser, der sikrer et højere beskyttelsesniveau for miljøet og menneskers sundhed i forbindelse med slutbrugernes mulighed for udtagning og udskiftning af bærbare batterier, der er fastsat i EU-retten om elektrisk og elektronisk udstyr som defineret i artikel 3, stk. 1, litra a), i direktiv 2012/19/EU.

2.   Uanset stk. 1 kan følgende produkter med indbyggede bærbare batterier designes på en sådan måde, at batteriet kun kan udtages og udskiftes af uafhængige fagpersoner:

| a) | apparater, der er specielt designet primært til brug i et miljø, som regelmæssigt udsættes for vandsprøjt, strømmende vand eller nedsænkning i vand, og som er udviklet til at kunne vaskes eller skylles |
| --- | --- |

a)

apparater, der er specielt designet primært til brug i et miljø, som regelmæssigt udsættes for vandsprøjt, strømmende vand eller nedsænkning i vand, og som er udviklet til at kunne vaskes eller skylles

| b) | professionelt medicinsk billed- og strålebehandlingsudstyr som defineret i artikel 2, nr. 1), i forordning (EU) 2017/745 og medicinsk udstyr til in vitro-diagnostik som defineret i artikel 2, nr. 2), i forordning (EU) 2017/746. |
| --- | --- |

b)

professionelt medicinsk billed- og strålebehandlingsudstyr som defineret i artikel 2, nr. 1), i forordning (EU) 2017/745 og medicinsk udstyr til in vitro-diagnostik som defineret i artikel 2, nr. 2), i forordning (EU) 2017/746.

Undtagelsen i dette stykkes litra a) finder kun anvendelse, hvis denne undtagelse er nødvendig af hensyn til brugerens og apparatets sikkerhed.

3.   Forpligtelserne fastsat i stk. 1 finder ikke anvendelse, når vedvarende strømforsyning er nødvendig, og der kræves en permanent forbindelse mellem produktet og det respektive bærbare batteri for at sikre brugerens og apparatets sikkerhed eller af hensyn til dataintegriteten for så vidt angår produkter, der indsamler og leverer data som deres hovedfunktion.

4.   Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i henhold til artikel 89 med henblik på at ændre nærværende artikels stk. 2 ved at tilføje yderligere produkter, der skal undtages fra de krav om udtagning og udskiftning, der er fastsat i nærværende artikels stk. 1. Sådanne delegerede retsakter vedtages kun på baggrund af markedsudviklingen og de tekniske og videnskabelige fremskridt, og forudsat at der er videnskabeligt begrundede betænkeligheder med hensyn til sikkerheden for slutbrugere, der udtager eller udskifter det bærbare batteri, eller i tilfælde, hvor der er en risiko for, at slutbrugeres udtagning eller udskiftning af batteriet ville være i strid med eventuelle produktsikkerhedskrav i gældende EU-ret.

5.   Enhver fysisk eller juridisk person, der bringer produkter med indbyggede batterier til lette transportmidler i omsætning, sikrer, at disse batterier samt individuelle battericeller, der indgår i batteripakken, uden videre kan udtages og udskiftes af en uafhængig fagperson på et hvilket som helst tidspunkt i produktets levetid.

6.   Med henblik på stk. 1 og 5 anses et bærbart batteri eller et batteri til lette transportmidler for uden videre at kunne udtages, hvis det efter dets udtagning af et apparat eller et let transportmiddel kan udskiftes med et andet kompatibelt batteri, uden at det påvirker apparatets eller det lette transportmiddels funktion, ydeevne eller sikkerhed.

7.   Enhver fysisk eller juridisk person, der bringer produkter med indbyggede bærbare batterier eller batterier til lette transportmidler i omsætning, sikrer, at disse batterier er tilgængelige som reservedele til det udstyr, som de forsyner med strøm, i mindst fem år efter, at den sidste enhed af udstyrsmodellen er bragt i omsætning, til en rimelig og ikkeforskelsbehandlende pris for uafhængige fagpersoner og slutbrugere.

8.   Software må ikke anvendes til at påvirke udskiftningen af et bærbart batteri eller et batteri til lette transportmidler eller af deres nøglekomponenter med et andet kompatibelt batteri eller andre kompatible nøglekomponenter.

9.   Kommissionen offentliggør retningslinjer med henblik på at fremme en harmoniseret anvendelse af denne artikel.

Artikel 12

Sikkerhed for stationære batteribaserede energilagringssystemer

1.   Stationære batteribaserede energilagringssystemer, der bringes i omsætning eller tages i brug, skal være sikre under normal drift og brug.

2.   Senest den 18. august 2024 skal den tekniske dokumentation omhandlet i bilag VIII:

| a) | påvise, at de stationære batteribaserede energilagringssystemer er i overensstemmelse med stk. 1, og dokumentere, at de er blevet testet med positivt resultat med hensyn til de sikkerhedsparametre, der er fastsat i bilag V, under anvendelse af de nyeste alment anerkendte testmetoder. Sikkerhedsparametrene finder kun anvendelse, for så vidt en tilsvarende fare er til stede for det pågældende stationære batterienergilagringssystem, når det anvendes under de af fabrikanten forudsete forhold |
| --- | --- |

a)

påvise, at de stationære batteribaserede energilagringssystemer er i overensstemmelse med stk. 1, og dokumentere, at de er blevet testet med positivt resultat med hensyn til de sikkerhedsparametre, der er fastsat i bilag V, under anvendelse af de nyeste alment anerkendte testmetoder. Sikkerhedsparametrene finder kun anvendelse, for så vidt en tilsvarende fare er til stede for det pågældende stationære batterienergilagringssystem, når det anvendes under de af fabrikanten forudsete forhold

| b) | omfatte en vurdering af mulige sikkerhedsfarer for det stationære batterienergilagringssystem, der ikke er omhandlet i bilag V |
| --- | --- |

b)

omfatte en vurdering af mulige sikkerhedsfarer for det stationære batterienergilagringssystem, der ikke er omhandlet i bilag V

| c) | omfatte dokumentation for, at de i litra b) omhandlede farer er blevet afbødet og testet med positivt resultat; de nyeste alment anerkendte testmetoder skal anvendes for sådanne tests |
| --- | --- |

c)

omfatte dokumentation for, at de i litra b) omhandlede farer er blevet afbødet og testet med positivt resultat; de nyeste alment anerkendte testmetoder skal anvendes for sådanne tests

| d) | omfatte afbødningsinstrukser, hvis de konstaterede farer kunne opstå, f.eks. brand eller eksplosion. |
| --- | --- |

d)

omfatte afbødningsinstrukser, hvis de konstaterede farer kunne opstå, f.eks. brand eller eksplosion.

Den tekniske dokumentation gennemgås, hvis et batteri forberedes til genbrug, forberedes til formålsændring, genfremstilles eller ændrer anvendelse.

3.   Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i henhold til artikel 89 med henblik på at ændre de sikkerhedsparametre, der er fastsat i bilag V, i lyset af de tekniske og videnskabelige fremskridt.

KAPITEL III

Mærknings- og oplysningskrav

Artikel 13

Mærkning af batterier

1.   Fra den 18. august 2026 eller 18 måneder efter ikrafttrædelsesdatoen for den i stk. 10 omhandlede gennemførelsesretsakt, alt efter hvilken dato der er den seneste, skal batterier forsynes med en mærkning, der angiver de generelle oplysninger om batterier, der er fastsat i bilag VI, del A.

2.   Fra den 18. august 2026 eller 18 måneder efter ikrafttrædelsesdatoen for den i stk. 10 omhandlede gennemførelsesretsakt, alt efter hvilken dato der er den seneste, skal genopladelige bærbare batterier, batterier til lette transportmidler og startbatterier forsynes med en mærkning, der angiver oplysninger om deres kapacitet.

3.   Fra den 18. august 2026 eller 18 måneder efter ikrafttrædelsesdatoen for den i stk. 10 omhandlede gennemførelsesretsakt, alt efter hvilken dato der er den seneste, skal ikkegenopladelige bærbare batterier forsynes med en mærkning, der angiver oplysninger om deres gennemsnitlige minimumsholdbarhed, når de anvendes til specifikke formål, og en mærkning, der angiver, at de er »ikkegenopladelige«.

4.   Fra den 18. august 2025 skal alle batterier mærkes med symbolet for »særskilt indsamling« af batterier (»symbol for særskilt indsamling«), der er vist i bilag VI, del B.

Symbolet for særskilt indsamling skal dække mindst 3 % af batteriets største sideflade og have en størrelse på højst 5 × 5 cm.

På cylinderformede battericeller skal symbolet for særskilt indsamling dække mindst 1,5 % af batteriets overflade og have en størrelse på højst 5 × 5 cm.

Hvis batteriet har en sådan størrelse, at symbolet for særskilt indsamling vil være mindre end 0,47 × 0,47 cm, kræves der ingen mærkning af batteriet med det pågældende symbol. I stedet anbringes der på emballagen et symbol for særskilt indsamling på mindst 1 × 1 cm.

5.   Alle batterier, der indeholder mere end 0,002 % cadmium eller mere end 0,004 % bly, mærkes med det kemiske symbol for det pågældende metal: Cd eller Pb.

Det relevante kemiske symbol for indholdet af tungmetaller angives under symbolet for særskilt indsamling og skal fylde mindst en fjerdedel af dette symbols størrelse.

6.   Fra den 18. februar 2027 skal alle batterier mærkes med en QR-kode som beskrevet i bilag VI, del C. QR-koden skal give adgang til følgende:

| a) | for batterier til lette transportmidler, industribatterier med en kapacitet på over 2 kWh og elkøretøjsbatterier: batteripasset i overensstemmelse med artikel 77 |
| --- | --- |

a)

for batterier til lette transportmidler, industribatterier med en kapacitet på over 2 kWh og elkøretøjsbatterier: batteripasset i overensstemmelse med artikel 77

| b) | for andre batterier, de gældende oplysninger, der er omhandlet i denne artikels stk. 1-5, den i artikel 18 nævnte overensstemmelseserklæring, den i artikel 52, stk. 3, omhandlede rapport og oplysningerne vedrørende forebyggelse og håndtering af udtjente batterier i artikel 74, stk. 1, litra a)-f) |
| --- | --- |

b)

for andre batterier, de gældende oplysninger, der er omhandlet i denne artikels stk. 1-5, den i artikel 18 nævnte overensstemmelseserklæring, den i artikel 52, stk. 3, omhandlede rapport og oplysningerne vedrørende forebyggelse og håndtering af udtjente batterier i artikel 74, stk. 1, litra a)-f)

| c) | for startbatterier den mængde kobolt, bly, litium eller nikkel, der er nyttiggjort fra affald og til stede i aktive materialer i batteriet, beregnet i overensstemmelse med artikel 8. |
| --- | --- |

c)

for startbatterier den mængde kobolt, bly, litium eller nikkel, der er nyttiggjort fra affald og til stede i aktive materialer i batteriet, beregnet i overensstemmelse med artikel 8.

Disse oplysninger skal være fuldstændige, ajourførte og nøjagtige.

7.   De mærkninger og den QR-kode, der er omhandlet i stk. 1-6, skal påtrykkes eller indgraveres i batteriet på en synlig og læselig måde og må ikke kunne fjernes. Hvis det pågældende batteri er af en sådan karakter og størrelse, at dette ikke er muligt eller er uhensigtsmæssigt, anbringes mærkningerne og QR-koden på emballagen og i de dokumenter, der ledsager batteriet.

8.   Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i henhold til artikel 89 med henblik på at ændre denne forordning for at fastsætte alternative typer af intelligente mærker til brug i stedet for eller som supplement til QR-koden i lyset af de tekniske og videnskabelige fremskridt.

9.   Batterier, der har været genstand for forberedelse til genbrug, forberedelse til formålsændring, formålsændring eller genfremstilling, forsynes med nye mærkninger eller mærkes i overensstemmelse med denne artikel, og angive oplysninger om deres ændrede status i henhold til bilag XIII, punkt 4, som skal være tilgængelige via QR-koden.

10.   Kommissionen vedtager senest den 18. august 2025 gennemførelsesretsakter om fastlæggelse af harmoniserede specifikationer for de mærkningskrav, der er omhandlet i denne artikels stk. 1, 2 og 3. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 90, stk. 3.

Artikel 14

Oplysninger om batteriers sundhedstilstand og forventede levetid

1.   Fra den 18. august 2024 indgår ajourførte data for de parametre, der anvendes til bestemmelse af batteriers sundhedstilstand og forventede levetid, som fastsat i bilag VII, i batteristyringssystemet for stationære batteribaserede energilagringssystemer, batterier til lette transportmidler og elkøretøjsbatterier.

2.   Skrivebeskyttet adgang til oplysningerne for de i bilag VII fastsatte parametre via batteristyringssystemet omhandlet i stk. 1 gives under iagttagelse af batterifabrikantens intellektuelle ejendomsrettigheder uden forskelsbehandling til den fysiske eller juridiske person, der lovligt har købt batteriet, herunder uafhængig erhvervsdrivende eller affaldshåndteringsvirksomheder, eller en tredjepart, der handler på deres vegne, med henblik på at:

| a) | gøre batteriet tilgængeligt for uafhængige aggregatorer eller markedsdeltagere gennem energilagring |
| --- | --- |

a)

gøre batteriet tilgængeligt for uafhængige aggregatorer eller markedsdeltagere gennem energilagring

| b) | evaluere batteriets restværdi eller resterende levetid og muligheden for yderligere anvendelse på grundlag af en vurdering af batteriets sundhedstilstand |
| --- | --- |

b)

evaluere batteriets restværdi eller resterende levetid og muligheden for yderligere anvendelse på grundlag af en vurdering af batteriets sundhedstilstand

| c) | fremme forberedelse til genbrug, forberedelse til formålsændring, formålsændring eller genfremstilling af batteriet. |
| --- | --- |

c)

fremme forberedelse til genbrug, forberedelse til formålsændring, formålsændring eller genfremstilling af batteriet.

3.   Batteristyringssystemet skal omfatte en softwarenulstillingsfunktion, hvis erhvervsdrivende, der udfører forberedelse til genbrug, forberedelse til formålsændring, formålsændring eller genfremstilling, skal uploade en anden batteristyringssystemsoftware. Hvis softwarenulstillingsfunktionen anvendes, holdes den oprindelige batterifabrikant ikke ansvarlig for nogen brud på batteriets sikkerhed eller funktion, som kan tilskrives batteristyringssystemsoftware, der uploades, efter at batteriet blev bragt i omsætning.

4.   Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage en delegeret retsakt i henhold til artikel 89 for at ændre de parametre, der anvendes til bestemmelse af batteriers sundhedstilstand og forventede levetid, og som er fastsat i bilag VII, i lyset af markedsudviklingen og de tekniske og videnskabelige fremskridt og for at sikre synergier med de parametre, der er fastsat i den globale tekniske FN-forskrift nr. 22 om batteriers holdbarhed i elkøretøjer, under behørig hensyntagen til batterifabrikantens intellektuelle ejendomsrettigheder.

5.   Bestemmelserne i denne artikel finder anvendelse i tillæg til EU-rettens bestemmelser vedrørende typegodkendelse af køretøjer.

KAPITEL IV

Batteriers overensstemmelse

Artikel 15

Formodning om batteriers overensstemmelse

1.   Med henblik på batteriers overensstemmelse med og verifikation af batteriers overensstemmelse med kravene i denne forordnings artikel 9, 10, 12, 13, 14 og 78, udføres test, målinger og beregninger med pålidelige, nøjagtige og reproducerbare metoder, som tager højde for de nyeste alment anerkendte metoder, og som anses for at føre til resultater med lille usikkerhed, herunder metoder, der er fastlagt i standarder, for hvilke henvisninger er offentliggjort til disse formål i Den Europæiske Unions Tidende.

2.   Harmoniserede standarder skal så vidt muligt sigte mod at simulere reel brug og samtidig opretholde standardiserede test.

3.   Batterier, som er i overensstemmelse med harmoniserede standarder eller dele deraf, for hvilke henvisninger er offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende, formodes at være i overensstemmelse med kravene i artikel 9, 10, 12, 13, 14 og 78, for så vidt som disse krav er omfattet af sådanne harmoniserede standarder eller dele deraf, og såfremt relevant for så vidt de minimumsværdier, der er fastsat for disse krav i henhold til artikel 9 og 10, er overholdt.

Artikel 16

Fælles specifikationer

1.   Kommissionen kan i helt særlige tilfælde vedtage gennemførelsesretsakter om fastlæggelse af fælles specifikationer for de krav, der er omhandlet i artikel 9, 10, 12 og 13, 14 og 78, eller de test, der er omhandlet i artikel 15, stk. 1, hvis:

| a) | disse krav eller test er ikke omfattet af harmoniserede standarder eller dele deraf, for hvilke henvisninger er offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende |
| --- | --- |

a)

disse krav eller test er ikke omfattet af harmoniserede standarder eller dele deraf, for hvilke henvisninger er offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende

| b) | Kommissionen har anmodet en eller flere europæiske standardiseringsorganisationer om at udarbejde en harmoniseret standard for disse krav eller test og |
| --- | --- |

b)

Kommissionen har anmodet en eller flere europæiske standardiseringsorganisationer om at udarbejde en harmoniseret standard for disse krav eller test og

| c) | mindst én af følgende betingelser er opfyldt:






  i) | Kommissionens anmodning er ikke blevet imødekommet af nogen af de europæiske standardiseringsorganisationer |
| --- | --- | --- |

c)

mindst én af følgende betingelser er opfyldt:

i)

Kommissionens anmodning er ikke blevet imødekommet af nogen af de europæiske standardiseringsorganisationer

| ii) | Kommissionen iagttager unødige forsinkelser i forbindelse med vedtagelsen af de harmoniserede standarder, der er anmodet om, eller |
| --- | --- |

ii)

Kommissionen iagttager unødige forsinkelser i forbindelse med vedtagelsen af de harmoniserede standarder, der er anmodet om, eller

| iii) | en europæisk standardiseringsorganisation har udstedt en standard, der ikke fuldt ud svarer til Kommissionens anmodning. |
| --- | --- |

iii)

en europæisk standardiseringsorganisation har udstedt en standard, der ikke fuldt ud svarer til Kommissionens anmodning.

Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 90, stk. 3.

Ved udarbejdelsen af udkastet til gennemførelsesretsakt om de fælles specifikationer tager Kommissionen hensyn til de relevante organers eller ekspertgruppens synspunkter og hører alle relevante interessenter på behørig vis.

2.   Batterier, som er i overensstemmelse med fælles specifikationer eller dele deraf, formodes at være i overensstemmelse med kravene i artikel 9, 10, 12, 13, 14 og 78, for så vidt som disse krav er omfattet af sådanne fælles specifikationer eller dele deraf, og såfremt relevant for så vidt som de minimumsværdier, der er fastsat for disse krav i henhold til artikel 9 og 10, er overholdt.

3.   Hvis en harmoniseret standard vedtages af en europæisk standardiseringsorganisation og foreslås Kommissionen med henblik på offentliggørelse af referencen i Den Europæiske Unions Tidende, vurderer Kommissionen den harmoniserede standard i overensstemmelse med forordning (EU) nr. 1025/2012. Når referencen for en harmoniseret standard offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende, ophæver Kommissionen de i stk. 1 omhandlede gennemførelsesretsakter eller dele deraf, som omfatter de samme krav eller test, der er omhandlet i stk. 1.

Artikel 17

Overensstemmelsesvurderingsprocedurer

1.   Vurdering af batteriers overensstemmelse med kravene i artikel 6, 9, 10, 12, 13 og 14 foretages efter en af følgende procedurer:

| a) | For batterier, der seriefremstilles:






  i) | »Modul A — Intern produktionskontrol«, jf. bilag VIII, del A, eller |
| --- | --- | --- |

a)

For batterier, der seriefremstilles:

i)

»Modul A — Intern produktionskontrol«, jf. bilag VIII, del A, eller

| ii) | »Modul D1 — Kvalitetssikring af produktionsprocessen«, jf. bilag VIII, del B. |
| --- | --- |

ii)

»Modul D1 — Kvalitetssikring af produktionsprocessen«, jf. bilag VIII, del B.

| b) | For batterier, der ikke seriefremstilles:






  i) | »Modul A — Intern produktionskontrol«, jf. bilag VIII, del A, eller |
| --- | --- | --- |

b)

For batterier, der ikke seriefremstilles:

i)

»Modul A — Intern produktionskontrol«, jf. bilag VIII, del A, eller

| ii) | »Modul G — Overensstemmelse på grundlag af enhedsverifikation«, jf. bilag VIII, del C. |
| --- | --- |

ii)

»Modul G — Overensstemmelse på grundlag af enhedsverifikation«, jf. bilag VIII, del C.

2.   Vurdering af batteriers overensstemmelse med kravene i artikel 7 og 8 foretages efter en af følgende procedurer:

| a) | »Modul D1 — Kvalitetssikring af produktionsprocessen«, jf. bilag VIII, del B, for batterier, der seriefremstilles, eller |
| --- | --- |

a)

»Modul D1 — Kvalitetssikring af produktionsprocessen«, jf. bilag VIII, del B, for batterier, der seriefremstilles, eller

| b) | »Modul G — Overensstemmelse på grundlag af enhedsverifikation«, jf. bilag VIII, del C, for batterier, der ikke seriefremstilles. |
| --- | --- |

b)

»Modul G — Overensstemmelse på grundlag af enhedsverifikation«, jf. bilag VIII, del C, for batterier, der ikke seriefremstilles.

3.   En yderligere overensstemmelsesvurdering for batterier, der har været genstand for forberedelse til genbrug, forberedelse til formålsændring, formålsændring eller genfremstilling, foretages i overensstemmelse med proceduren »Modul A — Intern produktionskontrol«, jf. bilag VIII, del A, under hensyntagen til kravene i artikel 6, 9, 10, 12, 13 og 14.

4.   Optegnelser og korrespondance vedrørende overensstemmelsesvurderingsprocedurerne for batterier udfærdiges på det eller de officielle sprog i den medlemsstat, hvor det bemyndigede organ, der gennemfører overensstemmelsesvurderingsprocedurerne, er etableret, eller på et eller flere sprog, der er godkendt af dette organ.

Artikel 18

EU-overensstemmelseserklæring

1.   Det skal af EU-overensstemmelseserklæringen fremgå, at det er blevet påvist, at kravene i artikel 6-10, 12, 13 og 14 er overholdt.

2.   EU-overensstemmelseserklæringen skal følge den model, der er fastsat i bilag IX, indeholde de elementer, der er anført i de relevante moduler i bilag VIII, og holdes ajourført. Den skal oversættes til det eller de officielle sprog, der kræves af den medlemsstat, hvor batteriet bringes i omsætning, gøres tilgængeligt på markedet eller tages i brug. Den udarbejdes i elektronisk form, og hvis der anmodes herom, udleveres den på papir.

3.   Hvis et batteri er omfattet af mere end én EU-retsakt, der kræver en EU-overensstemmelseserklæring, udfærdiges der en enkelt EU-overensstemmelseserklæring med henblik på alle disse EU-retsakter. Det skal af erklæringen fremgå, hvilke EU-retsakter den vedrører, og hvor disse er offentliggjort.

4.   Ved at udfærdige EU-overensstemmelseserklæringen står fabrikanten inde for, at det pågældende batteri opfylder de krav, der er fastsat i denne forordning.

5.   Med forbehold af stk. 3 kan en enkelt EU-overensstemmelseserklæring bestå af en eller flere individuelle EU-overensstemmelseserklæringer, der allerede er udfærdiget i overensstemmelse med en anden EU-retsakt eller EU-retsakter, for at mindske den administrative byrde for de erhvervsdrivende.

Artikel 19

Generelle principper for CE-mærkning

CE-mærkningen er underlagt de generelle principper i artikel 30 i forordning (EF) nr. 765/2008.

Artikel 20

Regler og betingelser for anbringelse af CE-mærkningen

1.   CE-mærkningen anbringes på batteriet på en synlig og læselig måde og må ikke kunne fjernes. Hvis det pågældende batteri er af en sådan karakter og størrelse, at dette ikke er muligt eller er uhensigtsmæssigt, anbringes mærkningen på emballagen og i de dokumenter, der ledsager batteriet.

2.   CE-mærkningen anbringes, før batteriet bringes i omsætning eller tages i brug.

3.   Efter CE-mærkningen anføres identifikationsnummeret på det bemyndigede organ, såfremt det er påkrævet i henhold til bilag VIII. Dette identifikationsnummer anbringes af det bemyndigede organ selv eller efter dettes anvisninger af fabrikanten eller dennes bemyndigede repræsentant.

4.   CE-mærkningen og det identifikationsnummer, der er omhandlet i stk. 3, kan, hvis det er relevant, efterfølges af et piktogram eller en anden mærkning vedrørende en særlig risiko, anvendelse eller enhver fare, der er forbundet med anvendelse, oplagring, behandling eller transport af batteriet.

5.   Medlemsstaterne benytter eksisterende mekanismer til at sikre, at CE-mærkningsordningen anvendes korrekt, og træffer de fornødne foranstaltninger i tilfælde af uretmæssig anvendelse af mærkningen.

KAPITEL V

Notifikation af overensstemmelsesvurderingsorganer

Artikel 21

Notifikation

Medlemsstaterne meddeler Kommissionen og de øvrige medlemsstater de overensstemmelsesvurderingsorganer, de har bemyndiget til at udføre overensstemmelsesvurdering i henhold til denne forordning.

Artikel 22

Bemyndigende myndigheder

1.   Medlemsstaterne udpeger en bemyndigende myndighed, som er ansvarlig for at indføre og gennemføre de nødvendige procedurer for vurdering og notifikation af overensstemmelsesvurderingsorganer og for at overvåge de bemyndigede organer, herunder overholdelse af artikel 27.

2.   Medlemsstaterne kan beslutte, at den i stk. 1 omhandlede vurdering og overvågning skal foretages af et nationalt akkrediteringsorgan som defineret i forordning (EF) nr. 765/2008 og i overensstemmelse med nævnte forordnings bestemmelser.

3.   Hvis den bemyndigende myndighed uddelegerer eller på anden måde overlader vurderingen, notifikationen eller overvågningen som omhandlet i denne artikels stk. 1 til et organ, som ikke er en statslig enhed, skal dette organ være en juridisk enhed og med de fornødne ændringer overholde kravene i artikel 23 og have truffet foranstaltninger til dækning af erstatningsansvar i forbindelse med sine aktiviteter.

4.   Den bemyndigende myndighed påtager sig det fulde ansvar for de opgaver, der udføres af det i stk. 3 nævnte organ.

Artikel 23

Krav til bemyndigende myndigheder

1.   En bemyndigende myndighed skal oprettes på en sådan måde, at der ikke opstår interessekonflikter med overensstemmelsesvurderingsorganer.

2.   En bemyndigende myndighed skal være organiseret og arbejde på en sådan måde, at der i dens arbejde sikres objektivitet og uvildighed.

3.   En bemyndigende myndighed skal være organiseret på en sådan måde, at alle beslutninger om notifikation af et overensstemmelsesvurderingsorgan træffes af kompetente personer, der ikke er identiske med dem, der foretog vurderingen af de overensstemmelsesvurderingsorganer, der ansøger om notifikation i henhold til artikel 28.

4.   En bemyndigende myndighed må ikke tilbyde eller udføre aktiviteter, som udføres af overensstemmelsesvurderingsorganer, og må ikke udføre rådgivningstjenester på forretnings- eller konkurrencemæssigt grundlag.

5.   En bemyndigende myndighed sikrer, at de indhentede oplysninger behandles fortroligt. En bemyndigende myndighed udveksler imidlertid oplysninger om bemyndigede organer med Kommissionen, andre medlemsstaters bemyndigende myndigheder og andre relevante nationale myndigheder.

6.   En bemyndigende myndighed skal have tilstrækkeligt kompetent personale og tilstrækkelig finansiering til, at den kan udføre sine opgaver behørigt.

Artikel 24

Oplysningspligt vedrørende bemyndigende myndigheder

Medlemsstaterne underretter Kommissionen om deres procedurer for vurdering og notifikation af overensstemmelsesvurderingsorganer og for overvågning af bemyndigede organer og om eventuelle ændringer heraf.

Kommissionen offentliggør disse oplysninger.

Artikel 25

Krav vedrørende bemyndigede organer

1.   Med henblik på notifikation skal et overensstemmelsesvurderingsorgan opfylde kravene i stk. 2-11.

2.   Et overensstemmelsesvurderingsorgan oprettes i henhold til en medlemsstats nationale ret og er en juridisk person.

3.   Et overensstemmelsesvurderingsorgan skal være et tredjepartsorgan, der er uafhængigt af erhvervsvirksomheder, og for så vidt angår de batterier, det vurderer, navnlig af batterifabrikanter, batterifabrikanters handelspartnere og egenkapitalinvestorer i batterifabrikanternes produktionsanlæg samt af andre bemyndigede organer og de bemyndigede organers erhvervssammenslutninger, moderselskaber og datterselskaber.

4.   Et overensstemmelsesvurderingsorgan, dets øverste ledelse og det personale, der er ansvarligt for at udføre overensstemmelsesvurderingsopgaverne, må ikke være designer, fabrikant, leverandør, importør, distributør, installatør, køber, ejer, bruger eller ansvarlig for vedligeholdelse af de batterier, som de vurderer, eller repræsentant for nogen af disse parter. Dette forbud udelukker ikke anvendelse af vurderede batterier, der er nødvendige for overensstemmelsesvurderingsorganets aktiviteter, eller anvendelse af sådanne batterier i personligt øjemed.

Et overensstemmelsesvurderingsorgan, dets øverste ledelse og det personale, der er ansvarligt for at udføre overensstemmelsesvurderingsopgaverne, må ikke være direkte involveret i design, produktion, markedsføring, import, distribution, installation, anvendelse eller vedligeholdelse af disse batterier eller repræsentere parter, der deltager i disse aktiviteter. De må ikke deltage i aktiviteter, som kan være i strid med deres objektivitet og deres integritet i forbindelse med de overensstemmelsesvurderingsaktiviteter, de er bemyndiget til at udføre. Dette gælder navnlig rådgivningstjenester.

Et overensstemmelsesvurderingsorgan sikrer, at dets moder-, søster- eller datterselskabers eller underleverandørers aktiviteter ikke påvirker fortroligheden, objektiviteten og uvildigheden af dets overensstemmelsesvurderingsaktiviteter.

5.   Et overensstemmelsesvurderingsorgan og dets personale udfører overensstemmelsesvurderingsaktiviteterne med den størst mulige faglige integritet og den nødvendige tekniske kompetence på det specifikke område og må ikke være udsat for nogen form for påvirkning eller incitament, navnlig af økonomisk art, som kan have indflydelse på deres bedømmelse eller resultaterne af deres overensstemmelsesvurderingsaktiviteter, særlig fra personer eller grupper af personer, som har en interesse i resultaterne af disse aktiviteter.

6.   Et overensstemmelsesvurderingsorgan skal kunne gennemføre alle de overensstemmelsesvurderingsopgaver, der er tildelt det i bilag VIII, regelmæssige auditbesøg i henhold til artikel 48, stk. 2, og tredjepartsverifikation i henhold til artikel 51, som det er blevet bemyndiget til, uanset om disse opgaver udføres af overensstemmelsesvurderingsorganet selv eller på dets vegne og på dets ansvar.

Et overensstemmelsesvurderingsorgan skal til enhver tid og til hver overensstemmelsesvurderingsprocedure, jf. bilag VIII, for regelmæssige auditbesøg i henhold til artikel 48, stk. 2, og tredjepartsverifikation i henhold til artikel 51 samt for hver kategori af batterier, som det er blevet bemyndiget til, have følgende til rådighed:

| a) | det nødvendige personale af den størrelse og med den tekniske viden og tilstrækkelige og relevante erfaring, der skal til for at løse overensstemmelsesvurderingsopgaverne |
| --- | --- |

a)

det nødvendige personale af den størrelse og med den tekniske viden og tilstrækkelige og relevante erfaring, der skal til for at løse overensstemmelsesvurderingsopgaverne

| b) | de nødvendige beskrivelser af de procedurer, i henhold til hvilke overensstemmelsesvurderingen foretages, således at gennemsigtigheden og muligheden for at reproducere disse procedurer sikres |
| --- | --- |

b)

de nødvendige beskrivelser af de procedurer, i henhold til hvilke overensstemmelsesvurderingen foretages, således at gennemsigtigheden og muligheden for at reproducere disse procedurer sikres

| c) | hensigtsmæssige ordninger og procedurer med henblik på at skelne mellem de aktiviteter, det udfører i sin egenskab af bemyndiget organ, og dets øvrige opgaver |
| --- | --- |

c)

hensigtsmæssige ordninger og procedurer med henblik på at skelne mellem de aktiviteter, det udfører i sin egenskab af bemyndiget organ, og dets øvrige opgaver

| d) | de nødvendige procedurer for udførelsen af overensstemmelsesvurderingsopgaver, der tager behørigt hensyn til en virksomheds størrelse, den sektor, som den opererer i, dens struktur, kompleksiteten af den pågældende batteriteknologi, og om produktionsprocessen har karakter af masse- eller serieproduktion. |
| --- | --- |

d)

de nødvendige procedurer for udførelsen af overensstemmelsesvurderingsopgaver, der tager behørigt hensyn til en virksomheds størrelse, den sektor, som den opererer i, dens struktur, kompleksiteten af den pågældende batteriteknologi, og om produktionsprocessen har karakter af masse- eller serieproduktion.

Et overensstemmelsesvurderingsorgan skal have de midler, der er nødvendige for at udføre de tekniske og administrative opgaver i forbindelse med dets overensstemmelsesvurderingsaktiviteter på passende vis, og skal have adgang til de nødvendige oplysninger, det nødvendige testudstyr og de nødvendige testfaciliteter. Dette omfatter etablering af og tilsyn med interne procedurer, generelle ordninger, adfærdskodekser eller andre interne regler, tildeling af personale til specifikke opgaver og overensstemmelsesvurderingsafgørelser uden delegering heraf til en underleverandør eller et datterselskab.

7.   Det personale, der er ansvarligt for at udføre overensstemmelsesvurderingsopgaver, skal have:

| a) | en solid teknisk og faglig uddannelse, der omfatter alle de overensstemmelsesvurderingsaktiviteter, som overensstemmelsesvurderingsorganet er blevet bemyndiget til |
| --- | --- |

a)

en solid teknisk og faglig uddannelse, der omfatter alle de overensstemmelsesvurderingsaktiviteter, som overensstemmelsesvurderingsorganet er blevet bemyndiget til

| b) | tilstrækkeligt kendskab til kravene vedrørende de vurderinger, de udfører, og den nødvendige bemyndigelse til at udføre sådanne vurderinger |
| --- | --- |

b)

tilstrækkeligt kendskab til kravene vedrørende de vurderinger, de udfører, og den nødvendige bemyndigelse til at udføre sådanne vurderinger

| c) | tilstrækkeligt kendskab til og tilstrækkelig forståelse af de krav og forpligtelser, der er fastsat i artikel 6-10, 12, 13, 14 og 48-52, de gældende harmoniserede standarder omhandlet i artikel 15, de fælles specifikationer omhandlet i artikel 16 og de relevante bestemmelser i EU-harmoniseringslovgivningen og i national ret |
| --- | --- |

c)

tilstrækkeligt kendskab til og tilstrækkelig forståelse af de krav og forpligtelser, der er fastsat i artikel 6-10, 12, 13, 14 og 48-52, de gældende harmoniserede standarder omhandlet i artikel 15, de fælles specifikationer omhandlet i artikel 16 og de relevante bestemmelser i EU-harmoniseringslovgivningen og i national ret

| d) | evnen til at udarbejde attester, optegnelser og rapporter, som dokumenterer, at der er foretaget overensstemmelsesvurderinger. |
| --- | --- |

d)

evnen til at udarbejde attester, optegnelser og rapporter, som dokumenterer, at der er foretaget overensstemmelsesvurderinger.

8.   Det sikres, at overensstemmelsesvurderingsorganet, dets øverste ledelse og det personale, der er ansvarligt for at udføre overensstemmelsesvurderingsopgaverne, arbejder uvildigt.

Aflønningen af den øverste ledelse og det personale, der er ansvarligt for at udføre overensstemmelsesvurderingsopgaverne, må ikke være afhængig af antallet af udførte vurderinger eller af resultaterne af disse vurderinger.

9.   Et overensstemmelsesvurderingsorgan skal tegne en ansvarsforsikring, medmindre staten er ansvarlig i henhold til national ret i den bemyndigende medlemsstat, eller medlemsstaten selv er direkte ansvarlig for overensstemmelsesvurderingen.

10.   Overensstemmelsesvurderingsorganets personale har tavshedspligt med hensyn til alle oplysninger, det kommer i besiddelse af, når det udfører overensstemmelsesvurderingsopgaverne i henhold til bilag VIII, regelmæssige auditbesøg i henhold til artikel 48, stk. 2, eller tredjepartsverifikation i henhold til artikel 51, undtagen over for den bemyndigende myndighed og de nationale myndigheder i den medlemsstat, hvor aktiviteterne udføres. Ejendomsrettigheder skal beskyttes.

11.   Et overensstemmelsesvurderingsorgan deltager i eller sikrer, at dets personale, der er ansvarligt for at udføre overensstemmelsesvurderingsopgaverne, er orienteret om de relevante standardiseringsaktiviteter og aktiviteterne i den sektorspecifikke koordineringsgruppe af bemyndigede organer, der er nedsat i henhold til artikel 37, og anvender som generelle retningslinjer de administrative afgørelser og dokumenter, som er udarbejdet af nævnte gruppe.

Artikel 26

Formodning om bemyndigede organers overensstemmelse

Hvis et overensstemmelsesvurderingsorgan påviser, at det opfylder kriterierne i de relevante harmoniserede standarder eller dele deraf, for hvilke henvisninger er offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende, formodes det at opfylde kravene i artikel 25, for så vidt som de gældende harmoniserede standarder dækker disse krav.

Den Europæiske Unions Tidende

Artikel 27

Bemyndigede organers datterselskaber og anvendelse af underentreprise

1.   Hvis et bemyndiget organ giver bestemte opgaver i forbindelse med overensstemmelsesvurdering til en underleverandør eller anvender et datterselskab, sikrer det, at underleverandøren eller datterselskabet opfylder kravene i artikel 25, og underretter den bemyndigende myndighed herom.

2.   Et bemyndiget organ har det fulde ansvar for de opgaver, der udføres af underleverandører eller datterselskaber, uanset hvor disse er etableret.

3.   Et bemyndiget organ kan overdrage aktiviteter eller få aktiviteter udført af et datterselskab, hvis kunden har givet sit samtykke.

4.   Et bemyndiget organ skal stille de relevante dokumenter vedrørende vurderingen af underleverandørens eller datterselskabers kvalifikationer og vedrørende det arbejde, som de udfører i henhold til artikel 48, stk. 2, og artikel 51 og i henhold til bilag VIII.

Artikel 28

Ansøgning om notifikation

1.   Et overensstemmelsesvurderingsorgan indgiver en ansøgning om notifikation til den bemyndigende myndighed i den medlemsstat, hvor det er etableret.

2.   Ansøgningen om notifikation ledsages af en beskrivelse af overensstemmelsesvurderingsorganets aktiviteter, det eller de overensstemmelsesvurderingsmoduler, der er fastsat i bilag VIII, eller de procedurer, der er fastsat i artikel 48, stk. 2, og artikel 51, og de batterier, som overensstemmelsesvurderingsorganet hævder at være kompetent til, samt, hvor det er relevant, af et akkrediteringscertifikat udstedt af et nationalt akkrediteringsorgan, hvori det attesteres, at overensstemmelsesvurderingsorganet opfylder kravene i artikel 25.

3.   Hvis det pågældende overensstemmelsesvurderingsorgan ikke kan forelægge et akkrediteringscertifikat, jf. denne artikels stk. 2, forelægger det den bemyndigede myndighed den dokumentation, der er nødvendig til verifikation, anerkendelse og regelmæssig overvågning af, at det opfylder kravene i artikel 25, herunder relevant dokumentation for at påvise, at overensstemmelsesvurderingsorganet er uafhængigt, jf. artikel 25, stk. 3.

Artikel 29

Notifikationsprocedure

1.   En bemyndigende myndighed må kun bemyndige overensstemmelsesvurderingsorganer, som opfylder kravene i artikel 25.

2.   Den bemyndigende myndighed underretter Kommissionen og de øvrige medlemsstaters bemyndigende myndigheder om hvert overensstemmelsesvurderingsorgan, jf. stk. 1, ved hjælp af det elektroniske notifikationsværktøj, som Kommissionen har udviklet og forvalter.

3.   Notifikationen skal indeholde fyldestgørende oplysninger om overensstemmelsesvurderingsaktiviteterne, overensstemmelsesvurderingsmodulet eller -modulerne eller de procedurer, der er fastsat i artikel 48, stk. 2, og artikel 51, samt kategorierne for de pågældende batterier og den relevante attestering af kompetencen.

4.   Hvis en notifikation ikke er baseret på et akkrediteringscertifikat som omhandlet i artikel 28, stk. 2, forelægger den bemyndigende myndighed Kommissionen og de øvrige medlemsstater dokumentation, der attesterer overensstemmelsesvurderingsorganets kompetence og de ordninger, der er indført til sikring af, at der regelmæssigt føres tilsyn med organet, og at organet fortsat opfylder de i artikel 25 fastsatte krav.

5.   Det pågældende overensstemmelsesvurderingsorgan udfører kun aktiviteter som bemyndiget organ, hvis Kommissionen og de øvrige medlemsstater ikke har gjort indsigelse senest to uger efter en notifikation, der indeholder et akkrediteringscertifikat, jf. artikel 28, stk. 2, eller senest to måneder efter notifikationen, hvis den indeholder den dokumentation, der er omhandlet i nærværende artikels stk. 4. Kun et sådant overensstemmelsesvurderingsorgan anses for et bemyndiget organ med henblik på denne forordning.

6.   Den bemyndigende myndighed underretter Kommissionen og de øvrige medlemsstater om enhver efterfølgende ændring af notifikationen omhandlet i stk. 2.

Artikel 30

Identifikationsnumre for og liste over bemyndigede organer

1.   Kommissionen tildeler hvert bemyndiget organ et identifikationsnummer. Hvert bemyndiget organ tildeles kun ét nummer, også selv om organet er notificeret i henhold til flere EU-retsakter.

2.   Kommissionen offentliggør og ajourfører listen over organer bemyndiget i henhold til denne forordning, herunder de identifikationsnumre, de er blevet tildelt, og de overensstemmelsesvurderingsaktiviteter, som de er blevet bemyndiget til.

Artikel 31

Ændringer af notifikationer

1.   Hvis en bemyndigende myndighed har konstateret eller er blevet underrettet om, at et bemyndiget organ ikke længere opfylder kravene i artikel 25, eller at det ikke opfylder sine forpligtelser, begrænser, suspenderer eller inddrager den bemyndigende myndighed notifikationen, alt efter hvad der er relevant, afhængigt af i hvor alvorlig grad kravene eller forpligtelserne ikke er blevet opfyldt. Den underretter straks Kommissionen og de øvrige medlemsstater herom.

2.   Hvis en notifikation i henhold til stk. 1 begrænses, suspenderes eller inddrages, eller hvis et bemyndiget organ har indstillet sine aktiviteter, træffer den bemyndigende myndighed de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at dette organs sager enten behandles af et andet bemyndiget organ eller står til rådighed for de ansvarlige bemyndigende myndigheder og markedsovervågningsmyndigheder efter disses anmodning.

Artikel 32

Anfægtelse af bemyndigede organers kompetence

1.   Kommissionen undersøger alle sager, hvor den har tvivl eller bliver gjort opmærksom på tvivl, navnlig af erhvervsdrivende og andre relevante interessenter, med hensyn til et bemyndiget organs kompetence eller med hensyn til, om et bemyndiget organ fortsat opfylder de krav og forpligtelser, der påhviler det.

2.   Den bemyndigende myndighed skal efter anmodning forelægge Kommissionen alle oplysninger om grundlaget for notifikationen eller det pågældende bemyndigede organs fortsatte kompetence.

3.   Kommissionen sikrer, at alle følsomme oplysninger, som den indhenter som led i sine undersøgelser, behandles fortroligt.

4.   Hvis Kommissionen konstaterer, at et bemyndiget organ ikke opfylder eller ikke længere opfylder kravene vedrørende sin notifikation, vedtager den en gennemførelsesretsakt, der pålægger den bemyndigende medlemsstat at træffe de nødvendige korrigerende tiltag, herunder om nødvendigt inddragelse af notifikationen. Denne gennemførelsesretsakt vedtages efter rådgivningsproceduren i artikel 74, stk. 2.

Artikel 33

Bemyndigede organers operative forpligtelser

1.   Et bemyndiget organ udfører overensstemmelsesvurderinger i overensstemmelse med de overensstemmelsesvurderingsprocedurer, der er fastsat i artikel 48, stk. 2, artikel 51 eller bilag VIII, som fastlagt med notifikationens anvendelsesområde i henhold til artikel 29.

2.   Et bemyndiget organ udfører overensstemmelsesvurderinger på en forholdsmæssig måde, således at de erhvervsdrivende ikke pålægges en unødig byrde, og under behørig hensyntagen til en virksomheds størrelse, den sektor, som den opererer i, dens struktur, kompleksiteten af det batteri, der skal vurderes, og om produktionsprocessen har karakter af masse- eller serieproduktion. Det bemyndigede organ skal dog respektere den grad af strenghed og det beskyttelsesniveau, der kræves for, at batteriet og de erhvervsdrivende er i overensstemmelse med denne forordning.

3.   Hvis et bemyndiget organ finder, at de gældende krav, der er fastsat i artikel 6-10, 12, 13, 14, 49 og 50 i tilsvarende harmoniserede standarder omhandlet i artikel 15, de fælles specifikationer omhandlet i artikel 16 eller andre tekniske specifikationer, ikke er opfyldt, pålægger det fabrikanten eller en anden relevant erhvervsdrivende at iværksætte passende korrigerende tiltag i forventning om en anden og endelig overensstemmelsesvurdering, medmindre manglerne ikke kan afhjælpes. Hvis manglerne ikke kan afhjælpes, udsteder det bemyndigede organ ikke overensstemmelsesattesten eller afgørelsen om godkendelse.

4.   Hvis et bemyndiget organ i forbindelse med overvågningen af overensstemmelse efter udstedelse af en afgørelse om godkendelse finder, at der ikke længere er overensstemmelse, pålægger det henholdsvis fabrikanten eller den i artikel 48, stk. 1, omhandlede erhvervsdrivende, alt efter hvad der er relevant, at iværksætte passende korrigerende tiltag og suspenderer eller inddrager om nødvendigt afgørelsen om godkendelse.

5.   Hvis der ikke iværksættes korrigerende tiltag, jf. stk. 4, eller hvis disse ikke har den ønskede virkning, begrænser, suspenderer eller inddrager det bemyndigede organ afgørelsen om godkendelse, alt efter hvad der er relevant.

Artikel 34

Appel af afgørelser truffet af bemyndigede organer

Medlemsstaterne sikrer, at de bemyndigede organers afgørelser kan appelleres.

Artikel 35

Oplysningspligt for bemyndigede organer

1.   Et bemyndiget organ oplyser den bemyndigende myndighed om følgende:

| a) | alle afslag på eller begrænsninger, suspensioner eller inddragelser af overensstemmelsesattester eller afgørelser om godkendelse |
| --- | --- |

a)

alle afslag på eller begrænsninger, suspensioner eller inddragelser af overensstemmelsesattester eller afgørelser om godkendelse

| b) | alle forhold, der har indflydelse på omfanget af eller betingelserne for dets notifikation |
| --- | --- |

b)

alle forhold, der har indflydelse på omfanget af eller betingelserne for dets notifikation

| c) | alle anmodninger om oplysninger om dets overensstemmelsesvurderingsaktiviteter, som det har modtaget fra markedsovervågningsmyndighederne |
| --- | --- |

c)

alle anmodninger om oplysninger om dets overensstemmelsesvurderingsaktiviteter, som det har modtaget fra markedsovervågningsmyndighederne

| d) | efter anmodning alle overensstemmelsesvurderingsaktiviteter, der udføres inden for rammerne af dets notifikation, og alle andre udførte aktiviteter, herunder grænseoverskridende aktiviteter og underentreprise. |
| --- | --- |

d)

efter anmodning alle overensstemmelsesvurderingsaktiviteter, der udføres inden for rammerne af dets notifikation, og alle andre udførte aktiviteter, herunder grænseoverskridende aktiviteter og underentreprise.

2.   Et bemyndiget organ giver andre bemyndigede organer, som udfører tilsvarende overensstemmelsesvurderingsaktiviteter, der dækker de samme kategorier af batterier, relevante oplysninger om spørgsmål vedrørende:

| a) | negative og, efter anmodning, positive overensstemmelsesvurderinger og |
| --- | --- |

a)

negative og, efter anmodning, positive overensstemmelsesvurderinger og

| b) | enhver begrænsning, suspendering eller inddragelse af en afgørelse om godkendelse. |
| --- | --- |

b)

enhver begrænsning, suspendering eller inddragelse af en afgørelse om godkendelse.

Artikel 36

Udveksling af erfaringer og god praksis

Kommissionen sørger for udveksling af erfaringer og god praksis mellem medlemsstaternes myndigheder med ansvar for notifikationspolitik.

Artikel 37

Koordinering af bemyndigede organer

Kommissionen sikrer, at der etableres passende koordinering og samarbejde mellem bemyndigede organer, og at denne koordinering og dette samarbejde foregår gennem en sektorspecifik koordineringsgruppe af bemyndigede organer.

Bemyndigede organer deltager enten direkte eller gennem udpegede repræsentanter i arbejdet i den sektorspecifikke koordineringsgruppe.

KAPITEL VI

Erhvervsdrivendes forpligtelser ud over forpligtelserne I kapitel vii og viii

Artikel 38

Fabrikanters forpligtelser

1.   Når et batteri bringes i omsætning eller tages i brug, herunder til fabrikanternes egne formål, sikrer fabrikanterne sig, at batteriet:

| a) | er designet og fremstillet i overensstemmelse med de gældende krav i artikel 6-10, 12 og 14 og er ledsaget af en klare, forståelige og læselige instruktioner og sikkerhedsoplysninger på et eller flere sprog, der er let forståelige for slutbrugerne, som fastsat af den medlemsstat, hvor batteriet skal bringes i omsætning eller tages i brug, og |
| --- | --- |

a)

er designet og fremstillet i overensstemmelse med de gældende krav i artikel 6-10, 12 og 14 og er ledsaget af en klare, forståelige og læselige instruktioner og sikkerhedsoplysninger på et eller flere sprog, der er let forståelige for slutbrugerne, som fastsat af den medlemsstat, hvor batteriet skal bringes i omsætning eller tages i brug, og

| b) | er mærket i overensstemmelse med artikel 13. |
| --- | --- |

b)

er mærket i overensstemmelse med artikel 13.

2.   Inden et batteri bringes i omsætning eller tages i brug, udarbejder fabrikanterne den tekniske dokumentation omhandlet i bilag VIII og udfører eller foranlediger udførelse af den relevante overensstemmelsesvurderingsprocedure omhandlet i artikel 17.

3.   Når et batteris overensstemmelse med de gældende krav er blevet påvist ved den relevante overensstemmelsesvurderingsprocedure omhandlet i artikel 17, udarbejder fabrikanterne en EU-overensstemmelseserklæring i henhold til artikel 18 og anbringer CE-mærkningen i henhold til artikel 19 og 20.

4.   Fabrikanterne opbevarer den tekniske dokumentation omhandlet i bilag IX og EU-overensstemmelseserklæringen, så den står til rådighed for de nationale myndigheder i ti år, efter at batteriet er bragt i omsætning eller taget i brug.

5.   Fabrikanterne sikrer, at der er indført procedurer til sikring af, at et batteri, der er del af en serieproduktion, fortsat er i overensstemmelse med denne forordning. I den forbindelse tager fabrikanterne passende hensyn til ændringer i produktionsprocessen eller i batteriets design eller egenskaber og ændringer i de harmoniserede standarder omhandlet i artikel 15, de fælles specifikationer omhandlet i artikel 16 eller andre tekniske specifikationer, som ligger til grund for batteriets overensstemmelseserklæring, eller på grundlag af hvilke dets overensstemmelse verificeres.

6.   Fabrikanterne sikrer, at batterier, som de bringer i omsætning, er forsynet med en modelidentifikator og et parti- eller serienummer eller et produktnummer eller et andet element, så batterierne kan identificeres. Hvis batteriets størrelse eller karakter ikke tillader det, anføres de krævede oplysninger på emballagen eller i et dokument, der ledsager batteriet.

7.   Fabrikanterne anfører deres navn, registrerede firmanavn eller registrerede varemærke, deres postadresse, der angiver ét enkelt kontaktsted, og, hvis en sådan haves, web- og e-mailadresse på batteriet. Hvis dette ikke er muligt, anføres de krævede oplysninger på emballagen eller i et dokument, der ledsager batteriet. Kontaktoplysningerne anføres på et eller flere sprog, der er let forståelige for slutbrugerne og markedsovervågningsmyndighederne, som fastsat af den medlemsstat, hvor batteriet skal bringes i omsætning eller tages i brug, og skal være klare, forståelige og læselige.

8.   Fabrikanterne giver via batteristyringssystemet adgang til dataene for de i bilag VII anførte parametre i batteristyringssystemet omhandlet i artikel 14, stk. 1, i overensstemmelse med kravene i nævnte artikel.

9.   Hvis fabrikanterne finder eller har grund til at tro, at et batteri, som de har bragt i omsætning eller taget i brug, ikke er i overensstemmelse med et eller flere af de gældende krav, der er fastsat i artikel 6-10, 12, 13 og 14, iværksætter de straks de korrigerende tiltag, der er nødvendige for at bringe det pågældende batteri i overensstemmelse med gældende krav, trække det tilbage eller kalde det tilbage, alt efter hvad der er relevant. Hvis batteriet udgør en risiko, underretter fabrikanterne endvidere straks markedsovervågningsmyndigheden i den medlemsstat, hvor de har gjort batteriet tilgængeligt på markedet, herom og give nærmere oplysninger om særligt den manglende overensstemmelse og om eventuelle iværksatte korrigerende tiltag.

10.   Fabrikanterne giver på grundlag af en national myndigheds begrundede anmodning den alle de oplysninger og al den dokumentation, der er nødvendig for at påvise batteriets overensstemmelse med kravene i artikel 6-10, 12, 13 og 14, på et eller flere for denne nationale myndighed letforståelige sprog. Disse oplysninger og denne dokumentation gives i elektronisk form og efter anmodning på papir. Fabrikanterne samarbejder med den nationale myndighed efter dennes anmodning om foranstaltninger, der træffes for at fjerne risici i forbindelse med et batteri, som de har bragt i omsætning eller taget i brug.

11.   Erhvervsdrivende, der udfører forberedelse til genbrug, forberedelse til formålsændring, formålsændring eller genfremstilling, og som bringer et batteri i omsætning eller ibrugtager et batteri, der har undergået en af disse processer, anses for fabrikanter med henblik på denne forordning.

Artikel 39

Forpligtelser for leverandører af battericeller og batterimoduler

Leverandører af battericeller og batterimoduler giver de oplysninger og den dokumentation, der er nødvendig for at opfylde kravene i denne forordning, når disse leverer battericeller eller -moduler en fabrikant. De pågældende oplysninger og dokumentation gives gratis.

Artikel 40

Bemyndigede repræsentanters forpligtelser

1.   En fabrikant kan ved skriftlig fuldmagt udpege en bemyndiget repræsentant.

Den bemyndigede repræsentants fuldmagt er kun gyldig, hvis den bemyndigede repræsentant bekræfter den skriftligt.

2.   Forpligtelserne i henhold til artikel 38, stk. 1, og artikel 48-52 og forpligtelsen til at udarbejde teknisk dokumentation må ikke være omfattet af den bemyndigede repræsentants fuldmagt.

3.   En bemyndiget repræsentant udfører de opgaver, der er fastsat i den fuldmagt, den har modtaget fra fabrikanten. Den bemyndigede repræsentant skal have de nødvendige midler til at udføre de opgaver, der er specificeret i fuldmagten. Den bemyndigede repræsentant forelægger efter anmodning markedsovervågningsmyndigheden en kopi af fuldmagten på et af denne myndighed fastsat EU-sprog. Fuldmagten omfatter som minimum følgende opgaver:

| a) | at opbevare EU-overensstemmelseserklæringen, den tekniske dokumentation, verifikationsrapporten og afgørelsen om godkendelse omhandlet i artikel 51, stk. 2, samt auditrapporterne omhandlet i artikel 48, stk. 2, så disse står til rådighed for de nationale myndigheder i ti år, efter at batteriet er bragt i omsætning eller taget i brug |
| --- | --- |

a)

at opbevare EU-overensstemmelseserklæringen, den tekniske dokumentation, verifikationsrapporten og afgørelsen om godkendelse omhandlet i artikel 51, stk. 2, samt auditrapporterne omhandlet i artikel 48, stk. 2, så disse står til rådighed for de nationale myndigheder i ti år, efter at batteriet er bragt i omsætning eller taget i brug

| b) | på grundlag af en national myndigheds begrundede anmodning at give den al den information og dokumentation, der er nødvendig for at påvise batteriets overensstemmelse med lovgivningen. Disse oplysninger og denne dokumentation gives i elektronisk form og efter anmodning på papir |
| --- | --- |

b)

på grundlag af en national myndigheds begrundede anmodning at give den al den information og dokumentation, der er nødvendig for at påvise batteriets overensstemmelse med lovgivningen. Disse oplysninger og denne dokumentation gives i elektronisk form og efter anmodning på papir

| c) | at samarbejde med de nationale myndigheder efter disses anmodning om foranstaltninger, der træffes for at fjerne risici ved batterier, der er omfattet af den bemyndigede repræsentants fuldmagt. |
| --- | --- |

c)

at samarbejde med de nationale myndigheder efter disses anmodning om foranstaltninger, der træffes for at fjerne risici ved batterier, der er omfattet af den bemyndigede repræsentants fuldmagt.

4.   Hvis batteriet udgør en risiko, underretter de bemyndigede repræsentanter straks markedsovervågningsmyndighederne herom.

Artikel 41

Importørers forpligtelser

1.   Importører må kun bringe et batteri i omsætning, som er i overensstemmelse med artikel 6-10, 12, 13 og 14.

2.   Før et batteri bringes i omsætning, verificerer importørerne, at:

| a) | EU-overensstemmelseserklæringen og den tekniske dokumentation, der er omhandlet i bilag VIII, er blevet udarbejdet, og at fabrikanten har gennemført den i artikel 17 omhandlede relevante overensstemmelsesvurderingsprocedure |
| --- | --- |

a)

EU-overensstemmelseserklæringen og den tekniske dokumentation, der er omhandlet i bilag VIII, er blevet udarbejdet, og at fabrikanten har gennemført den i artikel 17 omhandlede relevante overensstemmelsesvurderingsprocedure

| b) | batteriet er forsynet med CE-mærkning, jf. artikel 19, og med mærkning i henhold til artikel 13 |
| --- | --- |

b)

batteriet er forsynet med CE-mærkning, jf. artikel 19, og med mærkning i henhold til artikel 13

| c) | batteriet er ledsaget af den krævede dokumentation i henhold til artikel 6-10, 12, 13 og 14 og af instruktioner og sikkerhedsoplysninger på et eller flere for slutbrugerne letforståelige sprog, som fastsat af den medlemsstat, hvor batteriet skal gøres tilgængeligt på markedet, og |
| --- | --- |

c)

batteriet er ledsaget af den krævede dokumentation i henhold til artikel 6-10, 12, 13 og 14 og af instruktioner og sikkerhedsoplysninger på et eller flere for slutbrugerne letforståelige sprog, som fastsat af den medlemsstat, hvor batteriet skal gøres tilgængeligt på markedet, og

| d) | fabrikanten har opfyldt kravene i artikel 38, stk. 6 og 7. |
| --- | --- |

d)

fabrikanten har opfyldt kravene i artikel 38, stk. 6 og 7.

Hvis en importør finder eller har grund til at tro, at et batteri ikke er i overensstemmelse med de gældende krav i artikel 6-10, 12, 13 og 14, må importøren ikke bringe det pågældende batteri i omsætning, før det er blevet bragt i overensstemmelse med gældende krav. Hvis batteriet udgør en risiko, underretter importøren endvidere fabrikanten samt markedsovervågningsmyndighederne og giver nærmere oplysninger om den manglende overensstemmelse og eventuelle iværksatte korrigerende tiltag.

3.   Importørerne anfører deres navn, registrerede firmanavn eller registrerede varemærke, deres postadresse, der angiver ét enkelt kontaktsted, og, hvis en sådan haves, web- og e-mailadresse på batteriet. Hvis dette ikke er muligt, anføres de krævede oplysninger på emballagen eller i et dokument, der ledsager batteriet. Kontaktoplysningerne angives på et eller flere for slutbrugerne letforståelige sprog, som fastsat af den medlemsstat, hvor batteriet skal gøres tilgængeligt på markedet, og skal være klare, forståelige og læselige.

4.   Importørerne sikrer, at oplagrings- og transportbetingelserne for et batteri, som de har ansvaret for, ikke bringer dets overensstemmelse med artikel 6-10, 12, 13 og 14 i fare.

5.   Når det anses for hensigtsmæssigt i lyset af de risici, der er forbundet med et batteri, udfører importørerne af hensyn til beskyttelsen af forbrugernes sundhed og sikkerhed stikprøvekontrol af markedsførte batterier, undersøger og fører om nødvendigt register over klager og batterier, der ikke opfylder kravene, og holder distributørerne orienteret om enhver sådan kontrol.

6.   Hvis importørerne finder eller har grund til at tro, at et batteri, som de har bragt i omsætning, ikke er i overensstemmelse med artikel 6-10, 12, 13 og 14, iværksætter de straks de korrigerende tiltag, der er nødvendige for at bringe det pågældende batteri i overensstemmelse med gældende krav, trække det tilbage eller kalde det tilbage, alt efter hvad der er relevant. Hvis batteriet udgør en risiko, underretter importørerne endvidere straks markedsovervågningsmyndigheden i den medlemsstat, hvor de har gjort batteriet tilgængeligt på markedet, og give nærmere oplysninger om særligt den manglende overensstemmelse og eventuelle iværksatte korrigerende tiltag.

7.   Importørerne opbevarer i ti år, efter at batteriet er bragt i omsætning, et eksemplar af EU-overensstemmelseserklæringen, så den står til rådighed for de nationale myndigheder, og sikrer, at den tekniske dokumentation omhandlet i bilag VIII efter anmodning stilles til rådighed for de pågældende myndigheder.

8.   Importørerne giver på grundlag af en national myndigheds begrundede anmodning den pågældende myndighed alle de oplysninger og al den dokumentation, der er nødvendig for at påvise batteriets overensstemmelse med artikel 6-10, 12, 13 og 14, på et eller flere for denne nationale myndighed letforståelige sprog. Disse oplysninger og denne dokumentation gives i elektronisk form og efter anmodning på papir. Importørerne samarbejder med den nationale myndighed efter dennes anmodning om foranstaltninger, der træffes for at fjerne risici ved batterier, som de har bragt i omsætning.

Artikel 42

Distributørers forpligtelser

1.   Når et batteri gøres tilgængeligt på markedet, handler distributørerne med fornøden omhu med hensyn til kravene i denne forordning.

2.   Før et batteri gøres tilgængeligt på markedet, sikrer distributørerne, at:

| a) | producenten er registreret i det i artikel 55 omhandlede register over producenter |
| --- | --- |

a)

producenten er registreret i det i artikel 55 omhandlede register over producenter

| b) | batteriet er forsynet med CE-mærkning, jf. artikel 19, og med mærkning i henhold til artikel 13 |
| --- | --- |

b)

batteriet er forsynet med CE-mærkning, jf. artikel 19, og med mærkning i henhold til artikel 13

| c) | batteriet er ledsaget af de i henhold til artikel 6-10, 12, 13 og 14 krævede dokumenter og af instruktioner og sikkerhedsoplysninger på et eller flere for slutbrugerne letforståelige sprog, som fastsat af den medlemsstat, hvor batteriet skal gøres tilgængeligt på markedet eller tages i brug, og |
| --- | --- |

c)

batteriet er ledsaget af de i henhold til artikel 6-10, 12, 13 og 14 krævede dokumenter og af instruktioner og sikkerhedsoplysninger på et eller flere for slutbrugerne letforståelige sprog, som fastsat af den medlemsstat, hvor batteriet skal gøres tilgængeligt på markedet eller tages i brug, og

| d) | fabrikanten og importøren har opfyldt kravene i henholdsvis artikel 38, stk. 6 og 7, og artikel 41, stk. 3. |
| --- | --- |

d)

fabrikanten og importøren har opfyldt kravene i henholdsvis artikel 38, stk. 6 og 7, og artikel 41, stk. 3.

3.   Hvis en distributør finder eller har grund til at tro, at et batteri ikke er i overensstemmelse med de gældende krav i artikel 6-10, 12, 13 eller 14, må distributøren ikke gøre batteriet tilgængeligt på markedet, før det er blevet bragt i overensstemmelse med gældende krav. Hvis batteriet udgør en risiko, underretter distributøren endvidere fabrikanten eller importøren samt markedsovervågningsmyndighederne herom.

4.   Distributørerne sikrer, at oplagrings- og transportbetingelserne for et batteri, som de har ansvaret for, ikke bringer dets overensstemmelse med de gældende krav i artikel 6-10, 12, 13 og 14 i fare.

5.   Hvis distributørerne finder eller har grund til at tro, at et batteri, som de har bragt i omsætning, ikke er i overensstemmelse med artikel 6-10, 12, 13 eller 14, iværksætter de straks de korrigerende tiltag, der er nødvendige for at bringe det pågældende batteri i overensstemmelse med gældende krav, trække det tilbage eller kalde det tilbage, alt efter hvad der er relevant. Hvis batteriet udgør en risiko, underretter distributørerne endvidere straks markedsovervågningsmyndighederne i de medlemsstater, hvor de har gjort batteriet tilgængeligt på markedet, og giver nærmere oplysninger om særligt den manglende overensstemmelse og eventuelle iværksatte korrigerende tiltag.

6.   Distributørerne giver på grundlag af en national myndigheds begrundede anmodning den alle de oplysninger og al den dokumentation, der er nødvendig for at påvise batteriets overensstemmelse med artikel 6-10, 12, 13 og 14, på et eller flere for denne nationale myndighed letforståelige sprog. Disse oplysninger og denne dokumentation gives i elektronisk form og efter anmodning på papir. Distributørerne samarbejder med den nationale myndighed efter dennes anmodning om foranstaltninger, der træffes for at fjerne risici ved batterier, som de har gjort tilgængelige på markedet.

Artikel 43

Forpligtelser for udbydere af distributionstjenester

Udbydere af distributionstjenester sikrer for de batterier, som de håndterer, at forholdene under oplagring, emballering, adressering og forsendelse ikke bringer batteriernes overensstemmelse med artikel 6-10, 12, 13 og 14 i fare.

Uden at det berører de relevante erhvervsdrivendes forpligtelser i henhold til dette kapitel, udfører udbydere af distributionstjenester ud over det krav, der er omhandlet i stk. 1, de opgaver, der er fastsat i artikel 40, stk. 3, litra c), og stk. 4.

Artikel 44

Tilfælde, hvor fabrikanternes forpligtelser finder anvendelse på importører og distributører

En importør eller distributør anses med henblik på denne forordning for at være en fabrikant og er underlagt en fabrikants forpligtelser efter artikel 38, når et af følgende forhold gør sig gældende:

| a) | et batteri bringes i omsætning eller tages i brug under den pågældende importørs eller distributørs eget navn eller varemærke |
| --- | --- |

a)

et batteri bringes i omsætning eller tages i brug under den pågældende importørs eller distributørs eget navn eller varemærke

| b) | et batteri, der allerede er bragt i omsætning eller taget i brug, ændres af den pågældende importør eller distributør på en sådan måde, at overensstemmelsen med de relevante krav i denne forordning kan blive berørt, eller |
| --- | --- |

b)

et batteri, der allerede er bragt i omsætning eller taget i brug, ændres af den pågældende importør eller distributør på en sådan måde, at overensstemmelsen med de relevante krav i denne forordning kan blive berørt, eller

| c) | anvendelsen af et batteri, der allerede er bragt i omsætning eller taget i brug, ændres af den pågældende importør eller distributør. |
| --- | --- |

c)

anvendelsen af et batteri, der allerede er bragt i omsætning eller taget i brug, ændres af den pågældende importør eller distributør.

Artikel 45

Forpligtelser for erhvervsdrivende, der bringer batterier, som har været genstand for forberedelse til genbrug, forberedelse til formålsændring, formålsændring eller genfremstilling, i omsætning eller tager dem i brug

1.   Erhvervsdrivende, der bringer batterier, der har været genstand for forberedelse til genbrug, forberedelse til formålsændring, formålsændring eller genfremstilling, i omsætning eller tager dem i brug, sikrer, at undersøgelsen, ydeevnetesten, emballeringen og forsendelsen af disse batterier og af sådanne batteriers komponenter, der er genstand for en af disse processer, udføres efter hensigtsmæssige kvalitetskontrol- og sikkerhedsanvisninger.

2.   Erhvervsdrivende, der bringer batterier, der har været genstand for forberedelse til genbrug, forberedelse til formålsændring, formålsændring eller genfremstilling, i omsætning eller tager dem i brug, sikrer, at batteriet opfylder kravene i denne forordning, eventuelle relevante krav vedrørende beskyttelse af miljøet og menneskers sundhed og transportsikkerhed i anden EU-ret, idet der tages hensyn til, at batteriet som følge af disse processer kan blive omfattet af en anden batterikategori. Med henblik på processer vedrørende genfremstilling giver sådanne erhvervsdrivende efter anmodning markedsovervågningsmyndighederne den dokumentation, der er nødvendig for at påvise, at batteriet har været genstand for genfremstilling i overensstemmelse med denne forordning.

Artikel 46

Identifikation af erhvervsdrivende

1.   Erhvervsdrivende giver efter anmodning fra en national myndighed markedsovervågningsmyndighederne følgende oplysninger:

| a) | identiteten af enhver erhvervsdrivende, som har leveret et batteri til dem |
| --- | --- |

a)

identiteten af enhver erhvervsdrivende, som har leveret et batteri til dem

| b) | identiteten af enhver erhvervsdrivende, som de har leveret et batteri til, herunder mængden og de nøjagtige modeller. |
| --- | --- |

b)

identiteten af enhver erhvervsdrivende, som de har leveret et batteri til, herunder mængden og de nøjagtige modeller.

2.   Erhvervsdrivende sikrer, at de kan fremlægge de i stk. 1 omhandlede oplysninger i ti år, efter at et batteri er blevet leveret til dem, og i ti år, efter at de har leveret et batteri.

KAPITEL VII

Erhvervsdrivendes forpligtelser for så vidt angår due diligence-politikker vedrørende batterier

Artikel 47

Anvendelsesområdet for dette kapitel

Dette kapitel finder ikke anvendelse på erhvervsdrivende, der havde en nettoomsætning på under 40 mio. EUR i det regnskabsår, der gik forud for det seneste regnskabsår og ikke er en del af en koncern, som består af moder- og datterselskaber, og som på et konsolideret grundlag overstiger grænsen på 40 mio. EUR.

Dette kapitel finder ikke anvendelse på erhvervsdrivende, der bringer batterier, der har været genstand for forberedelse til genbrug, forberedelse til formålsændring, formålsændring eller genfremstilling, i omsætning eller tager dem i brug, hvis sådanne batterier allerede var blevet bragt i omsætning eller taget i brug, inden de blev underkastet sådanne processer.

Dette kapitel berører ikke bestemmelserne i EU-retten om due diligence-forpligtelser i forbindelse med mineraler og metaller, der stammer fra konfliktramte områder og højrisikoområder.

Artikel 48

Due diligence-politikker vedrørende batterier

1.   Fra den 18. august 2025 skal erhvervsdrivende, der bringer batterier i omsætning eller tager dem i brug, opfylde de due diligence-forpligtelser, der er fastsat i denne artikels stk. 2 og 3, og i artikel 49, 50 og 52 og med henblik herpå indføre og gennemføre due diligence-politikker vedrørende batterier.

2.   Erhvervsdrivende omhandlet i denne artikels stk. 1 lader deres due diligence-politikker vedrørende batterier verificere af et bemyndiget organ i henhold til artikel 51 (»tredjepartsverifikation«) og får dem regelmæssigt auditeret af dette bemyndigede organ for at sikre, at due diligence-politikkerne vedrørende batterier vedligeholdes og anvendes i overensstemmelse med artikel 49, 50 og 52. Det bemyndigede organ udsteder en auditrapport til den auditerede erhvervsdrivende.

3.   Erhvervsdrivende omhandlet i denne artikels stk. 1 opbevarer dokumentation for deres opfyldelse af de forpligtelser, der er fastsat i artikel 49, 50 og 52, herunder verifikationsrapporten og afgørelsen om godkendelse, jf. artikel 51, og auditrapporter, jf. nærværende artikels stk. 2, i ti år, efter at det sidste batteri, der er fremstillet i henhold til den relevante due diligence-politik vedrørende batterier, er blevet bragt i omsætning.

4.   Uden at det berører erhvervsdrivendes individuelle ansvar for deres due diligence-politik vedrørende batterier, kan erhvervsdrivende omhandlet i denne artikels stk. 1 med henblik på at overholde kravene i artikel 48, 49, 50 og 52 samarbejde med andre aktører, herunder gennem due diligence-ordninger, der er anerkendt i henhold til denne forordning.

5.   Senest den 18. februar 2025 udarbejder Kommissionen retningslinjer for anvendelsen af kravene til due diligence, jf. artikel 49 og 50, med hensyn til de risici, der er omhandlet i bilag X, punkt 2, og navnlig i overensstemmelse med de internationale instrumenter, der er omhandlet i bilag X, punkt 3 og 4.

6.   Medlemsstaterne kan med henblik på at give oplysninger og støtte til erhvervsdrivende i forbindelse med opfyldelsen af due diligence-forpligtelserne i henhold til denne forordning oprette og drive særskilte websteder, platforme eller portaler individuelt eller i fællesskab.

7.   Kommissionen kan supplere medlemsstatens støtteforanstaltninger som omhandlet i stk. 6 på grundlag af eksisterende EU-tiltag til støtte for due diligence i Unionen og i tredjelande og kan udarbejde nye foranstaltninger, der hjælper erhvervsdrivende med at opfylde deres forpligtelser i henhold til denne forordning.

8.   Kommissionen vurderer regelmæssigt behovet for at ajourføre listen over råstoffer og risikokategorier i bilag X.

Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i henhold til artikel 89 med henblik på:

| a) | at ændre listen over råstoffer i bilag X, punkt 1, og risikokategorier i bilag X, punkt 2, i lyset af de tekniske og videnskabelige fremskridt inden for batteriproduktion og kemi og ændringer af forordning (EU) 2017/821 |
| --- | --- |

a)

at ændre listen over råstoffer i bilag X, punkt 1, og risikokategorier i bilag X, punkt 2, i lyset af de tekniske og videnskabelige fremskridt inden for batteriproduktion og kemi og ændringer af forordning (EU) 2017/821

| b) | at ændre listen over internationale instrumenter i bilag X, punkt 3, i overensstemmelse med udviklingen i de relevante internationale fora vedrørende standarder i forbindelse med due diligence-politikker og beskyttelse af miljøet og af sociale rettigheder |
| --- | --- |

b)

at ændre listen over internationale instrumenter i bilag X, punkt 3, i overensstemmelse med udviklingen i de relevante internationale fora vedrørende standarder i forbindelse med due diligence-politikker og beskyttelse af miljøet og af sociale rettigheder

| c) | at ændre de i artikel 49 og 50 fastsatte forpligtelser for de erhvervsdrivende, der er omhandlet i nærværende artikels stk. 1, i lyset af ændringer af forordning (EU) 2017/821 og ændre listen over internationalt anerkendte due diligence-instrumenter i bilag X, punkt 4. |
| --- | --- |

c)

at ændre de i artikel 49 og 50 fastsatte forpligtelser for de erhvervsdrivende, der er omhandlet i nærværende artikels stk. 1, i lyset af ændringer af forordning (EU) 2017/821 og ændre listen over internationalt anerkendte due diligence-instrumenter i bilag X, punkt 4.

Artikel 49

Erhvervsdrivendes ledelsessystem

1.   Hver erhvervsdrivende som omhandlet i artikel 48, stk. 1:

| a) | vedtager og oplyser tydeligt leverandører og offentligheden om en due diligence-politik vedrørende batterier for virksomheden vedrørende batterier for så vidt angår de råstoffer, som er opført i bilag X, punkt 1, og de dermed forbundne sociale og miljømæssige risikokategorier, der er opført i bilag X, punkt 2 |
| --- | --- |

a)

vedtager og oplyser tydeligt leverandører og offentligheden om en due diligence-politik vedrørende batterier for virksomheden vedrørende batterier for så vidt angår de råstoffer, som er opført i bilag X, punkt 1, og de dermed forbundne sociale og miljømæssige risikokategorier, der er opført i bilag X, punkt 2

| b) | indarbejder standarder i sin due diligence-politik vedrørende batterier, der er i overensstemmelse med de standarder, der er fastsat i de internationalt anerkendte due diligence-instrumenter, der er anført i bilag X, punkt 4 |
| --- | --- |

b)

indarbejder standarder i sin due diligence-politik vedrørende batterier, der er i overensstemmelse med de standarder, der er fastsat i de internationalt anerkendte due diligence-instrumenter, der er anført i bilag X, punkt 4

| c) | tilrettelægger sit interne ledelsessystem, så det understøtter dens due diligence-politik vedrørende batterier ved at tildele sin øverste ledelse ansvar for at føre tilsyn med dens due diligence-politik vedrørende batterier og føre optegnelser over dette system i mindst ti år |
| --- | --- |

c)

tilrettelægger sit interne ledelsessystem, så det understøtter dens due diligence-politik vedrørende batterier ved at tildele sin øverste ledelse ansvar for at føre tilsyn med dens due diligence-politik vedrørende batterier og føre optegnelser over dette system i mindst ti år

| d) | etablerer og anvender et kontrol- og gennemsigtighedssystem vedrørende forsyningskæden, herunder et system til overvågning af forsyningskæden eller sporingssystem, til identifikation af aktører tidligere i forsyningskæden |
| --- | --- |

d)

etablerer og anvender et kontrol- og gennemsigtighedssystem vedrørende forsyningskæden, herunder et system til overvågning af forsyningskæden eller sporingssystem, til identifikation af aktører tidligere i forsyningskæden

| e) | indarbejder sin due diligence-politik vedrørende batterier, herunder risikostyringsforanstaltninger, i kontrakter og aftaler med leverandører, og |
| --- | --- |

e)

indarbejder sin due diligence-politik vedrørende batterier, herunder risikostyringsforanstaltninger, i kontrakter og aftaler med leverandører, og

| f) | opretter en klagemekanisme, herunder et system for tidlig varsling af risikoerkendelse og en genopretningsmekanisme eller opretter sådanne mekanismer gennem samarbejdsaftaler med andre erhvervsdrivende eller organisationer eller ved at lette klageadgang til en ekstern ekspert eller et eksternt organ såsom en ombudsmand; sådanne mekanismer skal være baseret på FN's vejledende principper om erhvervslivet og menneskerettigheder. |
| --- | --- |

f)

opretter en klagemekanisme, herunder et system for tidlig varsling af risikoerkendelse og en genopretningsmekanisme eller opretter sådanne mekanismer gennem samarbejdsaftaler med andre erhvervsdrivende eller organisationer eller ved at lette klageadgang til en ekstern ekspert eller et eksternt organ såsom en ombudsmand; sådanne mekanismer skal være baseret på FN's vejledende principper om erhvervslivet og menneskerettigheder.

2.   Det system, der er omhandlet i stk. 1, litra d), understøttes af dokumentation, der som minimum giver følgende oplysninger:

| a) | en beskrivelse af råstoffet, herunder dets handelsnavn og type |
| --- | --- |

a)

en beskrivelse af råstoffet, herunder dets handelsnavn og type

| b) | navn og adresse på den leverandør, der leverede det råstof, der findes i batterierne, til den erhvervsdrivende, der bringer de batterier, der indeholder det pågældende råstof, i omsætning |
| --- | --- |

b)

navn og adresse på den leverandør, der leverede det råstof, der findes i batterierne, til den erhvervsdrivende, der bringer de batterier, der indeholder det pågældende råstof, i omsætning

| c) | råstoffets oprindelsesland og markedstransaktionerne fra råstoffets udvinding til den umiddelbare leverandør til den erhvervsdrivende, der bringer batteriet i omsætning |
| --- | --- |

c)

råstoffets oprindelsesland og markedstransaktionerne fra råstoffets udvinding til den umiddelbare leverandør til den erhvervsdrivende, der bringer batteriet i omsætning

| d) | mængderne af råstoffet i det batteri, der bringes i omsætning, udtrykt i procent eller vægt |
| --- | --- |

d)

mængderne af råstoffet i det batteri, der bringes i omsætning, udtrykt i procent eller vægt

| e) | rapporter om tredjepartsverifikation, der er udstedt af et bemyndiget organ, og som vedrører de i artikel 50, stk. 3, omhandlede leverandører |
| --- | --- |

e)

rapporter om tredjepartsverifikation, der er udstedt af et bemyndiget organ, og som vedrører de i artikel 50, stk. 3, omhandlede leverandører

| f) | hvis de i litra e) omhandlede rapporter ikke er tilgængelige, og hvis råstoffet stammer fra konfliktramte områder og højrisikoområder, yderligere oplysninger i overensstemmelse med de specifikke anbefalinger for erhvervsdrivende i tidligere led, som fastsat i OECD's due diligence-retningslinjer for ansvarlige forsyningskæder for mineraler fra konfliktramte områder og højrisikoområder, hvor det er relevant, såsom oprindelsesminen, steder hvor råstoffet gives fast form, handles og forarbejdes, og skatter, gebyrer og royalties afregnes. |
| --- | --- |

f)

hvis de i litra e) omhandlede rapporter ikke er tilgængelige, og hvis råstoffet stammer fra konfliktramte områder og højrisikoområder, yderligere oplysninger i overensstemmelse med de specifikke anbefalinger for erhvervsdrivende i tidligere led, som fastsat i OECD's due diligence-retningslinjer for ansvarlige forsyningskæder for mineraler fra konfliktramte områder og højrisikoområder, hvor det er relevant, såsom oprindelsesminen, steder hvor råstoffet gives fast form, handles og forarbejdes, og skatter, gebyrer og royalties afregnes.

Rapporter om tredjepartsverifikation som omhandlet i første afsnit, litra e), stilles af de i artikel 50, stk. 3, omhandlede leverandører til rådighed for aktørerne længere fremme i forsyningskæden.

Artikel 50

Risikostyringsforpligtelser

1.   Erhvervsdrivende som omhandlet i artikel 48, stk. 1:

| a) | identificerer og vurderer risikoen for negative påvirkninger i deres forsyningskæde forbundet med de risikokategorier, der er anført i bilag X, punkt 2, som led i deres styringsplan, herunder på grundlag af de oplysninger, der er givet i henhold til artikel 49, og alle andre relevante oplysninger, der enten er offentligt tilgængelige eller tilvejebringes af interessenter, under henvisning til deres due diligence-politik vedrørende batterier |
| --- | --- |

a)

identificerer og vurderer risikoen for negative påvirkninger i deres forsyningskæde forbundet med de risikokategorier, der er anført i bilag X, punkt 2, som led i deres styringsplan, herunder på grundlag af de oplysninger, der er givet i henhold til artikel 49, og alle andre relevante oplysninger, der enten er offentligt tilgængelige eller tilvejebringes af interessenter, under henvisning til deres due diligence-politik vedrørende batterier

| b) | udformer og implementerer en handlingsplan til at håndtere de identificerede risici for at forebygge, afbøde eller på anden måde imødegå negative påvirkninger ved at:






  i) | rapportere resultaterne af deres risikovurdering til deres øverste ledelse, der er udpeget i overensstemmelse med artikel 49, stk. 1, litra c) |
| --- | --- | --- |

b)

udformer og implementerer en handlingsplan til at håndtere de identificerede risici for at forebygge, afbøde eller på anden måde imødegå negative påvirkninger ved at:

i)

rapportere resultaterne af deres risikovurdering til deres øverste ledelse, der er udpeget i overensstemmelse med artikel 49, stk. 1, litra c)

| ii) | vedtage risikostyringsforanstaltninger, der er i overensstemmelse med de internationalt anerkendte due diligence-instrumenter, der er anført i bilag X, punkt 4, under hensyntagen til deres evne til at påvirke, og hvor det er nødvendigt, træffe foranstaltninger for at udøve pres på de leverandører, herunder deres datterselskaber og underleverandører, som på den mest effektive måde kan forebygge eller afbøde de identificerede risici |
| --- | --- |

ii)

vedtage risikostyringsforanstaltninger, der er i overensstemmelse med de internationalt anerkendte due diligence-instrumenter, der er anført i bilag X, punkt 4, under hensyntagen til deres evne til at påvirke, og hvor det er nødvendigt, træffe foranstaltninger for at udøve pres på de leverandører, herunder deres datterselskaber og underleverandører, som på den mest effektive måde kan forebygge eller afbøde de identificerede risici

| iii) | udforme og gennemføre en risikostyringsplan, overvåge og spore resultaterne af indsatsen for at afbøde risici, rapportere tilbage til deres øverste ledelse, der er udpeget i henhold til artikel 49, stk. 1, litra c), og overveje at indstille eller afbryde samarbejdet med en leverandør eller deres dattervirksomhed eller underleverandør efter fejlslagne afbødningsforsøg baseret på relevante kontrakter og ordninger som omhandlet i artikel 49, stk. 1, litra e) |
| --- | --- |

iii)

udforme og gennemføre en risikostyringsplan, overvåge og spore resultaterne af indsatsen for at afbøde risici, rapportere tilbage til deres øverste ledelse, der er udpeget i henhold til artikel 49, stk. 1, litra c), og overveje at indstille eller afbryde samarbejdet med en leverandør eller deres dattervirksomhed eller underleverandør efter fejlslagne afbødningsforsøg baseret på relevante kontrakter og ordninger som omhandlet i artikel 49, stk. 1, litra e)

| iv) | foretage yderligere vurderinger af forhold og risikovurderinger vedrørende risici, som det er nødvendigt at afbøde, eller efter en ændring af omstændighederne. |
| --- | --- |

iv)

foretage yderligere vurderinger af forhold og risikovurderinger vedrørende risici, som det er nødvendigt at afbøde, eller efter en ændring af omstændighederne.

2.   Hvis en erhvervsdrivende som omhandlet i artikel 48, stk. 1, foretager risikoafbødningsforanstaltninger og samtidig fortsætter handelen eller indstiller den midlertidigt, hører vedkommende leverandører og de berørte interessenter, herunder lokale myndigheder og nationale statslige myndigheder, internationale organisationer og civilsamfundsorganisationer samt berørte tredjeparter såsom lokalsamfund, inden der fastlægges en handlingsplan for målbar risikoafbødning i den i nærværende artikels stk. 1, litra b), nr. iii), omhandlede risikostyringsplan.

3.   Erhvervsdrivende som omhandlet i artikel 48, stk. 1, identificerer og vurderer sandsynligheden for negative påvirkninger i de risikokategorier, der er anført i bilag X, punkt 2, i deres forsyningskæde. De pågældende erhvervsdrivende identificerer og vurderer risiciene i deres forsyningskæde som led i deres egne risikostyringssystemer. Erhvervsdrivende udfører tredjepartsverifikation af deres egne due diligence-kæder via et bemyndiget organ i overensstemmelse med artikel 51. Erhvervsdrivende kan anvende rapporter om tredjepartsverifikation, der er udstedt i henhold til artikel 51, stk. 2, af et sådant bemyndiget organ vedrørende de due diligence-politikker vedrørende batterier, der gennemføres af leverandører i den pågældende kæde i overensstemmelse med dette kapitel. Erhvervsdrivende kan også i relevant omfang anvende disse rapporter om tredjepartsverifikation til at vurdere disse leverandørers diligence-praksis.

4.   Erhvervsdrivende som omhandlet i artikel 48, stk. 1, rapporterer resultaterne af den i nærværende artikels stk. 3 omhandlede risikovurdering til deres øverste ledelse, der er tildelt ansvar i overensstemmelse med artikel 49, stk. 1, litra c), og implementerer den i nærværende artikels stk. 1, litra b), omhandlede handlingsplan.

Artikel 51

Tredjepartsverifikation af due diligence-politikker vedrørende batterier

1.   Det bemyndigede organ udfører en tredjepartsverifikation. Denne tredjepartsverifikation skal:

| a) | omfatte alle de aktiviteter, procedurer og systemer, som de erhvervsdrivende anvender for at opfylde forpligtelserne til deres due diligence i overensstemmelse med artikel 49, 50 og 52 |
| --- | --- |

a)

omfatte alle de aktiviteter, procedurer og systemer, som de erhvervsdrivende anvender for at opfylde forpligtelserne til deres due diligence i overensstemmelse med artikel 49, 50 og 52

| b) | have til formål at fastslå, om den praksis for due diligence, der gennemføres af erhvervsdrivende, som bringer batterier i omsætning, er i overensstemmelse med artikel 49, 50 og 52 |
| --- | --- |

b)

have til formål at fastslå, om den praksis for due diligence, der gennemføres af erhvervsdrivende, som bringer batterier i omsætning, er i overensstemmelse med artikel 49, 50 og 52

| c) | hvis det er relevant, omfatte kontrol af virksomheder og indsamle oplysninger fra interessenter |
| --- | --- |

c)

hvis det er relevant, omfatte kontrol af virksomheder og indsamle oplysninger fra interessenter

| d) | for erhvervsdrivende, der bringer batterier i omsætning, udpege områder, hvor der kan foretages forbedringer i forhold til deres praksis for due diligence |
| --- | --- |

d)

for erhvervsdrivende, der bringer batterier i omsætning, udpege områder, hvor der kan foretages forbedringer i forhold til deres praksis for due diligence

| e) | respektere auditprincipperne om uafhængighed, kompetence og ansvarlighed som fastsat i OECD's due diligence-retningslinjer for ansvarlige forsyningskæder for mineraler fra konfliktramte områder og højrisikoområder. |
| --- | --- |

e)

respektere auditprincipperne om uafhængighed, kompetence og ansvarlighed som fastsat i OECD's due diligence-retningslinjer for ansvarlige forsyningskæder for mineraler fra konfliktramte områder og højrisikoområder.

2.   Det bemyndigede organ udsteder en verifikationsrapport, der optegner aktiviteterne i henhold til denne artikels stk. 1 og resultaterne heraf. Hvis due diligence-politikkerne vedrørende batterier i artikel 48 opfylder forpligtelserne fastsat i artikel 49, 50 og 52, udsteder det bemyndigede organ en afgørelse om godkendelse.

Artikel 52

Fremlæggelse af oplysninger om due diligence-politikker vedrørende batterier

1.   Erhvervsdrivende som omhandlet i artikel 48, stk. 1, stiller efter anmodning verifikationsrapporten eller den afgørelse om godkendelse, der er udstedt i henhold til artikel 51, auditrapporterne omhandlet i artikel 48, stk. 2, og tilgængelig dokumentation for overholdelse af en due diligence-ordning, der er anerkendt af Kommissionen i overensstemmelse med artikel 53, til rådighed for medlemsstaternes markedsovervågningsmyndigheder eller nationale myndigheder.

2.   Erhvervsdrivende som omhandlet i artikel 48, stk. 1, stiller alle relevante oplysninger, som er indsamlet og opbevaret i forbindelse med deres due diligence-politik vedrørende batterier, til rådighed for deres direkte kunder længere fremme i forsyningskæden under behørig hensyntagen til forretningshemmeligheder og andre konkurrencemæssige faktorer.

3.   Erhvervsdrivende som omhandlet i artikel 48, stk. 1, reviderer hvert år deres due diligence-politik vedrørende batterier og offentliggør en rapport herom, bl.a. på internettet. Denne rapport skal på en måde, der er let forståelig for slutbrugerne og klart identificerer de pågældende batterier, indeholde data og oplysninger om de skridt, som den erhvervsdrivende har taget for at opfylde kravene i artikel 49 og 50, herunder konstateringer af betydelige negative påvirkninger i de risikokategorier, der er anført i bilag X, punkt 2, og hvordan de er blevet håndteret, samt et resumé af de tredjepartsverifikationer, der er foretaget i henhold til artikel 51, herunder navnet på det bemyndigede organ, under behørig hensyntagen til forretningshemmeligheder og andre konkurrencemæssige faktorer. Rapporten skal også, hvor det er relevant, dække adgang til oplysninger, offentlig deltagelse i beslutningsprocesser og adgang til klage og domstolsprøvelse på miljøområdet i forbindelse med fremskaffelse og forarbejdning af og handel med de råstoffer, der findes i batterier.

4.   Hvis den erhvervsdrivende som omhandlet i artikel 48, stk. 1, kan påvise, at de i bilag X, punkt 1, opførte råstoffer, som forekommer i batteriet, udelukkende stammer fra genanvendte kilder, offentliggør denne sine konklusioner i en tilpas detaljeret form, under behørig hensyntagen til forretningshemmeligheder og andre konkurrencemæssige faktorer.

Artikel 53

Anerkendelse af due diligence-ordninger

1.   Regeringer, industrisammenslutninger og grupper af interesserede organisationer, der har udviklet og fører tilsyn med due diligence-ordninger (»de ansvarlige for ordningen«), kan ansøge om at få deres due diligence-ordning anerkendt af Kommissionen. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage gennemførelsesretsakter om fastsættelse af de oplysningskrav, som ansøgningen om anerkendelse skal indeholde. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 90, stk. 3.

2.   Finder Kommissionen på grundlag af den dokumentation og de oplysninger, der forelægges i henhold til denne artikels stk. 1, at due diligence-ordningen omhandlet i nævnte stykke gør det muligt for de erhvervsdrivende at opfylde kravene i artikel 48, 49, 50 og 52, vedtager den en gennemførelsesretsakt om indrømmelse af ækvivalensanerkendelse af den pågældende ordning for så vidt angår overholdelse af kravene i denne forordning. OECD's center for ansvarlig virksomhedsadfærd (Centre for Responsible Business Conduct) høres inden vedtagelsen af denne gennemførelsesretsakt. Denne gennemførelsesretsakt vedtages efter undersøgelsesproceduren, jf. artikel 90, stk. 3.

Når Kommissionen træffer afgørelse om anerkendelse af en due diligence-ordning, tager den hensyn til den forskelligartede praksis i branchen, der er omfattet af nævnte ordning, og tager også hensyn til den risikobaserede tilgang og metode, der som led i denne ordning anvendes til at identificere risici.

3.   Kommissionen vedtager delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 89 om fastsættelse af de kriterier og den metode, hvorefter Kommissionen i overensstemmelse med denne artikels stk. 2 afgør, om due diligence-ordninger sætter erhvervsdrivende i stand til at opfylde kravene i artikel 48, 49, 50 og 52. Kommissionen kontrollerer også, hvor det er relevant, regelmæssigt, at anerkendte due diligence-ordninger fortsat opfylder de kriterier, der lå til grund for afgørelsen om at indrømme ækvivalensanerkendelse i henhold til nærværende artikels stk. 2.

4.   Den ansvarlige for en due diligence-ordning, der har opnået ækvivalensanerkendelse i henhold til stk. 2, underretter straks Kommissionen om enhver ændring eller ajourføring af den pågældende ordning. Kommissionen vurderer, om sådanne ændringer eller ajourføringer påvirker anerkendelsen af den pågældende ordnings ækvivalens, og træffer de fornødne foranstaltninger.

5.   Foreligger der dokumentation for gentagne eller væsentlige tilfælde, hvor erhvervsdrivende, der gennemfører en ordning, der er anerkendt i overensstemmelse med denne artikels stk. 2, ikke opfylder kravene i artikel 48, 49, 50 og 52, undersøger Kommissionen i samråd med den ansvarlige for den anerkendte due diligence-ordning, hvorvidt de pågældende tilfælde er et tegn på mangler ved ordningen.

6.   Konstaterer Kommissionen manglende overholdelse af kravene i denne forordnings artikel 48, 49, 50 og 52 eller mangler i en anerkendt due diligence-ordning, kan den give den ansvarlige for ordningen en passende frist til at iværksætte afhjælpende tiltag.

7.   Såfremt den ansvarlige for ordningen ikke foretager eller nægter at foretage de nødvendige korrigerende tiltag, og hvis Kommissionen har fastslået, at de mangler, der er omhandlet i denne artikels stk. 6, gør det vanskeligere for den erhvervsdrivende omhandlet i artikel 48, stk. 1, der gennemfører ordningen, at opfylde kravene i denne forordnings artikel 48, 49, 50 og 52, eller hvis gentagne eller væsentlige tilfælde af manglende overensstemmelse hos erhvervsdrivende, der gennemfører en ordning, skyldes mangler ved ordningen, vedtager Kommissionen en gennemførelsesretsakt om tilbagetrækning af ækvivalensanerkendelsen af ordningen. Denne gennemførelsesretsakt vedtages efter undersøgelsesproceduren, jf. artikel 90, stk. 3.

8.   Kommissionen opretter og ajourfører et register over anerkendte due diligence-ordninger. Dette register gøres offentligt tilgængeligt på internettet.

KAPITEL VIII

Håndtering af udtjente batterier

Artikel 54

Kompetent myndighed

1.   Medlemsstaterne udpeger en eller flere kompetente myndigheder, som har ansvaret for forpligtelserne efter dette kapitel, navnlig for at overvåge og verificere, at producenter og producentansvarsorganisationer opfylder deres forpligtelser efter dette kapitel.

2.   Hver medlemsstat kan også udpege ét kontaktsted blandt de kompetente myndigheder, der er omhandlet i stk. 1, med henblik på kommunikation med Kommissionen i henhold til stk. 4.

3.   Medlemsstaterne fastsætter de nærmere bestemmelser om den kompetente myndigheds eller de kompetente myndigheders organisation og drift, herunder de administrative og proceduremæssige regler for:

| a) | registrering af producenter i henhold til artikel 55 |
| --- | --- |

a)

registrering af producenter i henhold til artikel 55

| b) | godkendelse af producenter og producentansvarsorganisationer i henhold til artikel 58 |
| --- | --- |

b)

godkendelse af producenter og producentansvarsorganisationer i henhold til artikel 58

| c) | tilsyn med gennemførelsen af forpligtelserne vedrørende udvidet producentansvar i henhold til artikel 57 |
| --- | --- |

c)

tilsyn med gennemførelsen af forpligtelserne vedrørende udvidet producentansvar i henhold til artikel 57

| d) | indsamling af data om batterier og udtjente batterier i henhold til artikel 75 og |
| --- | --- |

d)

indsamling af data om batterier og udtjente batterier i henhold til artikel 75 og

| e) | tilgængeliggørelse af oplysninger i henhold til artikel 76. |
| --- | --- |

e)

tilgængeliggørelse af oplysninger i henhold til artikel 76.

4.   Senest den 18. november 2025 meddeler medlemsstaterne Kommissionen navne og adresser på de kompetente myndigheder, der er udpeget i henhold til stk. 1. Medlemsstaterne meddeler uden unødig forsinkelse Kommissionen eventuelle ændringer af de kompetente myndigheders navne og adresser.

Artikel 55

Producentregister

1.   Medlemsstaterne opretter et producentregister, som benyttes til at overvåge, at producenterne opfylder kravene i dette kapitel.

2.   Producenterne lader sig registrere i det register, der er omhandlet i denne artikels stk. 1. Med henblik herpå indgiver de en ansøgning om registrering i hver medlemsstat, hvor de første gang gør et batteri tilgængeligt på markedet.

Producenterne indgiver ansøgningen om registrering via et elektronisk databehandlingssystem som omhandlet i stk. 9, litra a).

Producenterne gør kun batterier, herunder dem, der er indbygget i apparater, lette transportmidler eller andre køretøjer, tilgængelige på en medlemsstats marked, hvis de eller, i tilfælde af bemyndigelse, deres bemyndigede repræsentanter for det udvidede producentansvar er registreret i den pågældende medlemsstat.

3.   Ansøgningen om registrering skal indeholde følgende oplysninger:

| a) | producentens navn og eventuelle mærkenavne, som producenten opererer under i medlemsstaten, samt adresse, herunder postnummer og sted, gadenavn og -nummer, land, eventuelt telefonnummer, web- og e-mailadresse, med angivelse af et centralt kontaktpunkt |
| --- | --- |

a)

producentens navn og eventuelle mærkenavne, som producenten opererer under i medlemsstaten, samt adresse, herunder postnummer og sted, gadenavn og -nummer, land, eventuelt telefonnummer, web- og e-mailadresse, med angivelse af et centralt kontaktpunkt

| b) | producentens nationale identifikationskode, herunder producentens handelsregisternummer eller tilsvarende officielt registreringsnummer og det europæiske eller nationale skatteregistreringsnummer |
| --- | --- |

b)

producentens nationale identifikationskode, herunder producentens handelsregisternummer eller tilsvarende officielt registreringsnummer og det europæiske eller nationale skatteregistreringsnummer

| c) | den eller de kategorier af batterier, som producenten har til hensigt at gøre tilgængelige på markedet for første gang på en medlemsstats område, dvs. bærbare batterier, industribatterier, batterier til lette transportmidler, elkøretøjsbatterier eller startbatterier og deres kemi |
| --- | --- |

c)

den eller de kategorier af batterier, som producenten har til hensigt at gøre tilgængelige på markedet for første gang på en medlemsstats område, dvs. bærbare batterier, industribatterier, batterier til lette transportmidler, elkøretøjsbatterier eller startbatterier og deres kemi

| d) | oplysninger om, hvordan producenten opfylder sine forpligtelser, jf. artikel 56, og kravene i henholdsvis artikel 59, 60 og 61:






  i) | for bærbare batterier eller batterier til lette transportmidler opfyldes kravene i dette litra d) ved at fremlægge:






  — | skriftlige oplysninger om de foranstaltninger, som producenten har truffet for at opfylde de forpligtelser vedrørende producentansvar, der er fastsat i artikel 56, de foranstaltninger, der er truffet for at opfylde forpligtelserne til særskilt indsamling, der er fastsat i artikel 59, stk. 1, eller artikel 60, stk. 1, med hensyn til den mængde batterier, som producenten gør tilgængelig på markedet i medlemsstaten, og det system, der er iværksat for at sikre, at de data, der rapporteres til de kompetente myndigheder, er pålidelige |
| --- | --- | --- | --- |

d)

oplysninger om, hvordan producenten opfylder sine forpligtelser, jf. artikel 56, og kravene i henholdsvis artikel 59, 60 og 61:

i)

for bærbare batterier eller batterier til lette transportmidler opfyldes kravene i dette litra d) ved at fremlægge:

—

skriftlige oplysninger om de foranstaltninger, som producenten har truffet for at opfylde de forpligtelser vedrørende producentansvar, der er fastsat i artikel 56, de foranstaltninger, der er truffet for at opfylde forpligtelserne til særskilt indsamling, der er fastsat i artikel 59, stk. 1, eller artikel 60, stk. 1, med hensyn til den mængde batterier, som producenten gør tilgængelig på markedet i medlemsstaten, og det system, der er iværksat for at sikre, at de data, der rapporteres til de kompetente myndigheder, er pålidelige

| — | hvis det er relevant, navn og kontaktoplysninger, herunder postnummer og sted, gadenavn og -nummer, land, telefonnummer, web- og e-mailadresse samt den nationale identifikationskode for den producentansvarsorganisation, som producenten har udpeget til at opfylde sine forpligtelser vedrørende udvidet producentansvar i henhold til artikel 57, stk. 1 og 2, herunder handelsregisternummer eller tilsvarende officielt registreringsnummer og producentansvarsorganisationens europæiske eller nationale skatteregistreringsnummer, og den repræsenterede producents fuldmagt |
| --- | --- |

—

hvis det er relevant, navn og kontaktoplysninger, herunder postnummer og sted, gadenavn og -nummer, land, telefonnummer, web- og e-mailadresse samt den nationale identifikationskode for den producentansvarsorganisation, som producenten har udpeget til at opfylde sine forpligtelser vedrørende udvidet producentansvar i henhold til artikel 57, stk. 1 og 2, herunder handelsregisternummer eller tilsvarende officielt registreringsnummer og producentansvarsorganisationens europæiske eller nationale skatteregistreringsnummer, og den repræsenterede producents fuldmagt

| ii) | for startbatterier, industribatterier og elkøretøjsbatterier opfyldes kravene i dette litra d) ved at fremlægge:






  — | skriftlige oplysninger om de foranstaltninger, som producenten har truffet for at opfylde de forpligtelser vedrørende producentansvar, der er fastsat i artikel 56, de foranstaltninger, der er truffet for at opfylde forpligtelserne til indsamling, der er fastsat i artikel 61, stk. 1, med hensyn til den mængde batterier, som producenten gør tilgængelig på markedet i medlemsstaten, og på det system, der er iværksat for at sikre, at de data, der rapporteres til de kompetente myndigheder, er pålidelige |
| --- | --- | --- |

ii)

for startbatterier, industribatterier og elkøretøjsbatterier opfyldes kravene i dette litra d) ved at fremlægge:

—

skriftlige oplysninger om de foranstaltninger, som producenten har truffet for at opfylde de forpligtelser vedrørende producentansvar, der er fastsat i artikel 56, de foranstaltninger, der er truffet for at opfylde forpligtelserne til indsamling, der er fastsat i artikel 61, stk. 1, med hensyn til den mængde batterier, som producenten gør tilgængelig på markedet i medlemsstaten, og på det system, der er iværksat for at sikre, at de data, der rapporteres til de kompetente myndigheder, er pålidelige

| — | hvis det er relevant, navn og kontaktoplysninger, herunder postnummer og sted, gadenavn og -nummer, land, telefonnummer, web- og e-mailadresse samt den nationale identifikationskode for den producentansvarsorganisation, som producenten har udpeget til at opfylde sine forpligtelser vedrørende udvidet producentansvar i henhold til artikel 57, stk. 1 og 2, herunder handelsregisternummer eller tilsvarende officielt registreringsnummer og producentansvarsorganisationens europæiske eller nationale skatteregistreringsnummer, og den repræsenterede producents fuldmagt. |
| --- | --- |

—

hvis det er relevant, navn og kontaktoplysninger, herunder postnummer og sted, gadenavn og -nummer, land, telefonnummer, web- og e-mailadresse samt den nationale identifikationskode for den producentansvarsorganisation, som producenten har udpeget til at opfylde sine forpligtelser vedrørende udvidet producentansvar i henhold til artikel 57, stk. 1 og 2, herunder handelsregisternummer eller tilsvarende officielt registreringsnummer og producentansvarsorganisationens europæiske eller nationale skatteregistreringsnummer, og den repræsenterede producents fuldmagt.

| e) | en erklæring fra producenten eller, hvor det er relevant, den bemyndigede repræsentant for det udvidede producentansvar eller den producentansvarsorganisation, som er udpeget i henhold til artikel 57, stk. 1, om, at de indgivne oplysninger er sandfærdige. |
| --- | --- |

e)

en erklæring fra producenten eller, hvor det er relevant, den bemyndigede repræsentant for det udvidede producentansvar eller den producentansvarsorganisation, som er udpeget i henhold til artikel 57, stk. 1, om, at de indgivne oplysninger er sandfærdige.

4.   Uanset denne artikels stk. 3 skal de oplysninger, der er fastsat i nævnte stykkes litra d), angives enten i ansøgningen om registrering i henhold til denne artikels stk. 3 eller i ansøgningen om godkendelse i henhold til artikel 58. En sådan ansøgning om godkendelse skal mindst indeholde oplysninger om enten individuel eller kollektiv opfyldelse af forpligtelserne vedrørende udvidet producentansvar.

5.   Medlemsstaterne kan om nødvendigt anmode om yderligere oplysninger eller dokumenter for at kunne anvende producentregistret på en effektiv måde.

6.   Hvis en producent har udpeget en producentansvarsorganisation i henhold til artikel 57, stk. 1, skal forpligtelserne i henhold til nærværende artikel opfyldes af denne organisation med de fornødne ændringer, medmindre andet er angivet af medlemsstaten.

7.   Forpligtelserne i henhold til denne artikel kan opfyldes på producentens vegne af en bemyndiget repræsentant for det udvidede producentansvar.

Hvis forpligtelserne i henhold til denne artikel opfyldes på producentens vegne af en bemyndiget repræsentant for det udvidede producentansvar, som repræsenterer mere end én producent, anfører denne bemyndigede repræsentant i tillæg til oplysningerne, der er påkrævet i henhold til stk. 3, navn og kontaktoplysninger for hver af de repræsenterede producenter særskilt.

8.   Medlemsstaterne kan beslutte, at registreringsproceduren i henhold til denne artikel og godkendelsesproceduren i henhold til artikel 58 udgør en enkelt procedure, såfremt ansøgningen opfylder kravene i nærværende artikels stk. 3-7.

9.   Den kompetente myndighed:

| a) | stiller oplysninger om ansøgningsprocessen til rådighed på sit websted via et elektronisk databehandlingssystem |
| --- | --- |

a)

stiller oplysninger om ansøgningsprocessen til rådighed på sit websted via et elektronisk databehandlingssystem

| b) | godkender registreringer og tildeler et registreringsnummer inden for en periode på højst 12 uger fra det tidspunkt, hvor alle de oplysninger, der er påkrævet i henhold til stk. 2 og 3, er indgivet. |
| --- | --- |

b)

godkender registreringer og tildeler et registreringsnummer inden for en periode på højst 12 uger fra det tidspunkt, hvor alle de oplysninger, der er påkrævet i henhold til stk. 2 og 3, er indgivet.

10.   Den kompetente myndighed kan:

| a) | fastsætte nærmere bestemmelser med hensyn til registreringskravene og -proceduren uden at tilføje væsentlige krav ud over de krav, der er fastsat i stk. 2 og 3 |
| --- | --- |

a)

fastsætte nærmere bestemmelser med hensyn til registreringskravene og -proceduren uden at tilføje væsentlige krav ud over de krav, der er fastsat i stk. 2 og 3

| b) | opkræve omkostningsbaserede og forholdsmæssige gebyrer af producenterne for behandlingen af ansøgningerne omhandlet i stk. 2. |
| --- | --- |

b)

opkræve omkostningsbaserede og forholdsmæssige gebyrer af producenterne for behandlingen af ansøgningerne omhandlet i stk. 2.

11.   Den kompetente myndighed kan afvise at registrere en producent eller inddrage producentens registrering, hvis de oplysninger, der er omhandlet i stk. 3, og den tilhørende dokumentation ikke fremlægges eller ikke er tilstrækkelig, eller hvis producenten ikke længere opfylder kravene i stk. 3, litra d).

Den kompetente myndighed trækker producentens registrering tilbage, hvis den er ophørt med at eksistere.

12.   Producenten eller, hvis det er relevant, den bemyndigede repræsentant for det udvidede producentansvar eller den producentansvarsorganisation, som er udpeget på vegne af de producenter, den repræsenterer, underretter uden unødig forsinkelse den kompetente myndighed om enhver ændring i oplysningerne i registreringen og om eventuelt endeligt ophør for så vidt angår tilgængeliggørelse på markedet på medlemsstatens område af de batterier, der er omhandlet i registreringen.

13.   Hvis oplysningerne i producentregistret ikke er offentligt tilgængelige, sikrer medlemsstaterne, at udbydere af onlineplatforme, der giver forbrugere mulighed for at indgå aftaler om fjernsalg med producenter, gives gratis adgang til oplysningerne i registret.

Artikel 56

Udvidet producentansvar

1.   Producenter har udvidet producentansvar for batterier, som de første gang gør tilgængelige på markedet på en medlemsstats område. Sådanne producenter skal overholde kravene i artikel 8 og 8a i direktiv 2008/98/EF og i dette kapitel.

2.   En erhvervsdrivende, der for første gang gør et batteri tilgængeligt på markedet på en medlemsstats område, som er gjort til genstand for forberedelse til genbrug, forberedelse til formålsændring, processer vedrørende formålsændring eller genfremstilling, anses med henblik på denne forordning for at være producenten af et sådant batteri og har udvidet producentansvar.

3.   En producent som defineret i artikel 3, nr. 47), litra d), udpeger en bemyndiget repræsentant for det udvidede producentansvar i hver medlemsstat, hvori denne sælger batterier. En sådan udpegelse sker ved skriftlig fuldmagt.

4.   De finansielle bidrag, som producenten skal betale, dækker følgende omkostninger for de produkter, som producenten gør tilgængelige på markedet i den pågældende medlemsstat:

| a) | omkostningerne ved særskilt indsamling af udtjente batterier og efterfølgende transport og behandling, idet der tages hensyn til eventuelle indtægter fra forberedelse til genbrug eller forberedelse til formålsændring eller fra værdien af sekundære råstoffer, der er nyttiggjort fra genanvendte udtjente batterier |
| --- | --- |

a)

omkostningerne ved særskilt indsamling af udtjente batterier og efterfølgende transport og behandling, idet der tages hensyn til eventuelle indtægter fra forberedelse til genbrug eller forberedelse til formålsændring eller fra værdien af sekundære råstoffer, der er nyttiggjort fra genanvendte udtjente batterier

| b) | omkostninger ved en undersøgelse af sammensætningen af indsamlet blandet kommunalt affald i henhold til artikel 69, stk. 5 |
| --- | --- |

b)

omkostninger ved en undersøgelse af sammensætningen af indsamlet blandet kommunalt affald i henhold til artikel 69, stk. 5

| c) | omkostninger ved levering af oplysninger om forebyggelse og håndtering af udtjente batterier i henhold til artikel 74 |
| --- | --- |

c)

omkostninger ved levering af oplysninger om forebyggelse og håndtering af udtjente batterier i henhold til artikel 74

| d) | omkostninger ved indsamling og rapportering af data til de kompetente myndigheder i henhold til artikel 75. |
| --- | --- |

d)

omkostninger ved indsamling og rapportering af data til de kompetente myndigheder i henhold til artikel 75.

5.   I tilfælde af tilgængeliggørelse af batterier, der har været genstand for forberedelse til genbrug, forberedelse til formålsændring, formålsændring eller genfremstilling, kan både producenterne af de oprindelige batterier og producenterne af de batterier, der bringes i omsætning efter at være gjort til genstand for disse processer, oprette og tilpasse en omkostningsdelingsmekanisme baseret på den faktiske fordeling af omkostninger mellem de forskellige producenter for de omkostninger, der er omhandlet i stk. 4, litra a), c) og d).

Hvis et batteri omhandlet i stk. 2 er omfattet af mere end ét udvidet producentansvar, bærer den første producent, der gør det pågældende batteri tilgængeligt på markedet, ikke yderligere omkostninger som følge af en sådan omkostningsdelingsmekanisme.

Kommissionen fremmer udveksling af oplysninger og bedste praksis mellem medlemsstaterne vedrørende sådanne omkostningsdelingsmekanismer.

Artikel 57

Producentansvarsorganisation

1.   Producenterne kan udpege en producentansvarsorganisation, der er godkendt i henhold til artikel 58, til at opfylde forpligtelserne vedrørende udvidet producentansvar på deres vegne. Medlemsstaterne kan vedtage foranstaltninger, der gør det obligatorisk at udpege en producentansvarsorganisation. Sådanne foranstaltninger skal begrundes på grundlag af de specifikke karakteristika for en given kategori af batterier, der bringes i omsætning, og relaterede affaldshåndteringskarakteristika.

2.   Hvis forpligtelserne vedrørende udvidet producentansvar opfyldes kollektivt, sikrer producentansvarsorganisationerne ligebehandling af producenter uanset deres oprindelse eller størrelse, uden at der lægges en uforholdsmæssig stor byrde på producenter, herunder små og mellemstore virksomheder, der fremstiller batterier i små mængder. De sikrer også, at de finansielle bidrag, som de modtager fra producenterne:

| a) | opdeles i overensstemmelse med artikel 8a, stk. 4, litra b), i direktiv 2008/98/EF og som minimum efter batterikategori og batterikemi, hvis det er relevant, under hensyntagen til genopladeligheden, niveauet af genanvendt indhold ved fremstillingen af batterier og uanset, om batterierne var genstand for forberedelse til genbrug, forberedelse til formålsændring, formålsændring eller genfremstilling, og deres CO2-fodaftryk, og |
| --- | --- |

a)

opdeles i overensstemmelse med artikel 8a, stk. 4, litra b), i direktiv 2008/98/EF og som minimum efter batterikategori og batterikemi, hvis det er relevant, under hensyntagen til genopladeligheden, niveauet af genanvendt indhold ved fremstillingen af batterier og uanset, om batterierne var genstand for forberedelse til genbrug, forberedelse til formålsændring, formålsændring eller genfremstilling, og deres CO2-fodaftryk, og

| b) | justeres for at tage højde for producentansvarsorganisationernes eventuelle indtægter fra forberedelse til genbrug eller forberedelse til formålsændring eller fra værdien af salg af sekundære råstoffer, der er nyttiggjort fra genanvendte udtjente batterier. |
| --- | --- |

b)

justeres for at tage højde for producentansvarsorganisationernes eventuelle indtægter fra forberedelse til genbrug eller forberedelse til formålsændring eller fra værdien af salg af sekundære råstoffer, der er nyttiggjort fra genanvendte udtjente batterier.

3.   Hvis flere producentansvarsorganisationer er godkendt til at opfylde forpligtelserne vedrørende udvidet producentansvar på producenters vegne i en medlemsstat, sikrer de, at de i artikel 59, stk. 1, artikel 60, stk. 1, og artikel 61, stk. 1, omhandlede aktiviteter dækker hele medlemsstatens område. Medlemsstaterne udpeger den kompetente myndighed eller en uafhængig tredjepart til at sikre, at producentansvarsorganisationerne opfylder deres forpligtelser på en koordineret måde.

4.   Producentansvarsorganisationerne sikrer fortroligheden af data i deres besiddelse for så vidt angår fortrolige oplysninger eller oplysninger, der direkte kan henføres til individuelle producenter eller deres bemyndigede repræsentanter for det udvidede producentansvar.

5.   I tillæg til de oplysninger, der er omhandlet i artikel 8a, stk. 3, litra e), i direktiv 2008/98/EF, offentliggør producentansvarsorganisationerne på deres websteder mindst én gang om året med forbehold af forretnings- og fabrikshemmeligheder oplysninger om andelen af særskilt indsamling af udtjente batterier, den opnåede genanvendelseseffektivitet og de opnåede niveauer af materialenyttiggørelse af de producenter, som har udpeget producentansvarsorganisationen.

6.   I tillæg til de oplysninger, der er omhandlet i stk. 5, offentliggør producentansvarsorganisationerne oplysninger om udvælgelsesproceduren for de affaldshåndteringsvirksomheder, der er udvalgt i overensstemmelse med stk. 8.

7.   Hvis det er nødvendigt for at undgå forvridning af det indre marked, tillægges Kommissionen beføjelse til at vedtage en gennemførelsesretsakt om fastlæggelse af kriterierne for anvendelse af denne artikels stk. 2, litra a). Denne gennemførelsesretsakt må ikke vedrøre den præcise fastsættelse af bidragenes størrelse og vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 90, stk. 3.

8.   Affaldshåndteringsvirksomheder underkastes en ikkeforskelsbehandlende udvælgelsesprocedure foretaget af producenter eller producentansvarsorganisationer, der er baseret på gennemsigtige tildelingskriterier, og som ikke pålægger små og mellemstore virksomheder en uforholdsmæssig stor byrde.

Artikel 58

Godkendelse af opfyldelsen af det udvidede producentansvar

1.   I tilfælde af individuel opfyldelse af forpligtelserne vedrørende udvidet producentansvar ansøger en producent og i tilfælde af kollektiv opfyldelse af forpligtelserne vedrørende udvidet producentansvar ansøger udpegede producentansvarsorganisationer om godkendelse af opfyldelsen af det udvidede producentansvar fra den kompetente myndighed.

2.   Der gives kun godkendelse, hvis følgende kan påvises:

| a) | kravene i artikel 8a, stk. 3, litra a)-d), i direktiv 2008/98/EF er opfyldt, og de foranstaltninger, der er truffet af producentansvarsorganisationen, er tilstrækkelige til at opfylde de forpligtelser, der er fastsat i dette kapitel, med hensyn til mængden af batterier, der første gang gøres tilgængelige på markedet på en medlemsstats område af den eller de producenter, på hvis vegne producentansvarsorganisationen handler, og |
| --- | --- |

a)

kravene i artikel 8a, stk. 3, litra a)-d), i direktiv 2008/98/EF er opfyldt, og de foranstaltninger, der er truffet af producentansvarsorganisationen, er tilstrækkelige til at opfylde de forpligtelser, der er fastsat i dette kapitel, med hensyn til mængden af batterier, der første gang gøres tilgængelige på markedet på en medlemsstats område af den eller de producenter, på hvis vegne producentansvarsorganisationen handler, og

| b) | kravene i artikel 59, stk. 1 og 2, eller kravene i artikel 60, stk. 1, 2 og 4, er opfyldt, og alle de fornødne ordninger for at gøre det muligt som minimum at nå og varigt opretholde det indsamlingsmål, der er omhandlet i henholdsvis artikel 59, stk. 3, og artikel 60, stk. 3, er blevet etableret. |
| --- | --- |

b)

kravene i artikel 59, stk. 1 og 2, eller kravene i artikel 60, stk. 1, 2 og 4, er opfyldt, og alle de fornødne ordninger for at gøre det muligt som minimum at nå og varigt opretholde det indsamlingsmål, der er omhandlet i henholdsvis artikel 59, stk. 3, og artikel 60, stk. 3, er blevet etableret.

3.   Medlemsstaterne medtager i deres foranstaltninger om fastsættelse af de administrative og proceduremæssige regler, der er omhandlet i artikel 54, stk. 3, litra b), de nærmere bestemmelser om godkendelsesproceduren, som kan være forskellige alt efter om den vedrører individuel eller kollektiv opfyldelse af forpligtelserne vedrørende udvidet producentansvar, og proceduren for kontrol af producenters eller producentansvarsorganisationers overholdelse, herunder de oplysninger, som producenterne eller producentansvarsorganisationerne skal give til dette formål. Godkendelsesproceduren skal omfatte krav om verifikation af de ordninger, der er indført med henblik på at sikre overensstemmelse med kravene i artikel 59, stk. 1 og 2, og i artikel 60, stk. 1, 2 og 4, samt tidsplanen for verifikationen, som ikke må overstige 12 uger fra indgivelsen af en fuldstændig ansøgning. Verifikationen kan foretages af en uafhængig ekspert, som udsteder en verifikationsrapport om resultatet af verifikationen.

4.   Producenten eller producentansvarsorganisationerne underretter uden unødig forsinkelse den kompetente myndighed om enhver ændring i oplysningerne i godkendelsen, om enhver ændring, som vedrører betingelserne for godkendelsen, og om endeligt ophør af aktiviteterne.

5.   Mekanismen for egenkontrol i artikel 8a, stk. 3, litra d), i direktiv 2008/98/EF, anvendes regelmæssigt og mindst hvert tredje år og efter anmodning fra den kompetente myndighed for at kontrollere, at bestemmelserne i nævnte litra overholdes, og at betingelserne for godkendelse som omhandlet i nærværende artikels stk. 2 fortsat er opfyldt. Producenten eller producentansvarsorganisationen forelægger efter anmodning egenkontrolrapporten og om nødvendigt et udkast til en plan for korrigerende tiltag for den kompetente myndighed. Uden at det berører kompetencerne i henhold til nærværende artikels stk. 6, kan den kompetente myndighed meddele bemærkninger til mekanismen for egenkontrol og til udkastet til plan for korrigerende tiltag og meddeler eventuelle bemærkninger til producenten eller producentansvarsorganisationen. Producenten eller producentansvarsorganisationen udarbejder og gennemfører planen for korrigerende tiltag på grundlag af disse bemærkninger.

6.   Den kompetente myndighed kan beslutte at tilbagekalde godkendelsen, hvis indsamlingsmålene fastsat i artikel 59, stk. 3, eller artikel 60, stk. 3, ikke opfyldes, eller hvis producenten eller producentansvarsorganisationen ikke længere opfylder kravene med hensyn til tilrettelæggelsen af indsamlingen og behandlingen af udtjente batterier eller ikke foretager den fornødne rapportering til den kompetente myndighed eller ikke underretter den om enhver ændring i betingelserne for godkendelsen eller er ophørt med sine aktiviteter.

7.   I tilfælde af individuel opfyldelse af forpligtelserne vedrørende udvidet producentansvar stiller en producent, og i tilfælde af kollektiv opfyldelse af udvidet producentansvar stiller udpegede producentansvarsorganisationer, en garanti, der skal dække omkostningerne i forbindelse med affaldshåndteringsaktiviteter, som producenten eller producentansvarsorganisationen skal betale i tilfælde af manglende overholdelse af forpligtelserne vedrørende udvidet producentansvar, herunder i tilfælde af endeligt ophør af deres aktiviteter eller insolvens. Medlemsstaterne kan fastsætte yderligere krav vedrørende en sådan garanti. Hvis der er tale om en statsdrevet producentansvarsorganisation, kan en sådan garanti stilles på en anden måde end af organisationen selv og kan have form af en offentlig fond, der finansieres af producenternes gebyrer, og for hvilken den medlemsstat, der driver organisationen, hæfter solidarisk.

Artikel 59

Indsamling af udtjente bærbare batterier

1.   Producenter af bærbare batterier eller producentansvarsorganisationer udpeget i henhold til artikel 57, stk. 1, sikrer, at alle udtjente bærbare batterier, uanset deres karakter, kemiske sammensætning, tilstand, mærke eller oprindelse, indsamles separat på den medlemsstats område, hvor de første gang gør bærbare batterier tilgængelige på markedet. Med henblik herpå:

| a) | etablerer de et system til tilbagetagning og indsamling af udtjente bærbare batterier |
| --- | --- |

a)

etablerer de et system til tilbagetagning og indsamling af udtjente bærbare batterier

| b) | tilbyder de gratis indsamling af udtjente bærbare batterier til de enheder, der er omhandlet i stk. 2, litra a), og sørger for indsamling af udtjente bærbare batterier fra alle enheder, der har gjort brug af dette tilbud (»tilsluttede indsamlingssteder for bærbare batterier«) |
| --- | --- |

b)

tilbyder de gratis indsamling af udtjente bærbare batterier til de enheder, der er omhandlet i stk. 2, litra a), og sørger for indsamling af udtjente bærbare batterier fra alle enheder, der har gjort brug af dette tilbud (»tilsluttede indsamlingssteder for bærbare batterier«)

| c) | sørger de for de nødvendige praktiske ordninger for indsamling og transport af udtjente bærbare batterier, herunder gratis levering af egnede indsamlings- og transportcontainere, der opfylder kravene i Europa-Parlamentets og Rådet direktiv 2008/68/EF (46), til de tilsluttede indsamlingssteder for bærbare batterier |
| --- | --- |

c)

sørger de for de nødvendige praktiske ordninger for indsamling og transport af udtjente bærbare batterier, herunder gratis levering af egnede indsamlings- og transportcontainere, der opfylder kravene i Europa-Parlamentets og Rådet direktiv 2008/68/EF (46), til de tilsluttede indsamlingssteder for bærbare batterier

| d) | indsamler de gratis de udtjente bærbare batterier, der indsamles af de tilsluttede indsamlingssteder, med en hyppighed, der står i forhold til det dækkede område og mængden og farligheden af de udtjente bærbare batterier, der sædvanligvis indsamles via de tilsluttede indsamlingssteder for bærbare batterier |
| --- | --- |

d)

indsamler de gratis de udtjente bærbare batterier, der indsamles af de tilsluttede indsamlingssteder, med en hyppighed, der står i forhold til det dækkede område og mængden og farligheden af de udtjente bærbare batterier, der sædvanligvis indsamles via de tilsluttede indsamlingssteder for bærbare batterier

| e) | indsamler de gratis de udtjente bærbare batterier, der fjernes fra affald af elektrisk og elektronisk udstyr, med en hyppighed, der står i forhold til mængden og farligheden af de udtjente bærbare batterier |
| --- | --- |

e)

indsamler de gratis de udtjente bærbare batterier, der fjernes fra affald af elektrisk og elektronisk udstyr, med en hyppighed, der står i forhold til mængden og farligheden af de udtjente bærbare batterier

| f) | sikrer de, at de udtjente bærbare batterier, der indsamles fra de tilsluttede indsamlingssteder for bærbare batterier og fjernes fra affald af elektrisk og elektronisk udstyr, efterfølgende behandles på et godkendt anlæg af en affaldshåndteringsvirksomhed i henhold til artikel 70. |
| --- | --- |

f)

sikrer de, at de udtjente bærbare batterier, der indsamles fra de tilsluttede indsamlingssteder for bærbare batterier og fjernes fra affald af elektrisk og elektronisk udstyr, efterfølgende behandles på et godkendt anlæg af en affaldshåndteringsvirksomhed i henhold til artikel 70.

2.   Producenter af bærbare batterier eller producentansvarsorganisationer udpeget i henhold til artikel 57, stk. 1, sikrer, at systemet til tilbagetagning og indsamling af udtjente bærbare batterier:

| a) | består af indsamlingssteder, som de har etableret i samarbejde med en eller flere af følgende:






  i) | distributører i henhold til artikel 62 |
| --- | --- | --- |

a)

består af indsamlingssteder, som de har etableret i samarbejde med en eller flere af følgende:

i)

distributører i henhold til artikel 62

| ii) | anlæg til behandling af udrangerede køretøjer omfattet af direktiv 2000/53/EF |
| --- | --- |

ii)

anlæg til behandling af udrangerede køretøjer omfattet af direktiv 2000/53/EF

| iii) | offentlige myndigheder eller tredjeparter, der udfører affaldshåndtering på deres vegne, i henhold til artikel 66 |
| --- | --- |

iii)

offentlige myndigheder eller tredjeparter, der udfører affaldshåndtering på deres vegne, i henhold til artikel 66

| iv) | frivillige indsamlingssteder i henhold til artikel 67 |
| --- | --- |

iv)

frivillige indsamlingssteder i henhold til artikel 67

| v) | anlæg til behandling af affald af elektrisk og elektronisk udstyr, der er omfattet af direktiv 2012/19/EU, og |
| --- | --- |

v)

anlæg til behandling af affald af elektrisk og elektronisk udstyr, der er omfattet af direktiv 2012/19/EU, og

| b) | dækker hele medlemsstatens område under hensyntagen til befolkningens størrelse og tæthed, den forventede mængde udtjente bærbare batterier samt tilgængeligheden for og nærheden til slutbrugerne og ikke er begrænset til områder, hvor indsamlingen og den efterfølgende håndtering af udtjente bærbare batterier er rentabel. |
| --- | --- |

b)

dækker hele medlemsstatens område under hensyntagen til befolkningens størrelse og tæthed, den forventede mængde udtjente bærbare batterier samt tilgængeligheden for og nærheden til slutbrugerne og ikke er begrænset til områder, hvor indsamlingen og den efterfølgende håndtering af udtjente bærbare batterier er rentabel.

3.   Producenter af bærbare batterier eller producentansvarsorganisationer, som evt. er udpeget i henhold til artikel 57, stk. 1, skal nå og varigt opretholde mindst følgende indsamlingsmål for udtjente bærbare batterier:

| a) | 45 % senest den 31. december 2023 |
| --- | --- |

a)

45 % senest den 31. december 2023

| b) | 63 % senest den 31. december 2027 |
| --- | --- |

b)

63 % senest den 31. december 2027

| c) | 73 % senest den 31. december 2030. |
| --- | --- |

c)

73 % senest den 31. december 2030.

Producenter eller, hvis de er udpeget i henhold til artikel 57, stk. 1, producentansvarsorganisationer beregner indsamlingsprocenten omhandlet i nærværende stykke i overensstemmelse med bilag XI.

4.   Slutbrugerne skal kunne bortskaffe udtjente bærbare batterier på de indsamlingssteder, der er omhandlet i stk. 2, litra a), og må ikke betale for eller være forpligtet til at købe et nyt batteri eller til at have købt det bærbare batteri fra de producenter, der har oprettet indsamlingsstederne.

5.   Indsamlingssteder, der er etableret i henhold til stk. 2, litra a), nr. i), iii) og iv), er ikke omfattet af kravene til registrering og tilladelse i direktiv 2008/98/EF.

6.   Medlemsstaterne kan vedtage foranstaltninger med henblik på at kræve, at de indsamlingssteder, der er omhandlet i denne artikels stk. 2, litra a), kun må indsamle udtjente bærbare batterier, hvis de har indgået en kontrakt med producenterne eller producentansvarsorganisationer udpeget i henhold til artikel 57, stk. 1.

7.   I lyset af den forventede markedsudvikling og forlængelsen af den forventede levetid for genopladelige bærbare batterier og for bedre at kunne konstatere den faktiske mængde af udtjente bærbare batterier, der kan indsamles, tillægges Kommissionen beføjelser til senest den 18. august 2027 at vedtage delegerede retsakter i henhold til artikel 89 for at ændre metoden til beregning af indsamlingsprocenten for udtjente bærbare batterier, jf. bilag XI, og ændre indsamlingsmålet i nærværende artikels stk. 3 for at tilpasse dette indsamlingsmål til den nye metode, idet der opretholdes tilsvarende ambitionsniveau og tidsplaner.

Artikel 60

Indsamling af udtjente batterier til lette transportmidler

1.   Producenter af batterier til lette transportmidler eller producentansvarsorganisationer udpeget i henhold til artikel 57, stk. 1, sikrer, at alle udtjente batterier til lette transportmidler, uanset deres karakter, kemiske sammensætning, tilstand, mærke eller oprindelse, indsamles separat på den medlemsstats område, hvor de første gang gør batterier tilgængelige på markedet. Med henblik herpå:

| a) | etablerer de et system til tilbagetagning og indsamling af udtjente bærbare batterier |
| --- | --- |

a)

etablerer de et system til tilbagetagning og indsamling af udtjente bærbare batterier

| b) | tilbyder de gratis indsamling af udtjente batterier til lette transportmidler til de enheder, der er omhandlet i stk. 2, litra a), og sørger for indsamling af udtjente batterier til lette transportmidler fra alle enheder, der har gjort brug af dette tilbud (»tilsluttede indsamlingssteder for batterier til lette transportmidler«) |
| --- | --- |

b)

tilbyder de gratis indsamling af udtjente batterier til lette transportmidler til de enheder, der er omhandlet i stk. 2, litra a), og sørger for indsamling af udtjente batterier til lette transportmidler fra alle enheder, der har gjort brug af dette tilbud (»tilsluttede indsamlingssteder for batterier til lette transportmidler«)

| c) | sørger de for de nødvendige praktiske ordninger for indsamling og transport af udtjente batterier til lette transportmidler, herunder gratis levering af egnede indsamlings- og transportcontainere, der opfylder kravene i direktiv 2008/68/EF, til de tilsluttede indsamlingssteder for batterier til lette transportmidler |
| --- | --- |

c)

sørger de for de nødvendige praktiske ordninger for indsamling og transport af udtjente batterier til lette transportmidler, herunder gratis levering af egnede indsamlings- og transportcontainere, der opfylder kravene i direktiv 2008/68/EF, til de tilsluttede indsamlingssteder for batterier til lette transportmidler

| d) | indsamler de gratis de udtjente batterier til lette transportmidler, der indsamles af de tilsluttede indsamlingssteder for batterier til lette transportmidler, med en hyppighed, der står i forhold til det dækkede område og mængden og farligheden af de udtjente batterier til lette transportmidler, der sædvanligvis indsamles på disse indsamlingssteder |
| --- | --- |

d)

indsamler de gratis de udtjente batterier til lette transportmidler, der indsamles af de tilsluttede indsamlingssteder for batterier til lette transportmidler, med en hyppighed, der står i forhold til det dækkede område og mængden og farligheden af de udtjente batterier til lette transportmidler, der sædvanligvis indsamles på disse indsamlingssteder

| e) | indsamler de gratis de udtjente batterier til lette transportmidler, der fjernes fra affald af elektrisk og elektronisk udstyr, med en hyppighed, der står i forhold til mængden og farligheden af de udtjente batterier til lette transportmidler |
| --- | --- |

e)

indsamler de gratis de udtjente batterier til lette transportmidler, der fjernes fra affald af elektrisk og elektronisk udstyr, med en hyppighed, der står i forhold til mængden og farligheden af de udtjente batterier til lette transportmidler

| f) | sikrer de, at de udtjente batterier til lette transportmidler, der indsamles fra de tilsluttede indsamlingssteder for batterier til lette transportmidler og fjernes fra affald af elektrisk og elektronisk udstyr, efterfølgende behandles på et godkendt anlæg af en affaldshåndteringsvirksomhed i henhold til artikel 70. |
| --- | --- |

f)

sikrer de, at de udtjente batterier til lette transportmidler, der indsamles fra de tilsluttede indsamlingssteder for batterier til lette transportmidler og fjernes fra affald af elektrisk og elektronisk udstyr, efterfølgende behandles på et godkendt anlæg af en affaldshåndteringsvirksomhed i henhold til artikel 70.

2.   Producenter af batterier til lette transportmidler eller producentansvarsorganisationer udpeget i henhold til artikel 57, stk. 1, sikrer, at tilbagetagnings- og indsamlingssystemet til udtjente batterier til lette transportmidler:

| a) | består af indsamlingssteder, som de har etableret i samarbejde med en eller flere af følgende:






  i) | distributører i henhold til artikel 62 |
| --- | --- | --- |

a)

består af indsamlingssteder, som de har etableret i samarbejde med en eller flere af følgende:

i)

distributører i henhold til artikel 62

| ii) | anlæg til behandling af udrangerede køretøjer, der er omfattet af direktiv 2000/53/EF |
| --- | --- |

ii)

anlæg til behandling af udrangerede køretøjer, der er omfattet af direktiv 2000/53/EF

| iii) | offentlige myndigheder eller tredjeparter, der udfører affaldshåndtering på deres vegne, i henhold til artikel 66 |
| --- | --- |

iii)

offentlige myndigheder eller tredjeparter, der udfører affaldshåndtering på deres vegne, i henhold til artikel 66

| iv) | frivillige indsamlingssteder i henhold til artikel 67 |
| --- | --- |

iv)

frivillige indsamlingssteder i henhold til artikel 67

| v) | anlæg til behandling af affald af elektrisk og elektronisk udstyr, der er omfattet af direktiv 2012/19/EU, og |
| --- | --- |

v)

anlæg til behandling af affald af elektrisk og elektronisk udstyr, der er omfattet af direktiv 2012/19/EU, og

| b) | dækker hele medlemsstatens område under hensyntagen til befolkningens størrelse og tæthed, den forventede mængde udtjente batterier til lette transportmidler samt tilgængeligheden for og nærheden til slutbrugerne og ikke er begrænset til områder, hvor indsamlingen og den efterfølgende håndtering af udtjente batterier til lette transportmidler er rentabel. |
| --- | --- |

b)

dækker hele medlemsstatens område under hensyntagen til befolkningens størrelse og tæthed, den forventede mængde udtjente batterier til lette transportmidler samt tilgængeligheden for og nærheden til slutbrugerne og ikke er begrænset til områder, hvor indsamlingen og den efterfølgende håndtering af udtjente batterier til lette transportmidler er rentabel.

3.   Producenter af batterier til lette transportmidler eller producentansvarsorganisationer udpeget i henhold til artikel 57, stk. 1, skal som minimum opfylde og varigt opretholde følgende indsamlingsmål for udtjente batterier til lette transportmidler:

| a) | 51 % senest den 31. december 2028 |
| --- | --- |

a)

51 % senest den 31. december 2028

| b) | 61 % senest den 31. december 2031. |
| --- | --- |

b)

61 % senest den 31. december 2031.

Producenter af batterier til lette transportmidler eller producentansvarsorganisationer udpeget i henhold til artikel 57, stk. 1, beregner indsamlingsprocenten omhandlet i nærværende stykke i overensstemmelse med bilag XI.

4.   Producenter af batterier til lette transportmidler eller producentansvarsorganisationer udpeget i henhold til artikel 57, stk. 1:

| a) | etablerer de indsamlingssteder, der er omhandlet i stk. 2, litra a), med egnet indsamlingsinfrastruktur til særskilt indsamling af udtjente batterier til lette transportmidler, som opfylder de gældende sikkerhedskrav, og dækker de nødvendige omkostninger i forbindelse med disse indsamlingssteders tilbagetagningsaktiviteter; beholderne til indsamling og midlertidig oplagring af sådanne udtjente batterier på indsamlingsstederne skal være hensigtsmæssige i betragtning af mængden og farligheden af de udtjente batterier til lette transportmidler, som forventes at blive indsamlet gennem disse indsamlingssteder |
| --- | --- |

a)

etablerer de indsamlingssteder, der er omhandlet i stk. 2, litra a), med egnet indsamlingsinfrastruktur til særskilt indsamling af udtjente batterier til lette transportmidler, som opfylder de gældende sikkerhedskrav, og dækker de nødvendige omkostninger i forbindelse med disse indsamlingssteders tilbagetagningsaktiviteter; beholderne til indsamling og midlertidig oplagring af sådanne udtjente batterier på indsamlingsstederne skal være hensigtsmæssige i betragtning af mængden og farligheden af de udtjente batterier til lette transportmidler, som forventes at blive indsamlet gennem disse indsamlingssteder

| b) | indsamler udtjente batterier til lette transportmidler fra de indsamlingssteder, der er omhandlet i stk. 2, litra a), med en hyppighed, der er forholdsmæssig i forhold til den særskilte indsamlingsinfrastrukturs oplagringskapacitet og mængden og farligheden af de udtjente batterier, der sædvanligvis indsamles via disse indsamlingssteder, og |
| --- | --- |

b)

indsamler udtjente batterier til lette transportmidler fra de indsamlingssteder, der er omhandlet i stk. 2, litra a), med en hyppighed, der er forholdsmæssig i forhold til den særskilte indsamlingsinfrastrukturs oplagringskapacitet og mængden og farligheden af de udtjente batterier, der sædvanligvis indsamles via disse indsamlingssteder, og

| c) | sørger for, at udtjente batterier til lette transportmidler, der indsamles fra de indsamlingssteder, der er omhandlet i denne artikels stk. 2, litra a), leveres til godkendte behandlingsanlæg i henhold til artikel 70 og 73. |
| --- | --- |

c)

sørger for, at udtjente batterier til lette transportmidler, der indsamles fra de indsamlingssteder, der er omhandlet i denne artikels stk. 2, litra a), leveres til godkendte behandlingsanlæg i henhold til artikel 70 og 73.

5.   Slutbrugerne skal kunne bortskaffe udtjente batterier til lette transportmidler på de indsamlingssteder, der er omhandlet i stk. 2, litra a), og må ikke betale for eller være forpligtet til at købe et nyt batteri til lette transportmidler eller til at have købt batteriet fra de producenter, der har oprettet indsamlingsstederne.

6.   Indsamlingssteder, der er etableret i henhold til stk. 2, litra a), nr. i), iii) og iv), er ikke omfattet af kravene til registrering og tilladelse i direktiv 2008/98/EF.

7.   Medlemsstaterne kan vedtage foranstaltninger med henblik på at kræve, at de indsamlingssteder, der er omhandlet i denne artikels stk. 2, litra a), kun må indsamle udtjente batterier til lette transportmidler, hvis de har indgået en kontrakt med producenterne eller producentansvarsorganisationer udpeget i henhold til artikel 57, stk. 1.

8.   I lyset af den forventede markedsudvikling og forlængelsen af den forventede levetid for batterier til lette transportmidler og for bedre at kunne konstatere den faktiske mængde af udtjente batterier til lette transportmidler, der kan indsamles, tillægges Kommissionen beføjelser til senest den 18. august 2027 at vedtage delegerede retsakter i henhold til artikel 89 for at ændre metoden til beregning af indsamlingsprocenten for udtjente batterier til lette transportmidler, jf. bilag XI, og ændre indsamlingsmålet i stk. 3 for at tilpasse indsamlingsmålet til den nye metode, idet der opretholdes tilsvarende ambitionsniveau og tidsplaner.

Artikel 61

Indsamling af udtjente startbatterier, udtjente industribatterier og udtjente elkøretøjsbatterier

1.   Producenterne af startbatterier, industribatterier og elkøretøjsbatterier eller producentansvarsorganisationer udpeget i henhold til artikel 57, stk. 1, tilbagetager gratis og uden forpligtelse for slutbrugeren til at købe et nyt batteri eller til at have købt batteriet hos dem og sikrer, at alle udtjente startbatterier, udtjente industribatterier og udtjente elkøretøjsbatterier uanset deres karakter, kemisk sammensætning, tilstand, mærke eller oprindelse af den pågældende kategori, som de første gang har gjort tilgængelige på markedet på den pågældende medlemsstats område, indsamles separat. Med henblik herpå accepterer de at tilbagetage udtjente startbatterier, udtjente industribatterier og udtjente elkøretøjsbatterier fra slutbrugere eller fra tilbagetagnings- og indsamlingssystemer, som omfatter indsamlingssteder, som de har etableret i samarbejde med:

| a) | distributører af startbatterier, industribatterier og elkøretøjsbatterier i henhold til artikel 62, stk. 1 |
| --- | --- |

a)

distributører af startbatterier, industribatterier og elkøretøjsbatterier i henhold til artikel 62, stk. 1

| b) | erhvervsdrivende, der udfører genfremstilling eller formålsændring af startbatterier, industribatterier og elkøretøjsbatterier |
| --- | --- |

b)

erhvervsdrivende, der udfører genfremstilling eller formålsændring af startbatterier, industribatterier og elkøretøjsbatterier

| c) | anlæg til behandling af affald af elektrisk og elektronisk udstyr og udrangerede køretøjer i henhold til artikel 65 med hensyn til udtjente startbatterier, udtjente industribatterier og udtjente elkøretøjsbatterier, der følger af deres aktiviteter |
| --- | --- |

c)

anlæg til behandling af affald af elektrisk og elektronisk udstyr og udrangerede køretøjer i henhold til artikel 65 med hensyn til udtjente startbatterier, udtjente industribatterier og udtjente elkøretøjsbatterier, der følger af deres aktiviteter

| d) | offentlige myndigheder eller tredjeparter, der udfører affaldshåndtering på deres vegne, i henhold til artikel 66. |
| --- | --- |

d)

offentlige myndigheder eller tredjeparter, der udfører affaldshåndtering på deres vegne, i henhold til artikel 66.

Medlemsstaterne kan vedtage foranstaltninger med henblik på at kræve, at de enheder, der er omhandlet i første afsnit, litra a)-d), kun må indsamle udtjente startbatterier, udtjente industribatterier og udtjente elkøretøjsbatterier, hvis de har indgået en kontrakt med producenterne eller producentansvarsorganisationer udpeget i henhold til artikel 57, stk. 1.

Hvis udtjente industribatterier kræver forudgående demontering hos private, ikkeerhvervsmæssige brugere, må producentens forpligtelse til at tilbagetage disse udtjente batterier ikke medføre, at omkostningerne i forbindelse med demontering og indsamling af disse udtjente batterier afholdes af disse brugere.

2.   De tilbagetagningsordninger, der er indført i henhold til stk. 1, skal dække hele medlemsstatens område under hensyntagen til befolkningens størrelse og tæthed, den forventede mængde udtjente startbatterier, udtjente industribatterier og udtjente elkøretøjsbatterier samt tilgængeligheden for og nærheden til slutbrugerne og må ikke være begrænset til områder, hvor indsamlingen og den efterfølgende håndtering af udtjente startbatterier, udtjente industribatterier og udtjente elkøretøjsbatterier er rentabel.

3.   Producenter af startbatterier, industribatterier og elkøretøjsbatterier eller producentansvarsorganisationer udpeget i henhold til artikel 57, stk. 1:

| a) | udstyrer de tilbagetagnings- og indsamlingssystemer, der er omhandlet i stk. 1, med egnet indsamlingsinfrastruktur til særskilt indsamling af udtjente startbatterier, udtjente industribatterier og udtjente elkøretøjsbatterier, som opfylder de gældende sikkerhedskrav, og dækker de nødvendige omkostninger i forbindelse med disse tilbagetagnings- og indsamlingssystemers tilbagetagningsaktiviteter. beholderne til indsamling og midlertidig oplagring af sådanne udtjente batterier i tilbagetagnings- og indsamlingssystemerne skal være hensigtsmæssige i betragtning af mængden og farligheden de udtjente startbatterier, udtjente industribatterier og udtjente elkøretøjsbatterier, som forventes at blive indsamlet gennem disse indsamlingssteder |
| --- | --- |

a)

udstyrer de tilbagetagnings- og indsamlingssystemer, der er omhandlet i stk. 1, med egnet indsamlingsinfrastruktur til særskilt indsamling af udtjente startbatterier, udtjente industribatterier og udtjente elkøretøjsbatterier, som opfylder de gældende sikkerhedskrav, og dækker de nødvendige omkostninger i forbindelse med disse tilbagetagnings- og indsamlingssystemers tilbagetagningsaktiviteter. beholderne til indsamling og midlertidig oplagring af sådanne udtjente batterier i tilbagetagnings- og indsamlingssystemerne skal være hensigtsmæssige i betragtning af mængden og farligheden de udtjente startbatterier, udtjente industribatterier og udtjente elkøretøjsbatterier, som forventes at blive indsamlet gennem disse indsamlingssteder

| b) | indsamler udtjente startbatterier, udtjente industribatterier og udtjente elkøretøjsbatterier fra de tilbagetagnings- og indsamlingssystemer, der er omhandlet i stk. 1, med en hyppighed, der står i forhold til den særskilte indsamlingsinfrastrukturs oplagringskapacitet og mængden og farligheden af de udtjente batterier, der sædvanligvis indsamles via disse tilbagetagnings- og indsamlingssystemer, og |
| --- | --- |

b)

indsamler udtjente startbatterier, udtjente industribatterier og udtjente elkøretøjsbatterier fra de tilbagetagnings- og indsamlingssystemer, der er omhandlet i stk. 1, med en hyppighed, der står i forhold til den særskilte indsamlingsinfrastrukturs oplagringskapacitet og mængden og farligheden af de udtjente batterier, der sædvanligvis indsamles via disse tilbagetagnings- og indsamlingssystemer, og

| c) | sørger for, at udtjente startbatterier, udtjente industribatterier og udtjente elkøretøjsbatterier, der indsamles fra slutbrugere og tilbagetagnings- og indsamlingssystemerne omhandlet i denne artikels stk. 1, leveres til godkendte behandlingsanlæg i henhold til artikel 70 og 73. |
| --- | --- |

c)

sørger for, at udtjente startbatterier, udtjente industribatterier og udtjente elkøretøjsbatterier, der indsamles fra slutbrugere og tilbagetagnings- og indsamlingssystemerne omhandlet i denne artikels stk. 1, leveres til godkendte behandlingsanlæg i henhold til artikel 70 og 73.

4.   De enheder, der er omhandlet i denne artikels stk. 1, litra a)-d), kan aflevere indsamlede udtjente startbatterier, udtjente industribatterier og udtjente elkøretøjsbatterier til affaldshåndteringsvirksomheder, der er udvalgt i overensstemmelse med artikel 57, stk. 8, med henblik på behandling i henhold til artikel 70. I sådanne tilfælde anses producenternes forpligtelse i henhold til nærværende artikels stk. 3, litra c), for opfyldt.

Artikel 62

Distributørens forpligtelser

1.   Distributørerne tilbagetager udtjente batterier fra slutbrugeren gratis og uden at indføre en forpligtelse for slutbrugeren til at købe eller til at have købt et nyt batteri uanset batteriernes kemiske sammensætning, mærke eller oprindelse på følgende måde:

| a) | for udtjente bærbare batterier, på eller i umiddelbar nærhed af distributørens detailsalgssted |
| --- | --- |

a)

for udtjente bærbare batterier, på eller i umiddelbar nærhed af distributørens detailsalgssted

| b) | for udtjente batterier til lette transportmidler, udtjente startbatterier, udtjente industribatterier og udtjente elkøretøjsbatterier, på eller i umiddelbar nærhed af distributørens detailsalgssted. |
| --- | --- |

b)

for udtjente batterier til lette transportmidler, udtjente startbatterier, udtjente industribatterier og udtjente elkøretøjsbatterier, på eller i umiddelbar nærhed af distributørens detailsalgssted.

2.   Tilbagetagningsforpligtelsen i stk. 1:

| a) | finder ikke anvendelse på affaldsprodukter, der indeholder batterier |
| --- | --- |

a)

finder ikke anvendelse på affaldsprodukter, der indeholder batterier

| b) | er begrænset til de kategorier af udtjente batterier, som distributøren har eller havde som batterier i sit sortiment, og, for udtjente bærbare batterier, til den mængde, som ikkeerhvervsmæssige slutbrugere sædvanligvis bortskaffer. |
| --- | --- |

b)

er begrænset til de kategorier af udtjente batterier, som distributøren har eller havde som batterier i sit sortiment, og, for udtjente bærbare batterier, til den mængde, som ikkeerhvervsmæssige slutbrugere sædvanligvis bortskaffer.

3.   Distributørerne afleverer udtjente batterier, som de har taget tilbage, til de producenter eller producentansvarsorganisationer, som er ansvarlige for at sikre indsamlingen af disse udtjente batterier i henhold til henholdsvis artikel 59, 60 og 61, eller til en affaldshåndteringsvirksomhed, der er udvalgt i overensstemmelse med artikel 57, stk. 8, med henblik på behandling i overensstemmelse med artikel 70.

4.   Forpligtelserne i henhold til denne artikel finder tilsvarende anvendelse på distributører, der leverer batterier til slutbrugerne efter aftaler om fjernsalg. Disse distributører sørger for et tilstrækkeligt antal indsamlingssteder, som dækker hele medlemsstatens område, og som tager hensyn til befolkningens størrelse og tæthed, den forventede mængde af henholdsvis udtjente bærbare batterier, udtjente batterier til lette transportmidler, udtjente startbatterier, udtjente industribatterier og udtjente elkøretøjsbatterier, samt tilgængeligheden for og nærheden til slutbrugerne, til at slutbrugerne kan returnere batterier.

5.   I tilfælde af salg med levering tilbyder distributørerne gratis at tage udtjente bærbare batterier, udtjente batterier til lette transportmidler, udtjente industribatterier, udtjente startbatterier og udtjente elkøretøjsbatterier tilbage på slutbrugerens leveringssted eller på et lokalt indsamlingssted. Slutbrugeren oplyses ved bestilling af et batteri om ordningerne for tilbagetagning af et udtjent batteri.

6.   Med henblik på overholdelse af artikel 30, stk. 1, litra d) og e), i forordning (EU) 2022/2065 indhenter udbydere af onlineplatforme, der er omfattet af anvendelsesområdet for kapitel III, afdeling 4, i nævnte forordning, som giver forbrugere mulighed for at indgå aftaler om fjernsalg med producenter, følgende oplysninger fra producenter, der udbyder batterier, herunder batterier, der er indbygget i apparater, lette transportmidler eller andre køretøjer, til forbrugere i Unionen:

| a) | oplysninger vedrørende det producentregister, der er omhandlet i artikel 55, og producentens registreringsnummer eller -numre i dette register |
| --- | --- |

a)

oplysninger vedrørende det producentregister, der er omhandlet i artikel 55, og producentens registreringsnummer eller -numre i dette register

| b) | en selvcertificering fra producenten, der forpligter sig til kun at udbyde batterier, herunder batterier, der er indbygget i apparater, lette transportmidler eller andre køretøjer, for hvilke de krav om udvidet producentansvar, der er omhandlet i artikel 56, stk. 1, 2, 3 og 4, artikel 57, stk. 1, og artikel 58, stk. 1, 2 og 7, er opfyldt. |
| --- | --- |

b)

en selvcertificering fra producenten, der forpligter sig til kun at udbyde batterier, herunder batterier, der er indbygget i apparater, lette transportmidler eller andre køretøjer, for hvilke de krav om udvidet producentansvar, der er omhandlet i artikel 56, stk. 1, 2, 3 og 4, artikel 57, stk. 1, og artikel 58, stk. 1, 2 og 7, er opfyldt.

Artikel 63

Returpantordninger for batterier

Senest den 31. december 2027 vurderer Kommissionen gennemførligheden af og de potentielle fordele ved at etablere returpantordninger for batterier, navnlig for bærbare batterier til almindelig anvendelse. Med henblik herpå forelægger Kommissionen en rapport for Europa-Parlamentet og for Rådet og overvejer at træffe de fornødne foranstaltninger, herunder vedtagelsen af lovgivningsforslag.

Artikel 64

Slutbrugernes forpligtelser

1.   Slutbrugerne bortskaffer udtjente batterier særskilt fra andre affaldsstrømme, herunder fra blandet kommunalt affald.

2.   Slutbrugerne bortskaffer udtjente batterier på udpegede særskilte indsamlingssteder, der er oprettet som led i eller i overensstemmelse med de specifikke ordninger, der er etableret sammen med producenten eller en producentansvarsorganisation, jf. artikel 59, 60 og 61.

Artikel 65

Forpligtelser for operatører af behandlingsanlæg

1.   Operatører af behandlingsanlæg, som er omfattet af direktiv 2000/53/EF eller 2012/19/EU, afleverer udtjente batterier, der stammer fra behandling af udrangerede køretøjer eller affald af elektrisk og elektronisk udstyr, til producenter af den relevant kategori af batterier eller producentansvarsorganisationer udpeget i henhold til artikel 57, stk. 1, eller til affaldshåndteringsvirksomheder, der er udvalgt i overensstemmelse med artikel 57, stk. 8, med henblik på behandling i henhold til artikel 70.

2.   Operatører af behandlingsanlæg som omhandlet i stk. 1 fører optegnelser over nævnte afleveringstransaktioner.

Artikel 66

Offentlige affaldshåndteringsmyndigheders deltagelse

1.   Udtjente batterier fra private, ikkeerhvervsmæssige slutbrugere kan bortskaffes på særskilte indsamlingssteder, der er etableret af offentlige affaldshåndteringsmyndigheder.

2.   Offentlige affaldshåndteringsmyndigheder sikrer, at indsamlede udtjente batterier behandles i overensstemmelse med artikel 70, enten ved:

| a) | at overdrage dem til producenter af den relevante kategori af batterier eller til producentansvarsorganisationer, hvis udpeget i henhold til artikel 57, stk. 1, eller til affaldshåndteringsvirksomheder, der er udvalgt i overensstemmelse med artikel 57, stk. 8, eller |
| --- | --- |

a)

at overdrage dem til producenter af den relevante kategori af batterier eller til producentansvarsorganisationer, hvis udpeget i henhold til artikel 57, stk. 1, eller til affaldshåndteringsvirksomheder, der er udvalgt i overensstemmelse med artikel 57, stk. 8, eller

| b) | selv at behandle de indsamlede udtjente batterier i overensstemmelse med artikel 68, stk. 2. |
| --- | --- |

b)

selv at behandle de indsamlede udtjente batterier i overensstemmelse med artikel 68, stk. 2.

Artikel 67

Frivillige indsamlingssteders deltagelse

1.   Frivillige indsamlingssteder for udtjente bærbare batterier afleverer indsamlede udtjente bærbare batterier til producenterne af bærbare batterierne eller til tredjeparter, der handler på deres vegne, herunder producentansvarsorganisationer, eller til affaldshåndteringsvirksomheder, der er udvalgt i overensstemmelse med artikel 57, stk. 8, med henblik på behandling i overensstemmelse med kravene i artikel 70.

2.   Frivillige indsamlingssteder for udtjente batterier til lette transportmidler afleverer indsamlede udtjente batterier til lette transportmidler til producenterne af batterier til lette transportmidler eller til tredjeparter, der handler på deres vegne, herunder producentansvarsorganisationer, eller til affaldshåndteringsvirksomheder, der er udvalgt i overensstemmelse med artikel 57, stk. 8, med henblik på behandling i overensstemmelse med kravene i artikel 70.

Artikel 68

Begrænsninger vedrørende aflevering af udtjente bærbare batterier og udtjente batterier til lette transportmidler

1.   Medlemsstaterne kan begrænse muligheden for, at distributører, operatører af affaldsbehandlingsanlæg som omhandlet i artikel 65, offentlige affaldshåndteringsmyndigheder som omhandlet i artikel 66 og frivillige indsamlingssteder som omhandlet i artikel 67 kan aflevere indsamlede udtjente bærbare batterier og udtjente batterier til lette transportmidler enten til producenter eller producentansvarsorganisationer eller til en affaldshåndteringsvirksomhed med henblik på at udføre behandling i overensstemmelse med artikel 70. Medlemsstaterne sikrer, at sådanne begrænsninger ikke har en negativ påvirkning af indsamlings- og genanvendelsessystemerne.

2.   Medlemsstaterne kan også vedtage foranstaltninger, der giver offentlige affaldshåndteringsmyndigheder som omhandlet i artikel 66 mulighed for selv at udføre behandling i overensstemmelse med artikel 70.

Artikel 69

Medlemsstaternes forpligtelser vedrørende indsamlingsmål for udtjente bærbare batterier og udtjente batterier til lette transportmidler

1.   Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til, at producenterne eller producentansvarsorganisationerne udpeget i henhold til artikel 57, stk. 1, opfylder de indsamlingsmål, der er fastsat i artikel 59, stk. 3, første afsnit, litra a), b) og c), for så vidt angår udtjente bærbare batterier, og fastsat i artikel 60, stk. 3, første afsnit, litra a) og b), for så vidt angår udtjente batterier til lette transportmidler.

2.   Medlemsstaterne overvåger regelmæssigt, mindst en gang om året, navnlig de indsamlingsprocenter, producenterne eller producentansvarsorganisationerne udpeget i henhold til artikel 57, stk. 1, har opnået, med henblik på at kontrollere, at de har truffet passende foranstaltninger til at opfylde de indsamlingsmål, der er fastsat i artikel 59, stk. 3, første afsnit, litra a), b) og c), for så vidt angår udtjente bærbare batterier, og fastsat i artikel 60, stk. 3, første afsnit, litra a) og b), for så vidt angår udtjente batterier til lette transportmidler. Denne overvågning baseres navnlig på de oplysninger, der er indberettet til de kompetente myndigheder i overensstemmelse med artikel 75, og omfatter kontrol af disse oplysninger og af, om producenten har overholdt beregningsmetoden i bilag XI, og resultaterne af den undersøgelse af sammensætningen, der er omhandlet i nærværende artikels stk. 5, og alle andre oplysninger, som medlemsstaten har til rådighed.

3.   Hvis en medlemsstat på grundlag af den overvågning, der er omhandlet i denne artikels stk. 2, finder, at en producent eller en producentansvarsorganisation udpeget i henhold til artikel 57, stk. 1, ikke har truffet foranstaltninger, der er i overensstemmelse med opfyldelsen af indsamlingsmålene i artikel 59, stk. 3, første afsnit, litra a), b) og c), for så vidt angår udtjente bærbare batterier, og fastsat i artikel 60, stk. 3, første afsnit, litra a) og b), for så vidt angår udtjente batterier til lette transportmidler, anmoder den kompetente myndighed i den pågældende medlemsstat producenten eller producentansvarsorganisationen om at træffe passende korrigerende tiltag for at sikre, at den kan nå indsamlingsmålene, der er fastsat i en af nævnte artikler, alt efter hvad der er relevant.

4.   Med forbehold af den i artikel 58, stk. 5, omhandlede mekanisme for egenkontrol forelægger producenten eller producentansvarsorganisationen udpeget i henhold til artikel 57, stk. 1, et udkast til plan for korrigerende tiltag for den kompetente myndighed senest tre måneder efter anmodningen fra den kompetente myndighed, der er omhandlet i nærværende artikels stk. 3. Den kompetente myndighed kan fremsætte bemærkninger til udkastet til planen og meddeler sådanne eventuelle bemærkninger til producenten eller producentansvarsorganisationen senest en måned efter modtagelsen af udkastet til plan for korrigerende tiltag.

Hvis den kompetente myndighed meddeler sine bemærkninger til udkastet til plan for korrigerende tiltag, udarbejder producenten eller producentansvarsorganisationerne senest en måned efter modtagelsen af disse bemærkninger planen for korrigerende tiltag under hensyntagen til disse bemærkninger og gennemfører den i overensstemmelse hermed.

Indholdet af planen for korrigerende tiltag og producentens eller producentansvarsorganisationens overholdelse heraf tages i betragtning ved vurderingen af, om betingelserne for den registrering, der er fastsat i artikel 55, og, hvor det er relevant, for den godkendelse, der er fastsat i artikel 58, fortsat er opfyldt.

5.   Senest den 1. januar 2026 og hvert femte år herefter udfører medlemsstaterne en undersøgelse af sammensætningen af indsamlet blandet kommunalt affald og affald af elektrisk og elektronisk udstyr for det foregående kalenderår med henblik på at bestemme andelen af udtjente bærbare batterier og udtjente batterier til lette transportmidler deri. På grundlag af disse undersøgelser kan de kompetente myndigheder kræve, at producenterne af bærbare batterier, producenterne af batterier til lette transportmidler eller den respektive producentansvarsorganisation udpeget i henhold til artikel 57, stk. 1, iværksætter korrigerende tiltag for at udvide deres net af tilsluttede indsamlingssteder og gennemføre oplysningskampagner i henhold til artikel 74, stk. 1.

Artikel 70

Behandling

1.   Indsamlede udtjente batterier må ikke bortskaffes eller gøres til genstand for en energinyttiggørelsesoperation.

2.   Med forbehold af direktiv 2010/75/EU sikrer godkendte anlæg, at behandling af udtjente batterier som minimum er i overensstemmelse med denne forordnings bilag XII, del A, og med den bedste tilgængelige teknik som defineret i artikel 3, nr. 10), i direktiv 2010/75/EU.

3.   Såfremt batterier indsamles, mens de stadig er indbygget i et udtjent apparat, et udtjent let transportmiddel eller et udrangeret køretøj, udtages de, hvor dette er relevant, fra det indsamlede udtjente apparat, det udtjente lette transportmiddel eller det udrangerede køretøj i overensstemmelse med kravene i direktiv 2000/53/EF eller 2012/19/EU.

4.   Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i henhold til artikel 89 for at ændre de behandlingskrav for udtjente batterier, der er fastsat i bilag XII, del A, i lyset af de tekniske og videnskabelige fremskridt og nye teknologier inden for affaldshåndtering.

5.   Medlemsstaterne kan indføre incitamentsordninger for erhvervsdrivende, der opnår højere procentsatser end de mål, der er fastsat i bilag XII, del B og C, for henholdsvis genanvendelseseffektivitet og materialenyttiggørelse.

Artikel 71

Mål for genanvendelseseffektivitet og materialenyttiggørelse

1.   Hvert godkendt anlæg sikrer, at alle udtjente batterier, der gøres tilgængelige for det pågældende anlæg, modtages og forberedes til genbrug, forberedelse til formålsændring eller genanvendelse.

2.   Genanvendelsesvirksomheder sikrer, at genanvendelsen opfylder de mål for genanvendelseseffektivitet og de mål for materialenyttiggørelse, der er fastsat i henholdsvis bilag XII, del B og C.

3.   Procentsatserne for genanvendelseseffektivitet og materialenyttiggørelse beregnes i overensstemmelse med de regler, som fastsættes i en delegeret retsakt, der vedtages i henhold til denne artikels stk. 4.

4.   Kommissionen vedtager senest den 18. februar 2025 en delegeret retsakt i overensstemmelse med artikel 89 med henblik på at supplere denne forordning ved at fastlægge metoden til beregning og verifikation af procentsatserne for genanvendelseseffektivitet og materialenyttiggørelse i overensstemmelse med bilag XII, del A, og formatet for dokumentationen.

5.   Senest den 18. august 2026 og mindst hvert femte år derefter vurderer Kommissionen, om det som følge af markedsudviklingen, navnlig vedrørende batteriteknologier, der indvirker på, hvilken type materialer der nyttiggøres, og den eksisterende og forventede tilgængelighed af kobolt, kobber, bly, litium eller nikkel eller manglen herpå, og i lyset af den tekniske og videnskabelige udvikling er hensigtsmæssigt at revidere de mål for genanvendelseseffektivitet og materialenyttiggørelse, der er fastsat i bilag XII, del B og C. Hvis det er berettiget og hensigtsmæssigt på grundlag af nævnte vurdering, tillægges Kommissionen beføjelse til at vedtage en delegeret retsakt i overensstemmelse med artikel 89 med henblik på at ændre de mål for genanvendelseseffektivitet og materialenyttiggørelse, der er fastsat i bilag XII, del B og C.

6.   Hvis det er hensigtsmæssigt på grund af en markedsudvikling, der indvirker på, hvilken type materialer der kan nyttiggøres, og i lyset af den tekniske og videnskabelige udvikling, herunder nye teknologier inden for affaldshåndtering, tillægges Kommissionen beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 89 med henblik på at ændre bilag XII, del C, ved at tilføje yderligere materialer med specifikke mål for materialenyttiggørelse for hvert specifikt materiale og bilag XII, del B, ved at tilføje yderligere batterikemi med specifikke mål for genanvendelseseffektivitet.

Artikel 72

Overførsel af udtjente batterier

1.   Behandling kan foretages uden for den pågældende medlemsstat eller uden for Unionen, såfremt overførslen af udtjente batterier eller dele heraf sker i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 1013/2006 og forordning (EF) nr. 1418/2007.

2.   Med henblik på at skelne mellem brugte batterier og udtjente batterier kan medlemsstaternes kompetente myndigheder inspicere overførsler af brugte batterier, der mistænkes for at være udtjente batterier, med henblik på overholdelse af minimumskravene fastsat i bilag XIV og overvåge sådanne overførsler i overensstemmelse hermed.

Hvis de kompetente myndigheder i en medlemsstat fastslår, at en påtænkt overførsel af brugte batterier består af udtjente batterier, kan omkostningerne ved relevant analyse, inspektion og oplagring af de brugte batterier, der mistænkes for at være udtjente, pålægges producenterne af de relevante kategorier af batterier, tredjeparter, der handler på deres vegne, eller andre personer, der forestår overførslen. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 89 med henblik på at supplere minimumskravene fastsat i bilag XIV, navnlig vedrørende sundhedstilstanden, for at skelne mellem overførsel af brugte batterier og udtjente batterier.

3.   Udtjente batterier eller dele heraf, der eksporteres fra Unionen i henhold til denne artikels stk. 1, regnes kun med som opfyldelse af de i artikel 70 og 71 fastsatte krav, effektivitetssatser og mål, hvis eksportøren af de udtjente batterier eller dele heraf fremlægger dokumentation, der er godkendt af den kompetente bestemmelsesmyndighed, for, at behandlingen fandt sted under omstændigheder, der svarer til kravene i denne forordning, og i overensstemmelse med anden EU-lovgivning om beskyttelse af menneskers sundhed og miljøet.

4.   Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage en delegeret retsakt i henhold til artikel 89 om fastsættelse af nærmere bestemmelser som supplement til bestemmelserne i nærværende artikels stk. 3, som omfatter kriterierne for vurderingen af tilsvarende omstændigheder.

Artikel 73

Forberedelse til genbrug og forberedelse til formålsændring af udtjente batterier til lette transportmidler, udtjente industribatterier og udtjente elkøretøjsbatterier

1.   For at dokumentere, at et udtjent batteri til lette transportmidler, et udtjent industribatteri og et udtjent elkøretøjsbatteri, som har været genstand for forberedelse til genbrug eller forberedelse til formålsændring, ikke længere er udtjent, fremlægger batteriindehaveren efter anmodning fra en kompetent myndighed:

| a) | dokumentation for en evaluering eller test af sundhedstilstand udført i en medlemsstat i form af en kopi af optegnelsen, der bekræfter af det pågældende batteris kapacitet til at levere den ydeevne, der er relevant for dets formål efter forberedelse til genbrug eller forberedelse til formålsændring |
| --- | --- |

a)

dokumentation for en evaluering eller test af sundhedstilstand udført i en medlemsstat i form af en kopi af optegnelsen, der bekræfter af det pågældende batteris kapacitet til at levere den ydeevne, der er relevant for dets formål efter forberedelse til genbrug eller forberedelse til formålsændring

| b) | dokumentation for den videre anvendelse af et batteri, som har været genstand for forberedelse til genbrug eller forberedelse til formålsændring, i form af en faktura, en salgsaftale eller overdragelse af ejendomsretten til batteriet |
| --- | --- |

b)

dokumentation for den videre anvendelse af et batteri, som har været genstand for forberedelse til genbrug eller forberedelse til formålsændring, i form af en faktura, en salgsaftale eller overdragelse af ejendomsretten til batteriet

| c) | dokumentation for hensigtsmæssig beskyttelse mod beskadigelse under transport, pålæsning og aflæsning, herunder ved tilstrækkelig emballering og passende stabling af forsendelsen. |
| --- | --- |

c)

dokumentation for hensigtsmæssig beskyttelse mod beskadigelse under transport, pålæsning og aflæsning, herunder ved tilstrækkelig emballering og passende stabling af forsendelsen.

2.   De oplysninger, der er omhandlet i stk. 1, litra a), gøres tilgængelige for slutbrugere og tredjeparter, der handler på deres vegne, uden forskelsbehandling og på lige vilkår som en del af den dokumentation, der ledsager batteriet omhandlet i stk. 1, når det bringes i omsætning eller tages i brug.

3.   Videregivelsen af oplysninger i henhold til stk. 1 og 2 berører ikke forpligtelser til sikring af fortroligheden af forretningsmæssigt følsomme oplysninger i overensstemmelse med den relevante EU-ret og nationale ret.

4.   Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage en gennemførelsesretsakt om fastsættelse af de nærmere tekniske krav og verifikationskrav, som udtjente batterier til lette transportmidler, udtjente industribatterier eller udtjente elkøretøjsbatterier skal opfylde for ikke længere at være udtjente. Denne gennemførelsesretsakt vedtages efter undersøgelsesproceduren, jf. artikel 90, stk. 3.

Artikel 74

Oplysninger om forebyggelse og håndtering af udtjente batterier

1.   Producenterne eller producentansvarsorganisationer udpeget i henhold til artikel 57, stk. 1, stiller ud over de oplysninger, som er omhandlet i artikel 8a, stk. 2, i direktiv 2008/98/EF, følgende oplysninger vedrørende forebyggelse og håndtering af udtjente batterier til rådighed for slutbrugerne og distributørerne for så vidt angår de kategorier af batterier, som de leverer på en medlemsstats område:

| a) | slutbrugernes rolle med hensyn til at bidrage til forebyggelse af affald, herunder gennem oplysninger om god praksis og anbefalinger for anvendelse af batterier med det formål at øge deres anvendelsesperiode og mulighederne for genbrug, forberedelse til genbrug, forberedelse til formålsændring, formålsændring og genfremstilling |
| --- | --- |

a)

slutbrugernes rolle med hensyn til at bidrage til forebyggelse af affald, herunder gennem oplysninger om god praksis og anbefalinger for anvendelse af batterier med det formål at øge deres anvendelsesperiode og mulighederne for genbrug, forberedelse til genbrug, forberedelse til formålsændring, formålsændring og genfremstilling

| b) | slutbrugernes rolle med hensyn til at bidrage til den særskilte indsamling af udtjente batterier i overensstemmelse med deres forpligtelser i henhold til artikel 64, således at batterierne kan behandles |
| --- | --- |

b)

slutbrugernes rolle med hensyn til at bidrage til den særskilte indsamling af udtjente batterier i overensstemmelse med deres forpligtelser i henhold til artikel 64, således at batterierne kan behandles

| c) | de aktiviteter, der findes til særskilt indsamling, tilbagetagnings- og indsamlingssteder, forberedelse til genbrug, forberedelse til formålsændring og behandling af udtjente batterier |
| --- | --- |

c)

de aktiviteter, der findes til særskilt indsamling, tilbagetagnings- og indsamlingssteder, forberedelse til genbrug, forberedelse til formålsændring og behandling af udtjente batterier

| d) | de nødvendige sikkerhedsanvisninger i håndtering af udtjente batterier, herunder med hensyn til de risici, der er forbundet med batterier, der indeholder litium, og håndteringen heraf |
| --- | --- |

d)

de nødvendige sikkerhedsanvisninger i håndtering af udtjente batterier, herunder med hensyn til de risici, der er forbundet med batterier, der indeholder litium, og håndteringen heraf

| e) | betydningen af mærkning og symboler på batterier, jf. artikel 13, eller som er påtrykt deres emballage eller i de dokumenter, der ledsager batteriet, og |
| --- | --- |

e)

betydningen af mærkning og symboler på batterier, jf. artikel 13, eller som er påtrykt deres emballage eller i de dokumenter, der ledsager batteriet, og

| f) | påvirkningen af stoffer, navnlig farlige stoffer, i batterier på miljøet og menneskers sundhed eller sikkerhed, herunder påvirkningen som følge af uhensigtsmæssig bortskaffelse af udtjente batterier, f.eks. henkastning eller bortskaffelse som usorteret kommunalt affald. |
| --- | --- |

f)

påvirkningen af stoffer, navnlig farlige stoffer, i batterier på miljøet og menneskers sundhed eller sikkerhed, herunder påvirkningen som følge af uhensigtsmæssig bortskaffelse af udtjente batterier, f.eks. henkastning eller bortskaffelse som usorteret kommunalt affald.

Disse oplysninger stilles til rådighed:

| a) | med jævne mellemrum for hver batterimodel fra det tidspunkt, hvor den pågældende batterimodel første gang gøres tilgængelig på markedet i en medlemsstat, som minimum på salgsstedet på en synlig måde og via onlineplatforme |
| --- | --- |

a)

med jævne mellemrum for hver batterimodel fra det tidspunkt, hvor den pågældende batterimodel første gang gøres tilgængelig på markedet i en medlemsstat, som minimum på salgsstedet på en synlig måde og via onlineplatforme

| b) | på et eller flere for slutbrugerne letforståelige sprog som fastsat af den medlemsstat, hvor batteriet skal gøres tilgængeligt på markedet. |
| --- | --- |

b)

på et eller flere for slutbrugerne letforståelige sprog som fastsat af den medlemsstat, hvor batteriet skal gøres tilgængeligt på markedet.

2.   Producenterne stiller oplysninger om de sikkerheds- og beskyttelsesforanstaltninger, herunder vedrørende sikkerhed på arbejdspladsen, som finder anvendelse på oplagring og indsamling af udtjente batterier, til rådighed for de distributører og aktører, der er omhandlet i artikel 62, 65 og 66, og andre affaldshåndteringsvirksomheder, som udfører forberedelse til genbrug, forberedelse til formålsændring eller behandling.

3.   Fra det tidspunkt, hvor et batteri er leveret på en medlemsstats område, stiller producenterne gratis og efter anmodning følgende batterimodelspecifikke oplysninger om korrekt og miljømæssigt forsvarlig behandling af udtjente batterier til rådighed for affaldshåndteringsvirksomheder, som udfører forberedelse til genbrug, forberedelse til formålsændring eller behandling, for så vidt som disse virksomheder har brug for oplysningerne for at udføre disse aktiviteter:

| a) | processerne for demontering af lette transportmidler, køretøjer og apparater på en sådan måde, at indbyggede batterier kan udtages |
| --- | --- |

a)

processerne for demontering af lette transportmidler, køretøjer og apparater på en sådan måde, at indbyggede batterier kan udtages

| b) | de sikkerheds- og beskyttelsesforanstaltninger, herunder vedrørende sikkerhed på arbejdspladsen og brandsikring, som finder anvendelse i forbindelse med oplagringen, transporten og behandlingen af udtjente batterier. |
| --- | --- |

b)

de sikkerheds- og beskyttelsesforanstaltninger, herunder vedrørende sikkerhed på arbejdspladsen og brandsikring, som finder anvendelse i forbindelse med oplagringen, transporten og behandlingen af udtjente batterier.

De i første afsnit, litra a) og b) omhandlede oplysninger skal angive komponenter, materialer og placering af alle farlige stoffer i et batteri, for så vidt som de virksomheder, der udfører forberedelse til genbrug, forberedelse til formålsændring eller behandling, har brug for oplysningerne for at opfylde kravene i denne forordning.

Disse oplysninger stilles til rådighed på et eller flere sprog, der er letforståelige for de virksomheder, der er nævnt i første afsnit, som fastsat af den medlemsstat, på hvis marked batteriet skal gøres tilgængeligt.

4.   Distributører, der leverer batterier til slutbrugere, fremlægger permanent på deres detailforretningssted lettilgængeligt og synligt for batteriernes slutbrugere de oplysninger, der er anført i stk. 1 og 2, og oplysninger om, hvordan slutbrugerne gratis kan returnere udtjente batterier til de respektive indsamlingssteder, der er etableret på detailsalgssteder eller på vegne af en onlineplatform. Denne forpligtelse er begrænset til de kategorier af batterier, som distributøren eller detailhandleren har eller havde som nye i sit sortiment.

Distributører fremlægger også de oplysninger, der er omhandlet i stk. 1 og 2, når de sælger deres produkter via onlineplatforme, der giver forbrugerne mulighed for at indgå aftaler om fjernsalg med erhvervsdrivende.

5.   De omkostninger, der dækkes af producenten i henhold til artikel 56, stk. 4, litra a)-d), vises særskilt for slutbrugeren på salgsstedet for et nyt batteri.

6.   Producenter af den relevante kategori af batterier eller producentansvarsorganisationer iværksætter oplysningskampagner og giver incitamenter for slutbrugerne til at bortskaffe udtjente batterier på en måde, der er i overensstemmelse med de oplysninger, der gøres tilgængelige for slutbrugerne vedrørende forebyggelse og håndtering af udtjente batterier i overensstemmelse med stk. 1.

7.   Hvis oplysninger stilles offentligt til rådighed for slutbrugerne i henhold til denne artikel, sikres fortroligheden af forretningsmæssigt følsomme oplysninger i overensstemmelse med den relevante EU-ret og nationale ret.

Artikel 75

Minimumskrav for rapportering til de kompetente myndigheder

1.   Producenterne af bærbare batterier og producenterne af batterier til lette transportmidler eller producentansvarsorganisationer udpeget i henhold til artikel 57, stk. 1, rapporterer mindst for hvert kalenderår følgende oplysninger fordelt på de udtjente batteriers kemi og kategori til den kompetente myndighed:

| a) | mængden af bærbare batterier og batterier til lette transportmidler, der første gang er gjort tilgængelige på en medlemsstats område, undtagen batterier, der har forladt medlemsstatens område i det pågældende år, inden de blev solgt til slutbrugere |
| --- | --- |

a)

mængden af bærbare batterier og batterier til lette transportmidler, der første gang er gjort tilgængelige på en medlemsstats område, undtagen batterier, der har forladt medlemsstatens område i det pågældende år, inden de blev solgt til slutbrugere

| b) | mængden af bærbare batterier til almindelig anvendelse, der første gang er gjort tilgængelige på en medlemsstats område, undtagen bærbare batterier til almindelig anvendelse, der har forladt medlemsstatens område i det pågældende år, inden de blev solgt til slutbrugere |
| --- | --- |

b)

mængden af bærbare batterier til almindelig anvendelse, der første gang er gjort tilgængelige på en medlemsstats område, undtagen bærbare batterier til almindelig anvendelse, der har forladt medlemsstatens område i det pågældende år, inden de blev solgt til slutbrugere

| c) | mængden af udtjente bærbare batterier og udtjente batterier til lette transportmidler, der er indsamlet i henhold til henholdsvis artikel 59 og 60 |
| --- | --- |

c)

mængden af udtjente bærbare batterier og udtjente batterier til lette transportmidler, der er indsamlet i henhold til henholdsvis artikel 59 og 60

| d) | den indsamlingsprocent for udtjente bærbare batterier og udtjente batterier til lette transportmidler, der er nået af producenten eller producentansvarsorganisationer |
| --- | --- |

d)

den indsamlingsprocent for udtjente bærbare batterier og udtjente batterier til lette transportmidler, der er nået af producenten eller producentansvarsorganisationer

| e) | mængden af indsamlede udtjente bærbare batterier og udtjente batterier til lette transportmidler, der er leveret til godkendte anlæg til behandling |
| --- | --- |

e)

mængden af indsamlede udtjente bærbare batterier og udtjente batterier til lette transportmidler, der er leveret til godkendte anlæg til behandling

| f) | mængden af indsamlede udtjente bærbare batterier og udtjente batterier til lette transportmidler, der er eksporteret til tredjelande til behandling, forberedelse til genbrug eller forberedelse til formålsændring |
| --- | --- |

f)

mængden af indsamlede udtjente bærbare batterier og udtjente batterier til lette transportmidler, der er eksporteret til tredjelande til behandling, forberedelse til genbrug eller forberedelse til formålsændring

| g) | mængden af indsamlede udtjente bærbare batterier og udtjente batterier til lette transportmidler, der er leveret til godkendte anlæg til forberedelse til genbrug eller forberedelse til formålsændring. |
| --- | --- |

g)

mængden af indsamlede udtjente bærbare batterier og udtjente batterier til lette transportmidler, der er leveret til godkendte anlæg til forberedelse til genbrug eller forberedelse til formålsændring.

Hvis andre affaldshåndteringsvirksomheder end producenter eller producentansvarsorganisationer udpeget i henhold til artikel 57, stk. 1, indsamler udtjente bærbare batterier eller udtjente batterier til lette transportmidler fra distributører eller andre indsamlingssteder for udtjente bærbare batterier eller udtjente batterier til lette transportmidler, rapporterer de for hvert kalenderår den indsamlede mængde udtjente bærbare batterier og udtjente batterier til lette transportmidler opdelt efter batterikemi til den kompetente myndighed.

2.   Producenterne af startbatterier, industribatterier og elkøretøjsbatterier eller producentansvarsorganisationer udpeget i henhold til artikel 57, stk. 1, rapporterer for hvert kalenderår følgende oplysninger opdelt efter kemiske stoffer i og kategorier af udtjente batterier til den kompetente myndighed:

| a) | mængden af startbatterier, industribatterier og elkøretøjsbatterier, der første gang er gjort tilgængelige på en medlemsstats område, undtagen bærbare batterier, der har forladt medlemsstatens område i det pågældende år, inden de blev solgt til slutbrugere |
| --- | --- |

a)

mængden af startbatterier, industribatterier og elkøretøjsbatterier, der første gang er gjort tilgængelige på en medlemsstats område, undtagen bærbare batterier, der har forladt medlemsstatens område i det pågældende år, inden de blev solgt til slutbrugere

| b) | mængden af indsamlede udtjente startbatterier, udtjente industribatterier og udtjente elkøretøjsbatterier, der er leveret til godkendte anlæg til forberedelse til genbrug eller forberedelse til formålsændring |
| --- | --- |

b)

mængden af indsamlede udtjente startbatterier, udtjente industribatterier og udtjente elkøretøjsbatterier, der er leveret til godkendte anlæg til forberedelse til genbrug eller forberedelse til formålsændring

| c) | mængden af indsamlede udtjente startbatterier, udtjente industribatterier og udtjente elkøretøjsbatterier, der er leveret til godkendte anlæg til behandling |
| --- | --- |

c)

mængden af indsamlede udtjente startbatterier, udtjente industribatterier og udtjente elkøretøjsbatterier, der er leveret til godkendte anlæg til behandling

| d) | mængden af indsamlede udtjente startbatterier, udtjente industribatterier og udtjente elkøretøjsbatterier, der er eksporteret til tredjelande til forberedelse til genbrug, forberedelse til formålsændring eller til behandling. |
| --- | --- |

d)

mængden af indsamlede udtjente startbatterier, udtjente industribatterier og udtjente elkøretøjsbatterier, der er eksporteret til tredjelande til forberedelse til genbrug, forberedelse til formålsændring eller til behandling.

3.   Hvis affaldshåndteringsvirksomheder indsamler udtjente batterier fra distributører eller andre indsamlingssteder for udtjente startbatterier, udtjente industribatterier og udtjente elkøretøjsbatterier eller fra slutbrugere, rapporterer de for hvert kalenderår følgende oplysninger opdelt efter kemiske stoffer i og kategorier af udtjente batterier til den kompetente myndighed:

| a) | mængden af indsamlede udtjente startbatterier, udtjente industribatterier og udtjente elkøretøjsbatterier |
| --- | --- |

a)

mængden af indsamlede udtjente startbatterier, udtjente industribatterier og udtjente elkøretøjsbatterier

| b) | mængden af indsamlede udtjente startbatterier, udtjente industribatterier og udtjente elkøretøjsbatterier, der er leveret til godkendte anlæg til forberedelse til genbrug eller forberedelse til formålsændring |
| --- | --- |

b)

mængden af indsamlede udtjente startbatterier, udtjente industribatterier og udtjente elkøretøjsbatterier, der er leveret til godkendte anlæg til forberedelse til genbrug eller forberedelse til formålsændring

| c) | mængden af indsamlede udtjente startbatterier, udtjente industribatterier og udtjente elkøretøjsbatterier, der er leveret til godkendte anlæg til behandling |
| --- | --- |

c)

mængden af indsamlede udtjente startbatterier, udtjente industribatterier og udtjente elkøretøjsbatterier, der er leveret til godkendte anlæg til behandling

| d) | mængden af indsamlede udtjente startbatterier, udtjente industribatterier og udtjente elkøretøjsbatterier, der er eksporteret til tredjelande med henblik på forberedelse til genbrug, forberedelse til formålsændring eller til behandling. |
| --- | --- |

d)

mængden af indsamlede udtjente startbatterier, udtjente industribatterier og udtjente elkøretøjsbatterier, der er eksporteret til tredjelande med henblik på forberedelse til genbrug, forberedelse til formålsændring eller til behandling.

4.   De oplysninger, der er omhandlet i denne artikels stk. 1, litra a)-g), omfatter oplysninger om batterier, der er indbygget i køretøjer og apparater, og udtjente batterier, der udtages fra køretøjer og apparater i henhold til artikel 65.

5.   Affaldshåndteringsvirksomheder, der udfører behandling, og genanvendelsesvirksomheder rapporterer følgende oplysninger til de kompetente myndigheder i den medlemsstat, hvor behandlingen af udtjente batterier finder sted, for hvert kalenderår og efter medlemsstat, hvor de udtjente batterier blev indsamlet:

| a) | mængden af udtjente batterier, der er modtaget til behandling |
| --- | --- |

a)

mængden af udtjente batterier, der er modtaget til behandling

| b) | mængden af udtjente batterier, der begyndte at undergå forberedelse til genbrug, forberedelse til formålsændring eller genanvendelse eller genanvendelsesprocesser |
| --- | --- |

b)

mængden af udtjente batterier, der begyndte at undergå forberedelse til genbrug, forberedelse til formålsændring eller genanvendelse eller genanvendelsesprocesser

| c) | data om genanvendelseseffektivitet for udtjente batterier, materialenyttiggørelse fra udtjente batterier og bestemmelsesstedet og udbyttet af de endelige outputfraktioner. |
| --- | --- |

c)

data om genanvendelseseffektivitet for udtjente batterier, materialenyttiggørelse fra udtjente batterier og bestemmelsesstedet og udbyttet af de endelige outputfraktioner.

Rapporteringen om genanvendelseseffektiviteten og materialenyttiggørelse skal omfatte hvert enkelt trin i genanvendelsesprocessen og alle de tilsvarende outputfraktioner. Når der udføres genanvendelsesaktiviteter på mere end ét anlæg, påhviler det den første genanvendelsesvirksomhed at indsamle og rapportere disse oplysninger til de kompetente myndigheder.

Den kompetente myndighed i den medlemsstat, hvor behandlingen af udtjente batterier finder sted, indgiver de oplysninger, der er omhandlet i dette stykke, til den kompetente myndighed i den medlemsstat, hvor batterierne blev indsamlet, hvis disse er forskellige.

Udtjente batterier, der sendes til en anden medlemsstat til behandling i denne anden medlemsstat, medtages i dataene om genvindingseffektivitet og materialenyttiggørelse og regnes med i opfyldelsen af målene i bilag XII af den medlemsstat, hvor affaldet blev indsamlet.

6.   Hvis andre affaldsindehavere end dem, der er omhandlet i stk. 5, eksporterer batterier til behandling, rapporterer de til den kompetente myndighed i den medlemsstat, hvor de befinder sig, oplysningerne om mængden af udtjente batterier, der er indsamlet særskilt, og som er eksporteret til behandling, og de oplysninger, der er omhandlet i stk. 5, litra b) og c).

7.   Producenter eller producentansvarsorganisationer udpeget i henhold til artikel 57, stk. 1, affaldshåndteringsvirksomheder og affaldsindehavere som omhandlet i nærværende artikel rapporterer senest seks måneder efter udgangen af det rapporteringsår, for hvilket dataene er indsamlet. Den første rapporteringsperiode omhandler det første hele kalenderår efter ikrafttrædelsen af gennemførelsesretsakten om fastlæggelse af formatet for rapportering til Kommissionen i henhold til artikel 76, stk. 5.

8.   De kompetente myndigheder etablerer elektroniske systemer, som anvendes til rapportering af oplysninger, og angiver de formater, der skal anvendes.

9.   Medlemsstaterne kan tillade de kompetente myndigheder at anmode om yderligere oplysninger, der er nødvendige for at sikre, at de rapporterede data er pålidelige.

Artikel 76

Rapportering til Kommissionen

1.   Medlemsstaterne offentliggør i et aggregeret format for hvert kalenderår og i det format, som Kommissionen har fastsat i de gennemførelsesakter, der er vedtaget i henhold til stk. 5, følgende oplysninger om bærbare batterier, batterier til lette transportmidler, startbatterier, industribatterier og elkøretøjsbatterier opdelt efter batterikategorier og kemiske stoffer heri:

| a) | mængden af batterier, der første gang er gjort tilgængelige på en medlemsstats område, inklusive batterier, der er indbygget i apparater, køretøjer eller industriprodukter, men undtagen batterier, der har forladt medlemsstatens område i det pågældende år, inden de blev solgt til slutbrugere |
| --- | --- |

a)

mængden af batterier, der første gang er gjort tilgængelige på en medlemsstats område, inklusive batterier, der er indbygget i apparater, køretøjer eller industriprodukter, men undtagen batterier, der har forladt medlemsstatens område i det pågældende år, inden de blev solgt til slutbrugere

| b) | mængden af udtjente batterier, der er indsamlet i henhold til artikel 59, 60 og 61, og indsamlingsprocenterne beregnet på grundlag af metoden i bilag XI |
| --- | --- |

b)

mængden af udtjente batterier, der er indsamlet i henhold til artikel 59, 60 og 61, og indsamlingsprocenterne beregnet på grundlag af metoden i bilag XI

| c) | mængden af udtjente industribatterier og mængden af udtjente elkøretøjsbatterier, der er indsamlet og leveret til godkendte anlæg til forberedelse til genbrug eller forberedelse til formålsændring |
| --- | --- |

c)

mængden af udtjente industribatterier og mængden af udtjente elkøretøjsbatterier, der er indsamlet og leveret til godkendte anlæg til forberedelse til genbrug eller forberedelse til formålsændring

| d) | værdierne for den opnåede genanvendelseseffektivitet som omhandlet i bilag XII, del B, og værdierne for den opnåede materialenyttiggørelse som omhandlet i bilag XII, del C, vedrørende de batterier, som er indsamlet i den pågældende medlemsstat. |
| --- | --- |

d)

værdierne for den opnåede genanvendelseseffektivitet som omhandlet i bilag XII, del B, og værdierne for den opnåede materialenyttiggørelse som omhandlet i bilag XII, del C, vedrørende de batterier, som er indsamlet i den pågældende medlemsstat.

Medlemsstaterne stiller disse data til rådighed senest 18 måneder efter udgangen af det rapporteringsår, for hvilket dataene er indsamlet. De offentliggør disse data elektronisk i det format, som Kommissionen har fastsat i henhold til stk. 5, ved hjælp af lettilgængelige datatjenester. Dataene skal være maskinlæsbare, og det skal være muligt at sortere og søge i disse data, som skal være i overensstemmelse med åbne standarder for tredjeparters anvendelse. Medlemsstaterne underretter Kommissionen, når de i første afsnit omhandlede data stilles til rådighed.

Den første rapporteringsperiode omhandler det første hele kalenderår efter ikrafttrædelsen af gennemførelsesretsakten om fastlæggelse af formatet for rapportering til Kommissionen i henhold til med stk. 5.

I tillæg til forpligtelserne i henhold til direktiv 2000/53/EF og 2012/19/EU omfatter de data, der er omhandlet i denne artikels stk. 1, første afsnit, litra a)-d), batterier, der er indbygget i køretøjer og apparater, og udtjente batterier, der udtages fra disse køretøjer og apparater i henhold til artikel 65.

2.   Rapporteringen om genanvendelseseffektiviteten og materialenyttiggørelsen omhandlet i stk. 1, første afsnit, litra d), skal omfatte hvert enkelt trin i genanvendelsesprocessen og alle de tilsvarende outputfraktioner.

3.   De data, som medlemsstaterne rapporterer i henhold til denne artikel, ledsages af en kvalitetskontrolrapport, der rapporteres i det format, der er fastlagt af Kommissionen i henhold til stk. 5.

4.   Kommissionen indsamler og reviderer de oplysninger, der stilles til rådighed i henhold til denne artikel. Kommissionen offentliggør en rapport med en vurdering af tilrettelæggelsen af dataindsamlingen, datakilderne og den metode, der er anvendt i medlemsstaterne, samt dataenes fuldstændighed, pålidelighed, aktualitet og ensartethed. Denne vurdering kan indeholde specifikke anbefalinger til forbedringer. Rapporten udarbejdes inden seks måneder efter medlemsstaternes første rapportering af dataene og derefter hvert fjerde år.

5.   Kommissionen vedtager senest den 18. august 2025 gennemførelsesretsakter om fastlæggelse af formatet for de data og oplysninger, der skal rapporteres til Kommissionen, samt vurderingsmetoder og operative betingelser vedrørende indsamling og behandling af udtjente batterier, med henblik på denne artikels stk. 1 og 4. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren, jf. artikel 90, stk. 3.

KAPITEL IX

Digitale batteripas

Artikel 77

Batteripas

1.   Fra den 18. februar 2027 skal hvert batteri til lette transportmidler, hvert industribatteri med en kapacitet på over 2 kWh og hvert elkøretøjsbatteri, der markedsføres eller tages i brug, have en elektronisk optegnelse (et »batteripas«).

2.   Batteripasset skal indeholde oplysninger om batterimodellen og oplysninger, der er specifikke for det individuelle batteri, herunder som følge af anvendelsen af det pågældende batteri, jf. bilag XIII.

Oplysningerne i batteripasset skal omfatte:

| a) | oplysninger, der er tilgængelige for offentligheden i overensstemmelse med punkt 1 i bilag XIII |
| --- | --- |

a)

oplysninger, der er tilgængelige for offentligheden i overensstemmelse med punkt 1 i bilag XIII

| b) | oplysninger, der kun er tilgængelige for bemyndigede organer, markedsovervågningsmyndigheder og Kommissionen i overensstemmelse med punkt 2 og 3 i bilag XIII, og |
| --- | --- |

b)

oplysninger, der kun er tilgængelige for bemyndigede organer, markedsovervågningsmyndigheder og Kommissionen i overensstemmelse med punkt 2 og 3 i bilag XIII, og

| c) | oplysninger, der kun er tilgængelige for fysiske eller juridiske personer med en legitim interesse i at få adgang til og behandle disse oplysninger til de formål, der er omhandlet i tredje afsnit, litra a) og b), i overensstemmelse med bilag XIII, punkt 2 og 4. |
| --- | --- |

c)

oplysninger, der kun er tilgængelige for fysiske eller juridiske personer med en legitim interesse i at få adgang til og behandle disse oplysninger til de formål, der er omhandlet i tredje afsnit, litra a) og b), i overensstemmelse med bilag XIII, punkt 2 og 4.

Formålet med at tilgå og behandle de oplysninger, der er omhandlet i andet afsnit, litra c), skal:

| a) | vedrøre demontering af batteriet, herunder sikkerhedsforanstaltninger, der skal træffes under demonteringen, og den detaljerede sammensætning af batterimodellen og være afgørende for at gøre det muligt for reparatører, genfremstillingsvirksomheder, second life-operatører og genanvendelsesvirksomheder at udføre deres respektive økonomiske aktiviteter i overensstemmelse med denne forordning, eller |
| --- | --- |

a)

vedrøre demontering af batteriet, herunder sikkerhedsforanstaltninger, der skal træffes under demonteringen, og den detaljerede sammensætning af batterimodellen og være afgørende for at gøre det muligt for reparatører, genfremstillingsvirksomheder, second life-operatører og genanvendelsesvirksomheder at udføre deres respektive økonomiske aktiviteter i overensstemmelse med denne forordning, eller

| b) | i tilfælde af individuelle batterier, være afgørende for køberen af batteriet eller parter, der handler på køberens vegne, med henblik på at gøre det individuelle batteri tilgængeligt for uafhængige energiaggregatorer eller energimarkedsdeltagere. |
| --- | --- |

b)

i tilfælde af individuelle batterier, være afgørende for køberen af batteriet eller parter, der handler på køberens vegne, med henblik på at gøre det individuelle batteri tilgængeligt for uafhængige energiaggregatorer eller energimarkedsdeltagere.

De oplysninger, der er omhandlet i andet afsnit, skal indgå i batteripasset i det omfang, det er relevant for den pågældende batterikategori eller -underkategori.

Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i henhold til artikel 89 med henblik på at ændre bilag XIII for så vidt angår de oplysninger, der skal indgå i batteripasset, i lyset af de tekniske og videnskabelige fremskridt.

3.   Batteripasset skal være tilgængeligt via den QR-kode, der er omhandlet i artikel 13, stk. 6, og som linker til en entydig identifikator, som den erhvervsdrivende, der bringer batteriet i omsætning, tildeler det.

QR-koden og den entydige identifikator skal være i overensstemmelse med ISO/IEC-standarderne 15459-1:2014, 15459-2:2015, 15459-3:2014, 15459-4:2014, 15459-5:2014 og 15459-6:2014 eller tilsvarende.

Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 89 med henblik på at ændre dette stykkes andet afsnit i lyset af den tekniske og videnskabelige udvikling ved at erstatte de standarder, der er omhandlet i nævnte afsnit, eller tilføje andre europæiske eller internationale standarder, som QR-koden og den entydige identifikator skal overholde.

4.   Den erhvervsdrivende, der bringer batteriet i omsætning, sikrer, at oplysningerne i batteripasset er fuldstændige, nøjagtige og ajourførte. Vedkommende kan give enhver anden erhvervsdrivende skriftlig tilladelse til at handle på sine vegne.

5.   Alle oplysninger i batteripasset skal være baseret på åbne standarder og være i et interoperabelt format, kunne overføres gennem et åbent interoperabelt dataudvekslingsnetværk uden leverandørfastlåsning, være maskinlæsbare, være strukturerede og være søgbare i overensstemmelse med de grundlæggende krav i artikel 78.

6.   Adgangen til oplysninger i batteripasset reguleres i overensstemmelse med de grundlæggende krav i artikel 78.

7.   For et batteri, som har været genstand for forberedelse til genbrug, forberedelse til formålsændring, formålsændring eller genfremstilling, overdrages ansvaret for opfyldelsen af forpligtelserne i henhold til denne artikels stk. 4 til den erhvervsdrivende, der har bragt det pågældende batteri i omsætning, eller som har taget det i brug. Et sådant batteri skal have et nyt batteripas, der er knyttet til batteripasset eller batteripassene for det eller de originale batterier.

Hvis et batteris status ændres til status som udtjent batteri, overdrages ansvaret for opfyldelsen af forpligtelserne i henhold til denne artikels stk. 4 enten til producenten eller producentansvarsorganisationerne udpeget i henhold til artikel 57, stk. 1, eller til affaldshåndteringsvirksomheden, der er udvalgt i overensstemmelse med artikel 57, stk. 8.

8.   Et batteripas ophører med at eksistere, når batteriet er blevet genanvendt.

9.   Senest den 18. august 2026 vedtager Kommissionen gennemførelsesretsakter, der angiver, hvilke personer der skal anses for personer med en legitim interesse som omhandlet i henholdsvis punkt 2 og 4 i bilag XIII med henblik på denne artikels stk. 2, litra c), og hvilke oplysninger, der er opført i disse punkter, de har adgang til, og i hvilket omfang de kan downloade, dele, offentliggøre og genbruge disse oplysninger. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren, jf. artikel 90, stk. 3.

Kriterierne for angivelse af de personer, der er omhandlet i stk. 2, litra c), og for bestemmelse af, i hvilket omfang de kan downloade, dele, offentliggøre og genbruge de oplysninger, der er omhandlet i bilag XIII, punkt 2 og 4, er følgende:

| a) | nødvendigheden af at råde over sådanne oplysninger for at vurdere batteriets status og restværdi og dets mulighed for yderligere anvendelse |
| --- | --- |

a)

nødvendigheden af at råde over sådanne oplysninger for at vurdere batteriets status og restværdi og dets mulighed for yderligere anvendelse

| b) | nødvendigheden af at råde over sådanne oplysninger til forberedelse til genbrug, forberedelse til formålsændringen, formålsændringen, genfremstilling eller genanvendelse af batteriet eller for at kunne vælge mellem disse operationer |
| --- | --- |

b)

nødvendigheden af at råde over sådanne oplysninger til forberedelse til genbrug, forberedelse til formålsændringen, formålsændringen, genfremstilling eller genanvendelse af batteriet eller for at kunne vælge mellem disse operationer

| c) | behovet for at sikre, at adgangen til og behandlingen af kommercielt følsomme oplysninger i batteripasset begrænses til det nødvendige minimum i overensstemmelse med gældende EU-ret. |
| --- | --- |

c)

behovet for at sikre, at adgangen til og behandlingen af kommercielt følsomme oplysninger i batteripasset begrænses til det nødvendige minimum i overensstemmelse med gældende EU-ret.

Artikel 78

Teknisk design og anvendelse af batteripasset

Batteripassets tekniske design og anvendelse skal opfylde følgende grundlæggende krav:

| a) | batteripasset skal være fuldt ud interoperable med andre digitale produktpas, der kræves i henhold til EU-ret om miljøvenligt design for så vidt angår de tekniske, semantiske og organisatoriske aspekter af end-to-end-kommunikation og dataoverførsel |
| --- | --- |

a)

batteripasset skal være fuldt ud interoperable med andre digitale produktpas, der kræves i henhold til EU-ret om miljøvenligt design for så vidt angår de tekniske, semantiske og organisatoriske aspekter af end-to-end-kommunikation og dataoverførsel

| b) | forbrugere, erhvervsdrivende og andre relevante aktører skal have gratis adgang til batteripasset på grundlag af deres respektive adgangsrettigheder som fastsat i bilag XIII og den gennemførelsesretsakt, der er vedtaget i henhold til artikel 77, stk. 9 |
| --- | --- |

b)

forbrugere, erhvervsdrivende og andre relevante aktører skal have gratis adgang til batteripasset på grundlag af deres respektive adgangsrettigheder som fastsat i bilag XIII og den gennemførelsesretsakt, der er vedtaget i henhold til artikel 77, stk. 9

| c) | dataene i batteripasset opbevares af den erhvervsdrivende, der er ansvarlig for opfyldelsen af forpligtelserne i henhold til artikel 77, stk. 4 eller 7, eller af erhvervsdrivende, der er bemyndiget til at handle på dennes vegne |
| --- | --- |

c)

dataene i batteripasset opbevares af den erhvervsdrivende, der er ansvarlig for opfyldelsen af forpligtelserne i henhold til artikel 77, stk. 4 eller 7, eller af erhvervsdrivende, der er bemyndiget til at handle på dennes vegne

| d) | hvis dataene i batteripasset opbevares eller på anden måde behandles af erhvervsdrivende, der er bemyndiget til at handle på vegne af den erhvervsdrivende, der er ansvarlig for opfyldelsen af forpligtelserne i henhold til artikel 77, stk. 4 eller 7, må førstnævnte erhvervsdrivende ikke sælge, genbruge eller behandle sådanne data helt eller delvist i en grad, der overstiger det nødvendige for at levere de relevante opbevarings- eller behandlingstjenester |
| --- | --- |

d)

hvis dataene i batteripasset opbevares eller på anden måde behandles af erhvervsdrivende, der er bemyndiget til at handle på vegne af den erhvervsdrivende, der er ansvarlig for opfyldelsen af forpligtelserne i henhold til artikel 77, stk. 4 eller 7, må førstnævnte erhvervsdrivende ikke sælge, genbruge eller behandle sådanne data helt eller delvist i en grad, der overstiger det nødvendige for at levere de relevante opbevarings- eller behandlingstjenester

| e) | batteripasset skal forblive tilgængeligt, efter at den erhvervsdrivende, der er ansvarlig for opfyldelsen af forpligtelserne i henhold til artikel 77, stk. 4 eller 7, ophører med at eksistere eller indstiller sine aktiviteter i Unionen |
| --- | --- |

e)

batteripasset skal forblive tilgængeligt, efter at den erhvervsdrivende, der er ansvarlig for opfyldelsen af forpligtelserne i henhold til artikel 77, stk. 4 eller 7, ophører med at eksistere eller indstiller sine aktiviteter i Unionen

| f) | retten til adgang til og til at indføre, ændre eller ajourføre oplysninger i batteripasset begrænses på grundlag af de adgangsrettigheder, der er anført i bilag XIII, og den gennemførelsesretsakt, der er vedtaget i henhold til artikel 77, stk. 9 |
| --- | --- |

f)

retten til adgang til og til at indføre, ændre eller ajourføre oplysninger i batteripasset begrænses på grundlag af de adgangsrettigheder, der er anført i bilag XIII, og den gennemførelsesretsakt, der er vedtaget i henhold til artikel 77, stk. 9

| g) | dataautentificering, -pålidelighed og -integritet sikres |
| --- | --- |

g)

dataautentificering, -pålidelighed og -integritet sikres

| h) | batteripasset skal være på en sådan måde, at der sikres et højt niveau af sikkerhed og privatlivets fred, og at svig undgås. |
| --- | --- |

h)

batteripasset skal være på en sådan måde, at der sikres et højt niveau af sikkerhed og privatlivets fred, og at svig undgås.

KAPITEL X

Overvågning af eu-markedet og beskyttelsesprocedurer på eu-plan

Artikel 79

Procedure på nationalt plan for håndtering af batterier, der udgør en risiko

1.   Hvis markedsovervågningsmyndighederne i en af medlemsstaterne har tilstrækkelig grund til at antage, at et batteri, der er omfattet af denne forordning, udgør en risiko for menneskers sundhed eller sikkerhed, for ejendom eller for miljøet, udfører de, uden at dette berører artikel 19 i forordning (EU) 2019/1020, en evaluering af det pågældende batteri, som omfatter alle relevante krav, der er fastlagt i denne forordning.

Hvis markedsovervågningsmyndighederne i forbindelse med evalueringen omhandlet i første afsnit finder, at batteriet ikke opfylder kravene i denne forordning (et »batteri, der ikke opfylder kravene«), pålægger de straks den relevante erhvervsdrivende at træffe alle fornødne korrigerende tiltag for inden for en af markedsovervågningsmyndighederne fastsat rimelig tidsfrist, som står i forhold til risikoens karakter, at bringe batteriet i overensstemmelse med disse krav, at trække det tilbage fra markedet eller at kalde det tilbage.

Markedsovervågningsmyndighederne underretter det relevante bemyndigede organ herom.

2.   Markedsovervågningsmyndighederne underretter Kommissionen og de øvrige medlemsstater om resultaterne af evalueringen og om de tiltag, de har pålagt den erhvervsdrivende at iværksætte.

3.   Den erhvervsdrivende sikrer, at der træffes alle fornødne korrigerende tiltag med hensyn til alle batterier, der ikke opfylder kravene, og som den erhvervsdrivende har gjort tilgængelige på markedet i hele Unionen.

4.   Hvis den pågældende erhvervsdrivende ikke iværksætter de fornødne korrigerende tiltag inden for den frist, der er omhandlet i stk. 1, andet afsnit, træffer markedsovervågningsmyndighederne de nødvendige foreløbige foranstaltninger for at forbyde eller begrænse tilgængeliggørelsen af de batterier, der ikke opfylder kravene, på det nationale marked eller for at trække disse batterier tilbage fra dette marked eller kalde dem tilbage.

Markedsovervågningsmyndighederne underretter straks Kommissionen og de øvrige medlemsstater om sådanne foranstaltninger.

5.   De oplysninger, der er omhandlet i stk. 4, andet afsnit, skal indeholde alle tilgængelige oplysninger, navnlig de nødvendige data til identifikation af det batteri, der ikke opfylder kravene, batteriets oprindelse, karakteren af den påståede manglende overensstemmelse og af den involverede risiko, karakteren og varigheden af de trufne nationale foranstaltninger samt de synspunkter, som den relevante erhvervsdrivende har fremsat. Markedsovervågningsmyndighederne oplyser navnlig, om den manglende overensstemmelse skyldes:

| a) | at batteriet ikke er i overensstemmelse med artikel 6-10 eller 12, 13 eller 14 |
| --- | --- |

a)

at batteriet ikke er i overensstemmelse med artikel 6-10 eller 12, 13 eller 14

| b) | mangler ved de harmoniserede standarder, der er omhandlet i artikel 15, eller |
| --- | --- |

b)

mangler ved de harmoniserede standarder, der er omhandlet i artikel 15, eller

| c) | mangler ved de fælles specifikationer, der er omhandlet i artikel 16. |
| --- | --- |

c)

mangler ved de fælles specifikationer, der er omhandlet i artikel 16.

6.   De øvrige medlemsstater ud over den medlemsstat, der har indledt proceduren i henhold til denne artikel, underretter straks Kommissionen og de øvrige medlemsstater om de trufne foranstaltninger og om yderligere oplysninger, som de måtte råde over, om det pågældende batteris manglende overensstemmelse, og om deres indsigelser, hvis de ikke er indforstået med den trufne nationale foranstaltning.

7.   Hvis der ikke inden for tre måneder efter modtagelsen af de oplysninger, der er omhandlet i stk. 4, andet afsnit, er gjort indsigelse af en medlemsstat eller Kommissionen mod en foreløbig foranstaltning truffet af markedsovervågningsmyndighederne, anses foranstaltningen for at være berettiget.

8.   Medlemsstaterne sikrer, at de fornødne restriktive foranstaltninger såsom tilbagetrækning af det batteri, der ikke opfylder kravene, fra markedet straks træffes med hensyn til det batteri, der ikke opfylder kravene.

Artikel 80

Beskyttelsesprocedure på EU-plan

1.   Hvis der efter afslutningen af proceduren i artikel 79, stk. 4, 6 og 7, gøres indsigelse mod en foranstaltning truffet af markedsovervågningsmyndighederne, eller hvis Kommissionen finder, at den nationale foranstaltning er i modstrid med EU-retten, drøfter Kommissionen straks spørgsmålet med medlemsstaterne og den eller de pågældende erhvervsdrivende og vurderer den nationale foranstaltning. Kommissionen skal bestræbe sig på at afslutte denne vurdering inden for en måned.

På grundlag af resultaterne af denne evaluering vedtager Kommissionen en gennemførelsesretsakt, der fastslår, hvorvidt den nationale foranstaltning er berettiget eller ej. Denne gennemførelsesretsakt vedtages efter undersøgelsesproceduren, jf. artikel 90, stk. 3.

2.   Kommissionen retter den i stk. 1, andet afsnit, omhandlede gennemførelsesretsakt til alle medlemsstaterne og meddeler den straks til disse samt til den eller de relevante erhvervsdrivende.

Hvis den nationale foranstaltning anses for at være berettiget, træffer alle medlemsstater de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at det batteri, der ikke er i overensstemmelse med kravene, trækkes tilbage fra deres marked, og underretter Kommissionen herom.

Hvis den nationale foranstaltning anses for at være uberettiget, trækker den pågældende medlemsstat denne foranstaltning tilbage.

3.   Hvis den nationale foranstaltning anses for at være berettiget, og batteriets manglende overensstemmelse tilskrives mangler ved de harmoniserede standarder som omhandlet i denne forordnings artikel 15, anvender Kommissionen proceduren i artikel 11 i forordning (EU) nr. 1025/2012.

4.   Hvis den nationale foranstaltning anses for at være berettiget, og batteriets manglende overensstemmelse tilskrives mangler ved de fælles specifikationer som omhandlet i artikel 16, vedtager Kommissionen straks en gennemførelsesretsakt, der ændrer eller ophæver de relevante fælles specifikationer. Denne gennemførelsesretsakt vedtages efter undersøgelsesproceduren, jf. artikel 90, stk. 3.

Artikel 81

Batterier, der opfylder kravene, men som udgør en risiko

1.   Hvis en medlemsstat efter at have foretaget en evaluering i henhold til artikel 79, stk. 1, finder, at et batteri, selv om det er i overensstemmelse med artikel 6-10 og 12, 13 og 14, udgør en risiko for menneskers sundhed eller sikkerhed, for beskyttelsen af ejendom eller for miljøet (et »batteri, der opfylder kravene, men som udgør en risiko«), pålægger den straks den pågældende erhvervsdrivende at træffe alle nødvendige foranstaltninger for inden for en af markedsovervågningsmyndighederne fastsat rimelig tidsfrist, som står i forhold til risikoens karakter, at sikre, at det batteri, der opfylder kravene, men som udgør en risiko, når det gøres tilgængeligt på markedet, ikke længere udgør en risiko, eller for at trække dette batteri tilbage fra markedet eller kalde det tilbage.

2.   Den erhvervsdrivende sikrer, at der træffes alle fornødne korrigerende tiltag med hensyn til alle batterier, der opfylder kravene, men som udgør en risiko, og som den erhvervsdrivende har gjort tilgængelige på markedet i hele Unionen.

3.   Den pågældende medlemsstat underretter straks Kommissionen og de øvrige medlemsstater, hvis den i stk. 1 omhandlede situation opstår. Denne underretning skal indeholde alle tilgængelige oplysninger, navnlig de nødvendige data til identifikation af batterier, der opfylder kravene, men som udgør en risiko, sådanne batteriers oprindelse og forsyningskæde, karakteren af den involverede risiko og karakteren og varigheden af de trufne nationale foranstaltninger.

4.   Kommissionen drøfter straks spørgsmålet med medlemsstaterne og den eller de pågældende erhvervsdrivende og vurderer de trufne nationale foranstaltninger. På grundlag af resultaterne af denne evaluering vedtager Kommissionen en gennemførelsesretsakt, der fastslår, hvorvidt den nationale foranstaltning er berettiget eller ej, og om nødvendigt foreslår passende foranstaltninger. Denne gennemførelsesretsakt vedtages efter undersøgelsesproceduren, jf. artikel 90, stk. 3.

5.   Når det er bydende nødvendigt i behørigt begrundede særligt hastende tilfælde vedrørende beskyttelse af menneskers sundhed eller sikkerhed, og beskyttelse af ejendom eller miljøet, vedtager Kommissionen efter proceduren i artikel 90, stk. 4, en gennemførelsesretsakt, der finder anvendelse straks.

6.   Kommissionen retter den i stk. 4 og 5 omhandlede gennemførelsesretsakt til alle medlemsstaterne og meddeler den straks til medlemsstaterne og den eller de relevante erhvervsdrivende.

Artikel 82

Fælles aktiviteter

Markedsovervågningsmyndighederne kan udføre fælles aktiviteter med organisationer, der repræsenterer erhvervsdrivende eller slutbrugere. Sådanne fælles aktiviteter kan omfatte, at medlemsstaterne eller markedsovervågningsmyndighederne opretter batterikompetencecentre med henblik på at fremme overensstemmelse, identificere manglende overensstemmelse, øge bevidstheden og yde vejledning i forbindelse med kravene i denne forordning i overensstemmelse med artikel 9 i forordning (EU) 2019/1020.

Artikel 83

Formel manglende overensstemmelse

1.   Uanset artikel 79 pålægger en medlemsstat den relevante erhvervsdrivende at bringe den manglende overensstemmelse til ophør, hvis den konstaterer et af følgende:

| a) | CE-mærkningen er anbragt i strid med artikel 30 i forordning (EF) nr. 765/2008 eller med denne forordnings artikel 20 |
| --- | --- |

a)

CE-mærkningen er anbragt i strid med artikel 30 i forordning (EF) nr. 765/2008 eller med denne forordnings artikel 20

| b) | CE-mærkningen er ikke anbragt |
| --- | --- |

b)

CE-mærkningen er ikke anbragt

| c) | identifikationsnummeret på det bemyndigede organ, såfremt det er påkrævet i henhold til bilag VIII, er anbragt i strid med artikel 20 eller er ikke anbragt |
| --- | --- |

c)

identifikationsnummeret på det bemyndigede organ, såfremt det er påkrævet i henhold til bilag VIII, er anbragt i strid med artikel 20 eller er ikke anbragt

| d) | der er ikke udarbejdet en EU-overensstemmelseserklæring, eller den er ikke udarbejdet korrekt |
| --- | --- |

d)

der er ikke udarbejdet en EU-overensstemmelseserklæring, eller den er ikke udarbejdet korrekt

| e) | den i bilag VIII omhandlede tekniske dokumentation er enten ikke til rådighed eller ikke fuldstændig |
| --- | --- |

e)

den i bilag VIII omhandlede tekniske dokumentation er enten ikke til rådighed eller ikke fuldstændig

| f) | de oplysninger, der er omhandlet i artikel 38, stk. 7, eller artikel 41, stk. 3, mangler eller er ukorrekte eller ufuldstændige |
| --- | --- |

f)

de oplysninger, der er omhandlet i artikel 38, stk. 7, eller artikel 41, stk. 3, mangler eller er ukorrekte eller ufuldstændige

| g) | andre af de administrative krav, der er fastsat i artikel 38 eller 41, er ikke blevet opfyldt. |
| --- | --- |

g)

andre af de administrative krav, der er fastsat i artikel 38 eller 41, er ikke blevet opfyldt.

2.   Hvis der fortsat er tale om manglende overensstemmelse som omhandlet i stk. 1, træffer den pågældende medlemsstat alle nødvendige foranstaltninger for at begrænse eller forbyde, at batteriet gøres tilgængeligt på markedet, eller sikre, at det trækkes tilbage fra markedet eller kaldes tilbage.

Artikel 84

Manglende overholdelse af due diligence-forpligtelserne

1.   Hvis en medlemsstat finder, at en erhvervsdrivende ikke opfylder sine due diligence-forpligtelser, jf. artikel 48, 49 og 50, pålægger medlemsstaten den pågældende erhvervsdrivende at bringe den manglende overensstemmelse til ophør.

2.   Hvis der fortsat er tale om manglende overensstemmelse som omhandlet i stk. 1, og hvis der ikke findes andre effektive midler til at bringe den manglende overensstemmelse til ophør, træffer den pågældende medlemsstat alle nødvendige foranstaltninger for at begrænse eller forbyde, at de batterier, som den i stk. 1 omhandlede erhvervsdrivende har gjort tilgængelige på markedet, gøres tilgængelige på markedet og, hvis den manglende overensstemmelse er alvorlig, sikre, at de trækkes tilbage fra markedet eller kaldes tilbage.

KAPITEL XI

Grønne offentlige udbud og procedure for ændring af begrænsninger for stoffer

Artikel 85

Grønne offentlige udbud

1.   Ordregivende myndigheder, jf. artikel 2, stk. 1, nr. 1), i direktiv 2014/24/EU eller artikel 3, stk. 1, i direktiv 2014/25/EU, og ordregivende enheder, jf. artikel 4, stk. 1, i direktiv 2014/25/EU tager, når de indkøber batterier eller produkter, der indeholder batterier, i situationer, der er omfattet af disse direktiver, hensyn til miljøpåvirkningerne af disse batterier i hele deres livscyklus med henblik på at sikre, at sådanne påvirkninger holdes på et minimum.

2.   Fra 12 måneder efter ikrafttrædelsesdatoen for den første delegerede retsakt, der er omhandlet i denne artikels stk. 3, og som fastsætter tildelingskriterier for udbudsprocedurer, opfyldes den forpligtelse, der er fastsat i denne artikels stk. 1, ved anvendelse af nævnte tildelingskriterier. Alle udbudsprocedurer, der udføres af ordregivende myndigheder eller ordregivende enheder om køb af batterier eller produkter, der indeholder batterier, og som falder inden for anvendelsesområdet for artikel 7-10, skal i deres tekniske specifikationer og tildelingskriterier indeholde henvisning til nævnte første delegerede retsakt for at sikre, at disse batterier eller produkter, der indeholder batterier, indkøbes med betydeligt mindre miljøpåvirkninger i deres livscyklus.

3.   Kommissionen vedtager 12 måneder efter vedtagelsen af den seneste af de delegerede retsakter, der er omhandlet i artikel 7, stk. 2, fjerde afsnit, litra a), artikel 8, stk. 1, artikel 9, stk. 2, og artikel 10, stk. 5, delegerede retsakter i henhold til artikel 89, som supplerer denne forordning ved at fastsætte tildelingskriterier for udbudsprocedurer for batterier eller produkter, der indeholder batterier, baseret på bæredygtighedskravene i artikel 7-10.

Artikel 86

Begrænsningsprocedure for stoffer

1.   Hvis Kommissionen finder, at anvendelsen af et stof til fremstilling af batterier eller tilstedeværelsen af et stof i batterierne, når de bringes i omsætning, eller i deres efterfølgende livscyklusfaser, herunder under formålsændring eller behandling af udtjente batterier, udgør en risiko for menneskers sundhed eller miljøet, som ikke er tilstrækkeligt kontrolleret og skal imødegås på EU-plan, anmoder den agenturet om at udarbejde et begrænsningsdossier, som er i overensstemmelse med kravene i bilag XV til forordning (EF) nr. 1907/2006. Begrænsningsdossieret skal indeholde en socioøkonomisk vurdering, herunder en analyse af alternativer.

2.   Senest 12 måneder efter modtagelsen af Kommissionens anmodning, jf. denne artikels stk. 1, og hvis det begrænsningsdossier, der er udarbejdet af agenturet i henhold til nævnte stykke, påviser, at der er behov for tiltag på EU-plan, foreslår agenturet ud over allerede eksisterende foranstaltninger begrænsninger med henblik på at indlede den procedure, der er beskrevet i denne artikels stk. 4-9 samt artikel 87 og 88.

3.   Hvis en medlemsstat finder, at anvendelsen af et stof til fremstilling af batterier eller tilstedeværelsen af et stof i batterierne, når de bringes i omsætning, eller i deres efterfølgende livscyklusfaser, herunder under formålsændring eller behandling af udtjente batterier, udgør en risiko for menneskers sundhed eller miljøet, som ikke er tilstrækkeligt kontrolleret og skal imødegås på EU-plan, underretter den agenturet om, at den foreslår at udarbejde et begrænsningsdossier. Medlemsstaten udarbejder et begrænsningsdossier. Begrænsningsdossieret skal indeholde en socioøkonomisk vurdering, herunder en analyse af alternativer.

Hvis begrænsningsdossieret påviser, at det er nødvendigt med tiltag på EU-plan ud over allerede eksisterende foranstaltninger, fremsender medlemsstaten det til agenturet i det format, der er fastlagt i bilag XV til forordning (EF) nr. 1907/2006, med henblik på iværksættelse af den procedure, der er beskrevet i denne artikels stk. 4-9 samt artikel 87 og 88.

4.   Med henblik på begrænsningsdossieret og begrænsningsprocessen tager agenturet eller medlemsstaterne hensyn til ethvert dossier, enhver kemikaliesikkerhedsrapport eller enhver risikovurdering indsendt til agenturet eller en medlemsstat i henhold til forordning (EF) nr. 1907/2006. Agenturet eller medlemsstaterne tager også hensyn til alle tilgængelige oplysninger og henviser til alle relevante risikovurderinger, som forelægges med henblik på anden EU-ret, der dækker livscyklussen for det stof, der anvendes i batteriet, herunder i affaldsfasen. Med henblik herpå videregiver andre organer, der er oprettet i henhold til EU-retten og udøver tilsvarende opgaver, på anmodning oplysninger til agenturet eller den pågældende medlemsstat.

5.   Adgang til oplysninger, som agenturet er i besiddelse af i forbindelse med udførelsen af de opgaver, der er defineret i denne forordnings artikel 6 og nærværende artikel, er underlagt artikel 118 i forordning (EF) nr. 1907/2006.

6.   Agenturet fører en liste over stoffer, for hvilke enten agenturet eller en medlemsstat planlægger eller er i gang med at udarbejde et begrænsningsdossier i henhold til denne artikel.

7.   Udvalget for Risikovurdering, som er oprettet i henhold til artikel 76, stk. 1, litra c), i forordning (EF) nr. 1907/2006, og Udvalget for Socioøkonomisk Analyse, som er oprettet i henhold til artikel 76, stk. 1, litra d), i nævnte forordning, kontrollerer, om det indsendte begrænsningsdossier opfylder kravene i bilag XV til nævnte forordning. Det pågældende udvalg skal inden for en frist på 30 dage efter modtagelsen af dossieret meddele agenturet eller den medlemsstat, der foreslår begrænsninger, om dossieret er i overensstemmelse med kravene. Hvis det ikke er tilfældet, angives grundene herfor skriftligt til agenturet eller til medlemsstaten inden for en frist på 45 dage fra modtagelsen. Agenturet eller medlemsstaten bringer dossieret i overensstemmelse med kravene inden 60 dage efter modtagelsen af grundene fra pågældende udvalg, og hvis ikke dette sker, afsluttes proceduren i henhold til nærværende artikel.

8.   Agenturet offentliggør straks, at Kommissionen eller en medlemsstat har til hensigt at indlede begrænsningsprocessen for et stof i henhold til denne artikel, og underretter de berørte interessenter.

9.   Agenturet offentliggør straks begrænsningsdossieret på sit websted, herunder de foreslåede begrænsninger i henhold til stk. 2 og 3, idet offentliggørelsesdatoen klart angives. Agenturet opfordrer alle interessenter til inden fire måneder efter datoen for offentliggørelsen individuelt eller samlet at fremsende:

| a) | bemærkninger til begrænsningsdossierer og foreslåede begrænsninger |
| --- | --- |

a)

bemærkninger til begrænsningsdossierer og foreslåede begrænsninger

| b) | en socioøkonomisk analyse af de foreslåede begrænsninger, herunder en analyse af alternativer, eller oplysninger, der kan bidrage til en sådan analyse, hvori fordele og ulemper ved de foreslåede begrænsninger behandles. En sådan analyse skal opfylde kravene i bilag XVI til forordning (EF) nr. 1907/2006. |
| --- | --- |

b)

en socioøkonomisk analyse af de foreslåede begrænsninger, herunder en analyse af alternativer, eller oplysninger, der kan bidrage til en sådan analyse, hvori fordele og ulemper ved de foreslåede begrænsninger behandles. En sådan analyse skal opfylde kravene i bilag XVI til forordning (EF) nr. 1907/2006.

10.   De delegerede retsakter, jf. artikel 6, stk. 2, vedtages senest ni måneder efter modtagelsen af udtalelsen fra agenturets Udvalg for Socioøkonomisk Analyse, jf. artikel 87, stk. 2. Hvis Udvalget for Socioøkonomisk Analyse ikke vedtager en udtalelse inden for fristen i artikel 87, stk. 2 eller 5, alt efter hvad der er relevant, tager Kommissionen hensyn til den socioøkonomiske påvirkning af begrænsningen, herunder tilgængeligheden af alternativer til det farlige stof, og vedtager en delegeret retsakt inden for den frist, der er fastsat i artikel 87, stk. 2.

11.   Hvis udkastet til ændring af bilag I afviger fra det oprindelige forslag til begrænsningsdossier, der er udarbejdet efter proceduren i denne artikel og artikel 87 og 88, eller hvis det ikke tager hensyn til agenturets udtalelser, vedlægger Kommissionen en detaljeret redegørelse for årsagerne til forskellene.

Artikel 87

Udtalelse fra agenturets udvalg

1.   Senest 12 måneder efter datoen for offentliggørelsen, jf. artikel 86, stk. 9, vedtager Udvalget for Risikovurdering en udtalelse om, hvorvidt de foreslåede begrænsninger er egnede til at nedbringe risikoen for menneskers sundhed eller miljøet, på grundlag af sin gennemgang af de relevante dele af begrænsningsdossieret. I denne udtalelse tages der hensyn til det begrænsningsdossier, som agenturet har udarbejdet på Kommissionens eller medlemsstatens anmodning, og til de berørte parters synspunkter, jf. artikel 86, stk. 9, litra a).

2.   Senest 15 måneder efter offentliggørelsesdatoen, jf. artikel 86, stk. 9, vedtager Udvalget for Socioøkonomisk Analyse en udtalelse om de foreslåede begrænsninger på grundlag af sin gennemgang af de relevante dele af begrænsningsdossieret og de socioøkonomiske konsekvenser. Inden dette udarbejder udvalget et udkast til udtalelse om de foreslåede begrænsninger og de relaterede socioøkonomiske konsekvenser, idet det tager hensyn til eventuelle analyser eller oplysninger i henhold til artikel 86, stk. 9, litra b).

3.   Agenturet offentliggør straks udkastet til udtalelse fra Udvalget for Socioøkonomisk Analyse på sit websted og opfordrer de berørte parter til at fremsætte kommentarer til udkastet til udtalelse senest 60 dage efter offentliggørelsen af udkastet til udtalelse.

4.   Udvalget for Socioøkonomisk Analyse vedtager straks sin udtalelse, idet det tager hensyn til eventuelle yderligere relevante kommentarer modtaget inden for fristen i denne artikels stk. 3. I denne udtalelse tages der hensyn til de berørte parters kommentarer indgivet i henhold til artikel 86, stk. 9, litra b), og nærværende artikels stk. 3.

5.   Hvis udtalelsen fra Udvalget for Risikovurdering afviger væsentligt fra de begrænsninger, der er foreslået i begrænsningsdossieret, forlænger agenturet fristen for udtalelsen fra Udvalget for Socioøkonomisk Analyse med højst 90 dage.

6.   Hvis Udvalget for Risikovurdering og Udvalget for Socioøkonomisk Analyse afgiver en udtalelse i henhold til denne artikels stk. 1 og 2, anvender de rapportører i henhold til artikel 87 i forordning (EF) nr. 1907/2006 og i overensstemmelse med de heri fastsatte betingelser.

Artikel 88

Fremsendelse af en udtalelse til Kommissionen

1.   Agenturet sender straks Kommissionen udtalelserne fra Udvalget for Risikovurdering og Udvalget for Socioøkonomisk Analyse om begrænsninger, der foreslås i henhold til artikel 86. Hvis udtalelserne fra Udvalget for Risikovurdering og Udvalget for Socioøkonomisk Analyse afviger væsentligt fra de foreslåede begrænsninger, sender agenturet Kommissionen en forklarende note med en detaljeret redegørelse for årsagerne til disse forskelle. Hvis et eller begge udvalg ikke vedtager en udtalelse inden for den frist, der er fastsat i henholdsvis artikel 87, stk. 1 og 2, underretter agenturet Kommissionen herom og angiver en begrundelse herfor.

2.   Agenturet offentliggør straks de to udvalgs udtalelser på sit websted.

3.   På anmodning fremsender agenturet alle dokumenter og al dokumentation, som det har modtaget eller gennemgået, til Kommissionen eller en medlemsstat.

KAPITEL XII

Delegerede beføjelser og udvalgsproceduren

Artikel 89

Udøvelse af de delegerede beføjelser

1.   Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter tillægges Kommissionen på de i denne artikel fastlagte betingelser.

2.   Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter, jf. artikel 6, stk. 2, artikel 7, stk. 1, 2 og 3, artikel 8, stk. 1 og 5, artikel 9, stk. 2, artikel 10, stk. 5 og 6, artikel 11, stk. 4, artikel 12, stk. 3, artikel 13, stk. 8, artikel 14, stk. 4, artikel 48, stk. 8, artikel 53, stk. 3, artikel 59, stk. 7, artikel 60, stk. 8, artikel 70, stk. 4, artikel 71, stk. 4, 5 og 6, artikel 72, stk. 4, artikel 77, stk. 2 og 3, og artikel 85, stk. 3, tillægges Kommissionen for en periode på fem år fra den 17. august 2023. Kommissionen udarbejder en rapport vedrørende delegationen af beføjelser senest ni måneder inden udløbet af femårsperioden. Delegationen af beføjelser forlænges stiltiende for perioder af samme varighed, medmindre Europa-Parlamentet eller Rådet modsætter sig en sådan forlængelse senest tre måneder inden udløbet af hver periode.

3.   Den i artikel 6, stk. 2, artikel 7, stk. 1, 2 og 3, artikel 8, stk. 1 og 5, artikel 9, stk. 2, artikel 10, stk. 5 og 6, artikel 11, stk. 4, artikel 12, stk. 3, artikel 13, stk. 8, artikel 14, stk. 4, artikel 48, stk. 8, artikel 53, stk. 3, artikel 59, stk. 7, artikel 60, stk. 8, artikel 70, stk. 4, artikel 71, stk. 4, 5 og 6, artikel 72, stk. 4, artikel 77, stk. 2 og 3, og artikel 85, stk. 3, omhandlede delegation af beføjelser kan til enhver tid tilbagekaldes af Europa-Parlamentet eller Rådet. En afgørelse om tilbagekaldelse bringer delegationen af de beføjelser, der er angivet i den pågældende afgørelse, til ophør. Den får virkning dagen efter offentliggørelsen af afgørelsen i Den Europæiske Unions Tidende eller på et senere tidspunkt, der angives i afgørelsen. Den berører ikke gyldigheden af delegerede retsakter, der allerede er i kraft.

4.   Inden vedtagelsen af en delegeret retsakt hører Kommissionen eksperter, som er udpeget af hver enkelt medlemsstat, i overensstemmelse med principperne i den interinstitutionelle aftale af 13. april 2016 om bedre lovgivning.

5.   Så snart Kommissionen vedtager en delegeret retsakt, giver den samtidig Europa-Parlamentet og Rådet meddelelse herom.

6.   En delegeret retsakt vedtaget i henhold til artikel 6, stk. 2, artikel 7, stk. 1, 2 og 3, artikel 8, stk. 1 og 5, artikel 9, stk. 2, artikel 10, stk. 5 og 6, artikel 11, stk. 4, artikel 12, stk. 3, artikel 13, stk. 8, artikel 14, stk. 4, artikel 48, stk. 8, artikel 53, stk. 3, artikel 59, stk. 7, artikel 60, stk. 8, artikel 70, stk. 4, artikel 71, stk. 4, 5 og 6, artikel 72, stk. 4, artikel 77, stk. 2 og 3, eller artikel 85, stk. 3, træder kun i kraft, hvis hverken Europa-Parlamentet eller Rådet har gjort indsigelse inden for en frist på tre måneder fra meddelelsen af den pågældende retsakt til Europa-Parlamentet og Rådet, eller hvis Europa-Parlamentet og Rådet inden udløbet af denne frist begge har underrettet Kommissionen om, at de ikke agter at gøre indsigelse. Fristen forlænges med to måneder på Europa-Parlamentets eller Rådets initiativ.

Artikel 90

Udvalgsprocedure

1.   Kommissionen bistås af det udvalg, der er nedsat ved artikel 39 i direktiv 2008/98/EF. Dette udvalg er et udvalg som omhandlet i forordning (EU) nr. 182/2011.

2.   Når der henvises til dette stykke, finder artikel 4 i forordning (EU) nr. 182/2011 anvendelse.

3.   Når der henvises til dette stykke, finder artikel 5 i forordning (EU) nr. 182/2011 anvendelse.

Afgiver udvalget ikke nogen udtalelse, vedtager Kommissionen ikke udkastet til gennemførelsesretsakt, og artikel 5, stk. 4, tredje afsnit, i forordning (EU) nr. 182/2011 finder anvendelse.

4.   Når der henvises til dette stykke, finder artikel 8 i forordning (EU) nr. 182/2011 sammenholdt med nærværende forordnings artikel 5 anvendelse.

KAPITEL XIII

Ændringer

Artikel 91

Ændring af forordning (EU) 2019/1020

I forordning (EU) 2019/1020 foretages følgende ændringer:

| 1) | I artikel 4, stk. 5, ændres teksten »(EU) 2016/425 (35) og (EU) 2016/426 (36)« til:

  »(EU) 2016/425 (*1), (EU) 2016/426 (*2) og (EU) 2023/1542 (*3)


  (*1)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/425 af 9. marts 2016 om personlige værnemidler og om ophævelse af Rådets direktiv 89/686/EØF (EUT L 81 af 31.3.2016, s. 51)."


  (*2)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/426 af 9. marts 2016 om apparater, der forbrænder gasformigt brændstof, og om ophævelse af direktiv 2009/142/EF (EUT L 81 af 31.3.2016, s. 99)."


  (*3)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2023/1542 af 12. juli 2023 om batterier og udtjente batterier, om ændring af direktiv 2008/98/EF og forordning (EU) 2019/1020 og om ophævelse af direktiv 2006/66/EF (EUT L 191 af 28.7.2023, s. 1).«
  " |
| --- | --- |

1)

I artikel 4, stk. 5, ændres teksten »(EU) 2016/425 (35) og (EU) 2016/426 (36)« til:

35

36

»(EU) 2016/425 (*1), (EU) 2016/426 (*2) og (EU) 2023/1542 (*3)

*1

*2

*3

(*1)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/425 af 9. marts 2016 om personlige værnemidler og om ophævelse af Rådets direktiv 89/686/EØF (EUT L 81 af 31.3.2016, s. 51)."

*1

(*2)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/426 af 9. marts 2016 om apparater, der forbrænder gasformigt brændstof, og om ophævelse af direktiv 2009/142/EF (EUT L 81 af 31.3.2016, s. 99)."

*2

(*3)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2023/1542 af 12. juli 2023 om batterier og udtjente batterier, om ændring af direktiv 2008/98/EF og forordning (EU) 2019/1020 og om ophævelse af direktiv 2006/66/EF (EUT L 191 af 28.7.2023, s. 1).«
  "

*3

| 2) | I bilag I affattes punkt 21 til listen over EU-harmoniseringslovgivning således:






  »21. | Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2023/1542 af 12. juli 2023 om batterier og udtjente batterier, om ændring af direktiv 2008/98/EF og forordning (EU) 2019/1020 og om ophævelse af direktiv 2006/66/EF (EUT L 191 af 28.7.2023, s. 1).« |
| --- | --- | --- |

2)

I bilag I affattes punkt 21 til listen over EU-harmoniseringslovgivning således:

»21.

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2023/1542 af 12. juli 2023 om batterier og udtjente batterier, om ændring af direktiv 2008/98/EF og forordning (EU) 2019/1020 og om ophævelse af direktiv 2006/66/EF (EUT L 191 af 28.7.2023, s. 1).«

Artikel 92

Ændring af direktiv 2008/98/EF

I artikel 8a, stk. 7, i direktiv 2008/98/EF tilføjes følgende afsnit:

»For batterier som defineret i artikel 2, nr. 1), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2023/1542 (*4) træffer medlemsstaterne foranstaltninger til at sikre, at ordninger for udvidet producentansvar, der er etableret inden den 4. juli 2018, overholder nærværende artikel senest den 18. august 2025.

KAPITEL XIV

Afsluttende bestemmelser

Artikel 93

Sanktioner

Senest den 18. august 2025 fastsætter medlemsstaterne regler om sanktioner, der skal anvendes i tilfælde af overtrædelser af bestemmelserne i denne forordning, og træffer alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at de anvendes. Sanktionerne skal være effektive, stå i et rimeligt forhold til overtrædelsen og have afskrækkende virkning. Medlemsstaterne giver straks Kommissionen meddelelse om disse regler og foranstaltninger og underretter den straks om senere ændringer, der berører dem.

Artikel 94

Revision

1.   Senest den 30. juni 2031 foretager Kommissionen revision af og udarbejder en rapport om anvendelsen af denne forordning og dens påvirkning på miljøet, menneskers sundhed og på det indre markeds funktion og forelægger den for Europa-Parlamentet og Rådet.

2.   Under hensyntagen til de tekniske fremskridt og de praktiske erfaringer, der er gjort i medlemsstaterne, medtager Kommissionen i sin rapport en evaluering af følgende aspekter af denne forordning:

| a) | listen over fælles formater, der henhører under definitionen af bærbare batterier til almindelig anvendelse |
| --- | --- |

a)

listen over fælles formater, der henhører under definitionen af bærbare batterier til almindelig anvendelse

| b) | bæredygtigheds- og sikkerhedskravene fastsat i kapitel II, herunder det mulige behov for at indføre et forbud mod eksport af batterier, som ikke overholder begrænsningerne i bilag I |
| --- | --- |

b)

bæredygtigheds- og sikkerhedskravene fastsat i kapitel II, herunder det mulige behov for at indføre et forbud mod eksport af batterier, som ikke overholder begrænsningerne i bilag I

| c) | mærknings- og oplysningskravene fastsat i kapitel III |
| --- | --- |

c)

mærknings- og oplysningskravene fastsat i kapitel III

| d) | kravene vedrørende due diligence i forbindelse med batterier fastsat i artikel 48-53 |
| --- | --- |

d)

kravene vedrørende due diligence i forbindelse med batterier fastsat i artikel 48-53

| e) | foranstaltninger vedrørende bortskaffelse af udtjente batterier fastsat i kapitel VIII, herunder muligheden for at indføre to underkategorier af bærbare batterier, nemlig genopladelige og ikkegenopladelige batterier, med særskilte indsamlingsmål, og for at indføre et særskilt indsamlingsmål for bærbare batterier til almindelig anvendelse |
| --- | --- |

e)

foranstaltninger vedrørende bortskaffelse af udtjente batterier fastsat i kapitel VIII, herunder muligheden for at indføre to underkategorier af bærbare batterier, nemlig genopladelige og ikkegenopladelige batterier, med særskilte indsamlingsmål, og for at indføre et særskilt indsamlingsmål for bærbare batterier til almindelig anvendelse

| f) | foranstaltningerne vedrørende batteripasset, jf. kapitel IX |
| --- | --- |

f)

foranstaltningerne vedrørende batteripasset, jf. kapitel IX

| g) | overtrædelser og sanktionernes effektivitet, proportionalitet og afskrækkende virkning, jf. artikel 93 |
| --- | --- |

g)

overtrædelser og sanktionernes effektivitet, proportionalitet og afskrækkende virkning, jf. artikel 93

| h) | analyse af denne forordnings påvirkning på konkurrenceevnen for og investeringerne i batterisektoren og på den administrative byrde, der følger af denne forordning. |
| --- | --- |

h)

analyse af denne forordnings påvirkning på konkurrenceevnen for og investeringerne i batterisektoren og på den administrative byrde, der følger af denne forordning.

Rapporten, jf. stk. 1, ledsages, hvis det er relevant, af et forslag til ændring af relevante bestemmelser i denne forordning.

3.   Under hensyntagen til revisionen af forordning (EF) nr. 1907/2006 medtager Kommissionen i sin rapport en specifik evaluering af behovet for et lovgivningsforslag om ændring af denne forordnings artikel 6, 86, 87 og 88.

4.   Kommissionen vurderer, om en ændring af kapitel VII er nødvendig i lyset af den eventuelle vedtagelse af EU-retsakter, der fastsætter regler for bæredygtig virksomhedsledelse og due diligence, herunder virksomheders forpligtelser med hensyn til negative indvirkninger på menneskerettighederne og negative miljøpåvirkninger i forbindelse med deres egne aktiviteter, deres datterselskabers og filialers aktiviteter og deres værdikædeaktiviteter.

Kommissionen offentliggør en rapport med resultaterne af en sådan vurdering senest 12 måneder efter ikrafttrædelsesdatoen for en af de lovgivningsmæssige retsakter, der er omhandlet i første afsnit, eller senest den 30. juni 2031, alt efter hvad der indtræffer først. Hvis det er relevant, lader Kommissionen sin rapport ledsage af et lovgivningsforslag om ændring af kapitel VII.

5.   Senest den 30. juni 2031 forelægger Kommissionen en rapport for Europa-Parlamentet og Rådet med en vurdering af gennemførligheden og de tekniske konsekvenser af at udvide anvendelsesområdet for definitionen af »batterier til lette transportmidler« i artikel 3, nr. 11), navnlig ved at medtage batterier, der driver køretøjer uden hjul. Rapporten ledsages, hvis det er relevant, af et lovgivningsforslag.

6.   Senest den 1. januar 2025 vurderer Kommissionen, hvordan der bedst kan indføres harmoniserede standarder for en universaloplader til henholdsvis genopladelige batterier, der er designet til lette transportmidler, og genopladelige batterier, der er indbygget i specifikke kategorier af elektrisk og elektronisk udstyr, der er omfattet af direktiv 2012/19/EU. Opladere til kategorier og klasser af radioudstyr i henhold til artikel 3, stk. 4, i direktiv 2014/53/EU er ikke omfattet af denne vurdering.

Artikel 95

Ophævelse og overgangsbestemmelser

Direktiv 2006/66/EF ophæves med virkning fra den 18. august 2025.

Følgende bestemmelser finder dog fortsat anvendelse som angivet nedenfor:

| a) | artikel 11 indtil den 18. februar 2027 |
| --- | --- |

a)

artikel 11 indtil den 18. februar 2027

| b) | artikel 12, stk. 4 og 5, indtil den 31. december 2025, med undtagelse af bestemmelsen om overførsel af data til Kommissionen, som fortsat finder anvendelse indtil den 30. juni 2027 |
| --- | --- |

b)

artikel 12, stk. 4 og 5, indtil den 31. december 2025, med undtagelse af bestemmelsen om overførsel af data til Kommissionen, som fortsat finder anvendelse indtil den 30. juni 2027

| c) | artikel 21, stk. 2, indtil den 18. august 2026. |
| --- | --- |

c)

artikel 21, stk. 2, indtil den 18. august 2026.

Henvisninger til det ophævede direktiv gælder som henvisninger til denne forordning.

Artikel 96

Ikrafttræden og anvendelse

1.   Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

2.   Den finder anvendelse fra den 18. februar 2024, jf. dog andet afsnit og denne forordnings øvrige bestemmelser.

Følgende bestemmelser finder anvendelse som følger:

| a) | artikel 11 finder anvendelse fra den 18. februar 2027 |
| --- | --- |

a)

artikel 11 finder anvendelse fra den 18. februar 2027

| b) | artikel 17 og kapitel VI finder anvendelse fra den 18. august 2024, undtagen artikel 17, stk. 2, som finder anvendelse fra 12 måneder efter datoen for den første offentliggørelse af listen, jf. artikel 30, stk. 2 |
| --- | --- |

b)

artikel 17 og kapitel VI finder anvendelse fra den 18. august 2024, undtagen artikel 17, stk. 2, som finder anvendelse fra 12 måneder efter datoen for den første offentliggørelse af listen, jf. artikel 30, stk. 2

| c) | kapitel VIII finder anvendelse fra den 18. august 2025. |
| --- | --- |

c)

kapitel VIII finder anvendelse fra den 18. august 2025.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Strasbourg, den 12. juli 2023.

På Europa-Parlamentets vegne

R. METSOLA

Formand

På Rådets vegne

P. NAVARRO RÍOS

Formand

---

(1)  
  EUT C 220 af 9.6.2021, s. 128.

1

(2)  Europa-Parlamentets holdning af 14.6.2023 (endnu ikke offentliggjort i EUT) og Rådets afgørelse af 28.6.2023.

2

(3)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/66/EF af 6. september 2006 om batterier og akkumulatorer og udtjente batterier og akkumulatorer samt om ophævelse af direktiv 91/157/EØF (EUT L 266 af 26.9.2006, s. 1).

3

(4)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/48/EF af 18. juni 2009 om sikkerhedskrav til legetøj (EUT L 170 af 30.6.2009, s. 1).

4

(5)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2019/771 af 20. maj 2019 om visse aspekter af aftaler om salg af varer, om ændring af forordning (EU) 2017/2394 og direktiv 2009/22/EF og om ophævelse af direktiv 1999/44/EF (EUT L 136 af 22.5.2019, s. 28).

5

(6)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/858 af 30. maj 2018 om godkendelse og markedsovervågning af motorkøretøjer og påhængskøretøjer dertil samt af systemer, komponenter og separate tekniske enheder til sådanne køretøjer, om ændring af forordning (EF) nr. 715/2007 og (EF) nr. 595/2009 og om ophævelse af direktiv 2007/46/EF (EUT L 151 af 14.6.2018, s. 1).

6

(7)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1907/2006 af 18. december 2006 om registrering, vurdering og godkendelse af samt begrænsninger for kemikalier (REACH), om oprettelse af et europæisk kemikalieagentur og om ændring af direktiv 1999/45/EF og ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 793/93 og Kommissionens forordning (EF) nr. 1488/94 samt Rådets direktiv 76/769/EØF og Kommissionens direktiv 91/155/EØF, 93/67/EØF, 93/105/EF og 2000/21/EF (EUT L 396 af 30.12.2006, s. 1).

7

(8)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1272/2008 af 16. december 2008 om klassificering, mærkning og emballering af stoffer og blandinger og om ændring og ophævelse af direktiv 67/548/EØF og 1999/45/EF og om ændring af forordning (EF) nr. 1907/2006 (EUT L 353 af 31.12.2008, s. 1).

8

(9)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/53/EF af 18. september 2000 om udrangerede køretøjer (EFT L 269 af 21.10.2000, s. 34).

9

(10)  Kommissionens forordning (EU) nr. 617/2013 af 26. juni 2013 om gennemførelse af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/125/EF for så vidt angår krav til miljøvenligt design af computere og computerservere (EUT L 175 af 27.6.2013, s. 13).

10

(11)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/125/EF af 21. oktober 2009 om rammerne for fastlæggelse af krav til miljøvenligt design af energirelaterede produkter (EUT L 285 af 31.10.2009, s. 10).

11

(12)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/745 af 5. april 2017 om medicinsk udstyr, om ændring af direktiv 2001/83/EF, forordning (EF) nr. 178/2002 og forordning (EF) nr. 1223/2009 og om ophævelse af Rådets direktiv 90/385/EØF og 93/42/EØF (EUT L 117 af 5.5.2017, s. 1).

12

(13)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/746 af 5. april 2017 om medicinsk udstyr til in vitro-diagnostik og om ophævelse af direktiv 98/79/EF og Kommissionens afgørelse 2010/227/EU (EUT L 117 af 5.5.2017, s. 176).

13

(14)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2019/2144 af 27. november 2019 om krav til typegodkendelse af motorkøretøjer og påhængskøretøjer dertil samt systemer, komponenter og separate tekniske enheder til sådanne køretøjer for så vidt angår deres generelle sikkerhed og beskyttelsen af køretøjspassagerer og bløde trafikanter og om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/858 og ophævelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 78/2009, forordning (EF) nr. 79/2009 og forordning (EF) nr. 661/2009 og Kommissionens forordning (EF) nr. 631/2009, (EU) nr. 406/2010, (EU) nr. 672/2010, (EU) nr. 1003/2010, (EU) nr. 1005/2010, (EU) nr. 1008/2010, (EU) nr. 1009/2010, (EU) nr. 19/2011, (EU) nr. 109/2011, (EU) nr. 458/2011, (EU) nr. 65/2012, (EU) nr. 130/2012, (EU) nr. 347/2012, (EU) nr. 351/2012, (EU) nr. 1230/2012 og (EU) 2015/166 (EUT L 325 af 16.12.2019, s. 1).

14

(15)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/95/EF af 3. december 2001 om produktsikkerhed i almindelighed (EFT L 11 af 15.1.2002, s. 4).

15

(16)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/53/EU af 16. april 2014 om harmonisering af medlemsstaternes love om tilgængeliggørelse af radioudstyr på markedet og om ophævelse af direktiv 1999/5/EF (EUT L 153 af 22.5.2014, s. 62).

16

(17)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2019/882 af 17. april 2019 om tilgængelighedskrav for produkter og tjenester (EUT L 151 af 7.6.2019, s. 70).

17

(18)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2019/944 af 5. juni 2019 om fælles regler for det indre marked for elektricitet og om ændring af direktiv 2012/27/EU (EUT L 158 af 14.6.2019, s. 125).

18

(19)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1025/2012 af 25. oktober 2012 om europæisk standardisering, om ændring af Rådets direktiv 89/686/EØF og 93/15/EØF og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 94/9/EF, 94/25/EF, 95/16/EF, 97/23/EF, 98/34/EF, 2004/22/EF, 2007/23/EF, 2009/23/EF og 2009/105/EF og om ophævelse af Rådets beslutning 87/95/EØF og Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1673/2006/EF (EUT L 316 af 14.11.2012, s. 12).

19

(20)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 765/2008 af 9. juli 2008 om kravene til akkreditering og om ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 339/93 (EUT L 218 af 13.8.2008, s. 30).

20

(21)  Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 768/2008/EF af 9. juli 2008 om fælles rammer for markedsføring af produkter og om ophævelse af Rådets afgørelse 93/465/EØF (EUT L 218 af 13.8.2008, s. 82).

21

(22)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2019/1020 af 20. juni 2019 om markedsovervågning og produktoverensstemmelse og om ændring af direktiv 2004/42/EF og forordning (EF) nr. 765/2008 og (EU) nr. 305/2011 (EUT L 169 af 25.6.2019, s. 1).

22

(23)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/821 af 17. maj 2017 om fastlæggelse af due diligence-forpligtelser i forsyningskæden for EU-importører af tin, tantal, wolfram og deres malme samt guld, der hidrører fra konfliktramte områder og højrisikoområder (EUT L 130 af 19.5.2017, s. 1).

23

(24)  
  EUT L 282 af 19.10.2016, s. 4.

24

(25)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/98/EF af 19. november 2008 om affald og om ophævelse af visse direktiver (EUT L 312 af 22.11.2008, s. 3).

25

(26)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2012/19/EU af 4. juli 2012 om affald af elektrisk og elektronisk udstyr (WEEE) (EUT L 197 af 24.7.2012, s. 38).

26

(27)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2011/83/EU af 25. oktober 2011 om forbrugerrettigheder, om ændring af Rådets direktiv 93/13/EØF og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 1999/44/EF samt om ophævelse af Rådets direktiv 85/577/EØF og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/7/EF (EUT L 304 af 22.11.2011, s. 64).

27

(28)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2022/2065 af 19. oktober 2022 om et indre marked for digitale tjenester og om ændring af direktiv 2000/31/EF (forordning om digitale tjenester) (EUT L 277 af 27.10.2022, s. 1).

28

(29)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1059/2003 af 26. maj 2003 om indførelse af en fælles nomenklatur for regionale enheder (NUTS) (EUT L 154 af 21.6.2003, s. 1).

29

(30)  Rådets direktiv 1999/31/EF af 26. april 1999 om deponering af affald (EFT L 182 af 16.7.1999, s. 1).

30

(31)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2010/75/EU af 24. november 2010 om industrielle emissioner (integreret forebyggelse og bekæmpelse af forurening) (EUT L 334 af 17.12.2010, s. 17).

31

(32)  Kommissionens forordning (EU) nr. 493/2012 af 11. juni 2012 om fastlæggelse i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/66/EF af detailbestemmelser om beregning af effektiviteten af processer for genvinding af udtjente batterier og akkumulatorer (EUT L 151 af 12.6.2012, s. 9).

32

(33)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1221/2009 af 25. november 2009 om organisationers frivillige deltagelse i en fællesskabsordning for miljøledelse og miljørevision (EMAS) og om ophævelse af forordning (EF) nr. 761/2001 og Kommissionens beslutning 2001/681/EF og 2006/193/EF (EUT L 342 af 22.12.2009, s. 1).

33

(34)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1013/2006 af 14. juni 2006 om overførsel af affald (EUT L 190 af 12.7.2006, s. 1).

34

(35)  Kommissionens forordning (EF) nr. 1418/2007 af 29. november 2007 om eksport til nyttiggørelse af visse typer affald, der er opført i bilag III eller IIIA til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1013/2006, til visse lande, der ikke er omfattet af OECD-beslutningen om kontrol med grænseoverskridende overførsel af affald (EUT L 316 af 4.12.2007, s. 6).

35

(36)  Kommissionens beslutning 2000/532/EF af 3. maj 2000 om afløsning af beslutning 94/3/EF om udarbejdelse af en liste over affald i henhold til artikel 1, litra a), i Rådets direktiv 75/442/EØF om affald og af Rådets beslutning 94/904/EF om udarbejdelse af en liste over farligt affald i henhold til artikel 1, stk. 4, i Rådets direktiv 91/689/EØF om farligt affald (EFT L 226 af 6.9.2000, s. 3).

36

(37)  Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2022/1267 af 20. juli 2022 om fastsættelse af procedurerne for udpegelse af EU-prøvningsfaciliteter med henblik på markedsovervågning og kontrol af produktoverensstemmelse i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2019/1020 (EUT L 192 af 21.7.2022, s. 21).

37

(38)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/24/EU af 26. februar 2014 om offentlige udbud og om ophævelse af direktiv 2004/18/EF (EUT L 94 af 28.3.2014, s. 65).

38

(39)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/25/EU af 26. februar 2014 om fremgangsmåderne ved indgåelse af kontrakter inden for vand- og energiforsyning, transport samt posttjenester og om ophævelse af direktiv 2004/17/EF (EUT L 94 af 28.3.2014, s. 243).

39

(40)  
  EUT L 123 af 12.5.2016, s. 1.

40

(41)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 af 16. februar 2011 om de generelle regler og principper for, hvordan medlemsstaterne skal kontrollere Kommissionens udøvelse af gennemførelsesbeføjelser (EUT L 55 af 28.2.2011, s. 13).

41

(42)  Rådets direktiv 2009/71/Euratom af 25. juni 2009 om EF-rammebestemmelser for nukleare anlægs nukleare sikkerhed (EUT L 172 af 2.7.2009, s. 18).

42

(43)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 168/2013 af 15. januar 2013 om godkendelse og markedsovervågning af to- og trehjulede køretøjer samt quadricykler (EUT L 60 af 2.3.2013, s. 52).

43

(44)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/109/EF af 15. december 2004 harmonisering af gennemsigtighedskrav i forbindelse med oplysninger om udstedere, hvis værdipapirer er optaget til handel på et reguleret marked, og om ændring af direktiv 2001/34/EF (EUT L 390 af 31.12.2004, s. 38).

44

(45)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2019/943 af 5. juni 2019 om det indre marked for elektricitet (EUT L 158 af 14.6.2019, s. 54).

45

(46)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/68/EF af 24. september 2008 om indlandstransport af farligt gods (EUT L 260 af 30.9.2008, s. 13).

46

---

BILAG I

BEGRÆNSNING FOR STOFFER

| Kolonne 1
  Betegnelse for stoffet eller stofgruppen | Kolonne 2
  Betingelser for begrænsningen |
| --- | --- |
| 1. | Kviksølv
  CAS-nr.: 7439-97-6
  EF-nr. 231-106-7 og forbindelser deraf |

Kolonne 1

Betegnelse for stoffet eller stofgruppen

Kolonne 2

Betingelser for begrænsningen

1.

Kviksølv

CAS-nr.: 7439-97-6

EF-nr. 231-106-7 og forbindelser deraf

Batterier må, uanset om de er indbygget i apparater, lette transportmidler eller andre køretøjer eller ej, ikke indeholde mere end 0,0005 vægtprocent kviksølv (udtrykt som metallisk kviksølv).

| 2. | Cadmium
  CAS-nr.: 7440-43-9
  EF-nr. 231-152-8 og forbindelser deraf |
| --- | --- |

2.

Cadmium

CAS-nr.: 7440-43-9

EF-nr. 231-152-8 og forbindelser deraf

Bærbare batterier må, uanset om de er indbygget i apparater, lette transportmidler eller andre køretøjer eller ej, ikke indeholde mere end 0,002 vægtprocent cadmium (udtrykt som metallisk cadmium).

| 3. | Bly
  CAS-nr.: 7439-92-1
  EF-nr. 231-100-4 og forbindelser deraf |
| --- | --- |

3.

Bly

CAS-nr.: 7439-92-1

EF-nr. 231-100-4 og forbindelser deraf

| 1. | Fra den 18. august 2024 må bærbare batterier, uanset om de er indbygget i apparater eller ej, ikke indeholde mere end 0,01 % vægtprocent bly (udtrykt som blymetal). |
| --- | --- |

1.

Fra den 18. august 2024 må bærbare batterier, uanset om de er indbygget i apparater eller ej, ikke indeholde mere end 0,01 % vægtprocent bly (udtrykt som blymetal).

| 2. | Begrænsningen i punkt 1 finder ikke anvendelse på bærbare zink-luft-knapceller før den 18. august 2028. |
| --- | --- |

2.

Begrænsningen i punkt 1 finder ikke anvendelse på bærbare zink-luft-knapceller før den 18. august 2028.

---

BILAG II

CO2-FODAFTRYK

1.   Anvendelsesområde

Dette bilag indeholder grundlæggende elementer vedrørende beregning af CO2-fodaftrykket.

Metoden til beregning og verifikation af CO2-fodaftrykket som skal fastsættes ved hjælp af delegerede retsakter, der vedtages i henhold til artikel 7, skal bygge på de grundlæggende elementer i dette bilag og skal være i overensstemmelse med den seneste udgave af Kommissionens metode vedrørende produkters miljøaftryk (PEF) og relevante regler for en produktkategoris miljøaftryk (Product Environmental Footprint Category — PEFCR) og afspejle de internationale aftaler og de tekniske/videnskabelige fremskridt inden for livscyklusvurdering.

Beregningen af CO2-fodaftrykket over hele livscyklussen baseres på den materialeliste, energi og de hjælpematerialer, der anvendes i et bestemt produktionsanlæg til fremstilling af en specifik batterimodel. Navnlig skal de elektroniske komponenter, f.eks. batteristyreenheder og sikkerhedsenheder, og katodematerialerne identificeres præcist, da de kan blive den vigtigste bidragyder til batteriets CO2-fodaftryk.

2.   Definitioner

I dette bilag forstås ved:

| a) | »aktivitetsdata«: de oplysninger, der er forbundet med processer ved modellering af livscyklusopgørelser (LCI), hvorved de aggregerede LCI-resultater fra de proceskæder, der repræsenterer aktiviteterne i en proces, multipliceres hver især med de tilsvarende aktivitetsdata, hvorefter de sammenlægges for at udlede det CO2-fodaftryk, der er forbundet med processen |
| --- | --- |

a)

»aktivitetsdata«: de oplysninger, der er forbundet med processer ved modellering af livscyklusopgørelser (LCI), hvorved de aggregerede LCI-resultater fra de proceskæder, der repræsenterer aktiviteterne i en proces, multipliceres hver især med de tilsvarende aktivitetsdata, hvorefter de sammenlægges for at udlede det CO2-fodaftryk, der er forbundet med processen

| b) | »materialeliste«: en liste over råstoffer, delmontager, intermediære montager, delkomponenter og dele samt de mængder af hver enkelt af disse, der er nødvendige for at fremstille batteriet |
| --- | --- |

b)

»materialeliste«: en liste over råstoffer, delmontager, intermediære montager, delkomponenter og dele samt de mængder af hver enkelt af disse, der er nødvendige for at fremstille batteriet

| c) | »virksomhedsspecifikke data«: direkte målte eller indsamlede data fra et eller flere anlæg (anlægsspecifikke data), som er repræsentative for virksomhedens aktiviteter, sådanne data kaldes også »primære data« |
| --- | --- |

c)

»virksomhedsspecifikke data«: direkte målte eller indsamlede data fra et eller flere anlæg (anlægsspecifikke data), som er repræsentative for virksomhedens aktiviteter, sådanne data kaldes også »primære data«

| d) | »funktionel enhed«: de kvalitative og kvantitative aspekter af de funktioner, tjenester eller begge, som batteriet leverer |
| --- | --- |

d)

»funktionel enhed«: de kvalitative og kvantitative aspekter af de funktioner, tjenester eller begge, som batteriet leverer

| e) | »livscyklus«: de fortløbende og sammenhængende faser for et produktsystem fra anskaffelse eller tilblivelse ud fra naturlige ressourcer til endelig bortskaffelse (ISO 14040:2006 eller en tilsvarende standard) |
| --- | --- |

e)

»livscyklus«: de fortløbende og sammenhængende faser for et produktsystem fra anskaffelse eller tilblivelse ud fra naturlige ressourcer til endelig bortskaffelse (ISO 14040:2006 eller en tilsvarende standard)

| f) | »livscyklusopgørelse (LCI)«: det kombinerede sæt vekselvirkninger mellem elementære strømme, affaldsstrømme og produktstrømme i et LCI-datasæt |
| --- | --- |

f)

»livscyklusopgørelse (LCI)«: det kombinerede sæt vekselvirkninger mellem elementære strømme, affaldsstrømme og produktstrømme i et LCI-datasæt

| g) | »livscyklusopgørelsesdatasæt (LCI-datasæt)«: et dokument eller en fil med livscyklusoplysninger for et bestemt produkt eller en anden reference, f.eks. et anlæg eller en proces, der omfatter beskrivende metadata og kvantitativ livscyklusopgørelse, som kan inkludere et enhedsprocesdatasæt, et delvist aggregeret eller et aggregeret datasæt |
| --- | --- |

g)

»livscyklusopgørelsesdatasæt (LCI-datasæt)«: et dokument eller en fil med livscyklusoplysninger for et bestemt produkt eller en anden reference, f.eks. et anlæg eller en proces, der omfatter beskrivende metadata og kvantitativ livscyklusopgørelse, som kan inkludere et enhedsprocesdatasæt, et delvist aggregeret eller et aggregeret datasæt

| h) | »referencestrøm«: målet for output fra processer i et bestemt produktsystem, der kræves for at opfylde den funktion, som udtrykkes ved den funktionelle enhed (baseret på ISO 14040:2006 eller en tilsvarende standard) |
| --- | --- |

h)

»referencestrøm«: målet for output fra processer i et bestemt produktsystem, der kræves for at opfylde den funktion, som udtrykkes ved den funktionelle enhed (baseret på ISO 14040:2006 eller en tilsvarende standard)

| i) | »sekundære data«: data, der ikke direkte indsamles eller måles fra en specifik proces i forsyningskæden i virksomheden, eller estimeres af denne virksomhed, men er indhentet fra en tredjeparts LCI-database eller andre kilder; sådanne date omfatter gennemsnitlige data for industrien, f.eks. fra offentliggjorte produktionsdata, statslige statistikker og brancheforeninger, samt litteraturundersøgelser, tekniske undersøgelser og patenter og kan også være baseret på finansielle data og også indeholde proxydata samt andre generiske data og inkluderer primære data, der gennemgår et horisontalt aggregeringstrin |
| --- | --- |

i)

»sekundære data«: data, der ikke direkte indsamles eller måles fra en specifik proces i forsyningskæden i virksomheden, eller estimeres af denne virksomhed, men er indhentet fra en tredjeparts LCI-database eller andre kilder; sådanne date omfatter gennemsnitlige data for industrien, f.eks. fra offentliggjorte produktionsdata, statslige statistikker og brancheforeninger, samt litteraturundersøgelser, tekniske undersøgelser og patenter og kan også være baseret på finansielle data og også indeholde proxydata samt andre generiske data og inkluderer primære data, der gennemgår et horisontalt aggregeringstrin

| j) | »systemgrænse«: aspekter, der indgår i eller udelukkes fra livscyklusfaser. |
| --- | --- |

j)

»systemgrænse«: aspekter, der indgår i eller udelukkes fra livscyklusfaser.

Desuden skal de harmoniserede regler for beregning af batteriers CO2-fodaftryk omfatte enhver yderligere definition, der er nødvendig for fortolkningen heraf.

3.   Funktionel enhed og referencestrøm

Den funktionelle enhed defineres som en kWh (kilowatt-time) af den samlede energi, som batterisystemet leverer i løbet af dets levetid, målt i kWh. Den samlede energi beregnes som antallet af cyklusser ganget med mængden af leveret energi i hver cyklus.

Referencestrømmen er vægten af batteriet, der er nødvendig for at opfylde en særlig funktion, og måles i kg batteri pr. kWh af den samlede energi, som batteriet leverer i løbet af sin levetid. Alle kvantitative input- og outputdata, der indsamles af fabrikanten til kvantificering af CO2-fodaftrykket, skal beregnes i forhold til referencestrømmen.

Uanset første afsnit defineres den funktionelle enhed for backupbatterier, hvis primære funktion er at sikre strømkildens kontinuitet, som evnen til at levere ét kWmin (kilowatt-minut) reservestrømkapacitet på et hvilket som helst tidspunkt i batteriets levetid. Referencestrømmen for backupbatterier er vægten af batteriet, der er nødvendig for at opfylde den definerede funktion, og måles i kg batteri pr. kWmin reservestrømkapacitet divideret med batteriets levetid i år. Alle kvantitative input- og outputdata, der indsamles af fabrikanterne af backupbatterier til kvantificering af CO2-fodaftrykket, skal beregnes i forhold til denne referencestrøm.

I helt særlige tilfælde, f.eks. for batterier til hybridkøretøjer uden plug-in, kan metoden definere en anden funktionel enhed.

4.   Systemgrænse

Følgende livscyklusfaser og de dermed forbundne processer skal indgå i systemgrænsen:

| Livscyklusfase | Forbundne processer |
| --- | --- |
| Anskaffelse og forbehandling af råstoffer | Omfatter minedrift og anden relevant forsyning, forbehandling og transport af aktive materialer frem til fremstilling af battericeller og batterikomponenter (aktive materialer, separatorer, elektrolyt, indkapslinger, aktive og passive batterikomponenter) og elektriske eller elektroniske komponenter. |
| Hovedproduktproduktion | Samling af battericeller og samling af batterier med battericellerne og de elektriske eller elektroniske komponenter. |
| Distribution | Transport til salgsstedet |
| Bortskaffelse og genanvendelse | Indsamling, demontering og genanvendelse |

Livscyklusfase

Forbundne processer

Anskaffelse og forbehandling af råstoffer

Omfatter minedrift og anden relevant forsyning, forbehandling og transport af aktive materialer frem til fremstilling af battericeller og batterikomponenter (aktive materialer, separatorer, elektrolyt, indkapslinger, aktive og passive batterikomponenter) og elektriske eller elektroniske komponenter.

Hovedproduktproduktion

Samling af battericeller og samling af batterier med battericellerne og de elektriske eller elektroniske komponenter.

Distribution

Transport til salgsstedet

Bortskaffelse og genanvendelse

Indsamling, demontering og genanvendelse

Følgende processer forbundne med livscyklusfaser er ikke omfattet af systemgrænsen:

| — | Fremstilling af udstyr til samling og genanvendelse af batterier, da påvirkningerne af CO2-fodaftrykket er blevet beregnet som ubetydelige i reglerne for en produktkategoris miljøaftryk (PEFCR) for genopladelige batterier med høj specifik energi til mobile anvendelser. |
| --- | --- |

—

Fremstilling af udstyr til samling og genanvendelse af batterier, da påvirkningerne af CO2-fodaftrykket er blevet beregnet som ubetydelige i reglerne for en produktkategoris miljøaftryk (PEFCR) for genopladelige batterier med høj specifik energi til mobile anvendelser.

| — | Processen, hvor batterierne samles med originaludstyrsfabrikantens (OEM) systemkomponenter; denne proces svarer hovedsagelig til mekanisk samling og indgår i OEM-udstyrets eller køretøjets samlebåndsproces; det specifikke energi- og materialeforbrug for denne specifikke proces er ubetydeligt sammenlignet med fremstillingsprocessen for OEM-komponenter. |
| --- | --- |

—

Processen, hvor batterierne samles med originaludstyrsfabrikantens (OEM) systemkomponenter; denne proces svarer hovedsagelig til mekanisk samling og indgår i OEM-udstyrets eller køretøjets samlebåndsproces; det specifikke energi- og materialeforbrug for denne specifikke proces er ubetydeligt sammenlignet med fremstillingsprocessen for OEM-komponenter.

Brugsfasen udelukkes fra beregningerne af CO2-fodaftrykket i hele livscyklussen, da det ikke er under fabrikanternes direkte indflydelse, undtagen hvor det er påvist, at de valg, batterifabrikanterne træffer i designfasen, kan yde et ikke ubetydeligt bidrag til denne påvirkning.

5.   Anvendelse af virksomhedsspecifikke og sekundære datasæt

På grund af det høje antal batterikomponenter og fremstillingsprocessernes kompleksitet skal den erhvervsdrivende, hvor det er berettiget, begrænse anvendelsen af virksomhedsspecifikke data til proces- og komponentanalyse vedrørende de batterispecifikke dele.

Navnlig skal alle aktivitetsdata vedrørende batteriets anode, katode, elektrolyt, separator og celleindkapsling henvise til en specifik batterimodel, der fremstilles i et specifikt produktionsanlæg. Der må derfor ikke anvendes standardaktivitetsdata. De batterispecifikke aktivitetsdata skal anvendes i kombination med de relevante sekundære datasæt, der er i overensstemmelse med produktets miljøaftryk (PEF).

Da erklæringen om CO2-fodaftryk er specifik for en batterimodel, der fremstilles i et specifikt produktionsanlæg, er det ikke tilladt at udtage prøver af data indsamlet fra forskellige anlæg, der producerer den samme batterimodel.

Hvis der er en ændring i den materialeliste eller det energimiks, der anvendes til produktion af en batterimodel, skal CO2-fodaftrykket for den pågældende batterimodel genberegnes.

De harmoniserede regler, der skal udarbejdes ved hjælp af en delegeret retsakt, jf. artikel 7, stk. 1, skal omfatte en detaljeret modellering af følgende livscyklusfaser:

| — | anskaffelse og forbehandling af råstoffer |
| --- | --- |

—

anskaffelse og forbehandling af råstoffer

| — | produktion |
| --- | --- |

—

produktion

| — | distribution |
| --- | --- |

—

distribution

| — | egenproduktion af elektricitet |
| --- | --- |

—

egenproduktion af elektricitet

| — | bortskaffelse. |
| --- | --- |

—

bortskaffelse.

6.   Konsekvensanalyse af CO2-fodaftryk

Batteriets CO2-fodaftryk beregnes ved hjælp af den metode for vurdering af miljøpåvirkninger i livscyklussen med hensyn til klimaændringer, der anbefales i rapporten fra Det Fælles Forskningscenter fra 2019 med titlen »Suggestions for updating the Product Environmental Footprint (PEF) method« (Forslag til opdatering af metoden for produktets miljømæssige fodaftryk (PEF)).

Resultaterne angives som karakteriserede resultater uden normalisering og vægtning. Listen over de karakteriseringsfaktorer, der skal anvendes, findes på den europæiske platform for livscyklusvurdering (LCA)

7.   Kompensationer

Kompensationer beregnes i forhold til en basislinje, der repræsenterer et hypotetisk scenarie for, hvad emissionerne ville have været, hvis det afbødningsprojekt, som genererer kompensationerne, ikke var blevet iværksat.

Kompensationer skal ikke medtages i erklæringen om CO2-fodaftryk, men kan rapporteres særskilt som supplerende miljøoplysninger og anvendes til kommunikationsformål.

8.   Ydeevneklasser for CO2-fodaftryk

Afhængigt af distributionen af værdierne i CO2-fodaftryksdeklarationerne for de batterier, der bringes i omsætning, skal der identificeres et meningsfyldt antal ydeevneklasser, hvor kategori A er den bedste klasse med den laveste påvirkning på CO2-fodaftrykket i livscyklussen, for at muliggøre markedsdifferentiering mellem de batterikategorier, der er omhandlet i artikel 7, stk. 1.

Fastlæggelsen af tærskelværdien for hver ydeevneklasse samt denne klasses bredde skal baseres på distributionen af ydeevnen for de batterikategorier, der er omhandlet i artikel 7, stk. 1, og som er bragt i omsætning på markedet i de foregående tre år, de forventede teknologiske forbedringer og andre tekniske faktorer.

9.   Maksimumstærskler for CO2

På grundlag af de oplysninger, der er indsamlet gennem erklæringerne om CO2-fodaftryk, og den relative distribution i ydeevneklasserne for CO2-fodaftryk for deres batterimodeller, der er bragt i omsætning, og under hensyntagen til de videnskabelige og tekniske fremskridt på området, fastlægger Kommissionen maksimale tærskler for CO2-fodaftryk i hele livscyklussen for de batterikategorier, der er omhandlet i artikel 7, stk. 1, efter at have udført en særlig konsekvensanalyse med henblik på at fastsætte værdierne for tærsklerne.

Når Kommissionen fastlægger maksimale tærskler for CO2-fodaftryk i hele livscyklussen, jf. første afsnit, tager den hensyn til den relative distribution af CO2-fodaftryksværdierne for batterier på markedet, omfanget af fremskridt med reduktionen af CO2-fodaftrykket for batterier, der bringes i omsætning, og de faktiske og potentielle bidrag fra disse tærskler for CO2-fodaftryk i hele livscyklussen til Unionens mål om bæredygtig mobilitet og klimaneutralitet senest i 2050.

---

BILAG III

PARAMETRE VEDRØRENDE ELEKTROKEMISK YDEEVNE OG HOLDBARHED FOR BÆRBARE BATTERIER TIL ALMINDELIG ANVENDELSE

Del A

Parametre for ikkegenopladelige batterier

| 1. | Mindste gennemsnitlige holdbarhed, mindste gennemsnitlige tid for afladning, som en prøve af batterier opnår under særlige forhold såsom temperatur og relativ luftfugtighed. |
| --- | --- |

1.

| 2. | Forsinket afladningsevne, det relative fald i den gennemsnitlige mindste holdbarhed med den oprindeligt målte gennemsnitlige mindste holdbarhed som referencepunkt efter en angivet periode og under særlige forhold (temperatur og relativ luftfugtighed). |
| --- | --- |

2.

| 3. | Lækbestandighed: modstandsevne mod uforudset udslip af elektrolyt, gas eller andet materiale. |
| --- | --- |

3.

Del B

Parametre for genopladelige batterier

| 1. | Nominel kapacitet: et batteris kapacitetsværdi under særlige forhold såsom temperatur og relativ fugtighed og oplyst af fabrikanten. |
| --- | --- |

1.

| 2. | Fastholdelse af opladning (kapacitet) (1): kapacitet, som et batteri kan levere efter oplagring under særlige forhold såsom temperatur og relativ fugtighed, i et bestemt tidsrum, uden efterfølgende genopladning og udtrykt som en procentdel af den nominelle kapacitet. |
| --- | --- |

2.

| 3. | Udnyttelse af opladning (kapacitet): kapacitet, som et batteri kan yde med en efterfølgende genopladning efter oplagring under særlige forhold såsom fugtighed og temperatur, i et bestemt tidsrum og udtrykt som en procentdel af den nominelle kapacitet. |
| --- | --- |

3.

| 4. | Holdbarhed målt i cyklusser: antallet af opladnings- og udladningscyklusser, som et batteri kan udføre under særlige forhold såsom temperatur og relativ fugtighed, før kapaciteten falder til under en nærmere angivet brøkdel af den nominelle kapacitet. |
| --- | --- |

4.

| 5. | Lækbestandighed: modstandsevne mod uforudset udslip af elektrolyt, gas eller andet materiale. |
| --- | --- |

5.

---

(1)  IEC nævner opladning og kapacitet. Begge repræsenterer den samme fysiske mængde (opladning); forskellen består alene i, at opladning udtrykkes med C = A*s, og kapacitet med A*h. I praksis anvendes kapacitet i de fleste tilfælde.

---

BILAG IV

KRAV TIL ELEKTROKEMISK YDEEVNE OG HOLDBARHED FOR BATTERIER TIL LETTE TRANSPORTMIDLER, INDUSTRIBATTERIER MED EN KAPACITET PÅ OVER 2 KWH OG ELKØRETØJSBATTERIER

I dette bilag forstås ved:

| 1) | »Nominel kapacitet«: det samlede antal amperetimer (Ah), som kan trækkes fra et fuldt opladet batteri under referenceforhold. |
| --- | --- |

1)

»Nominel kapacitet«: det samlede antal amperetimer (Ah), som kan trækkes fra et fuldt opladet batteri under referenceforhold.

| 2) | »Kapacitetsdæmpning«: faldet over tid og ved brug af den ladningsmængde, som et batteri kan levere ved den nominelle spænding, i forhold til den oprindelige nominelle kapacitet. |
| --- | --- |

2)

»Kapacitetsdæmpning«: faldet over tid og ved brug af den ladningsmængde, som et batteri kan levere ved den nominelle spænding, i forhold til den oprindelige nominelle kapacitet.

| 3) | »Effekt«: den energimængde, som et batteri kan levere i en given periode under referenceforhold. |
| --- | --- |

3)

»Effekt«: den energimængde, som et batteri kan levere i en given periode under referenceforhold.

| 4) | »Effektdæmpning«: faldet over tid og ved brug af den effektmængde, som et batteri kan levere ved den nominelle spænding. |
| --- | --- |

4)

»Effektdæmpning«: faldet over tid og ved brug af den effektmængde, som et batteri kan levere ved den nominelle spænding.

| 5) | »Indre modstand«: modstand mod elektricitetsstrømmen i en celle eller et batteri under referenceforhold, dvs. summen af elektronisk modstand og ionisk modstand som bidrag til den samlede effektive modstand, herunder induktive/kapacitive egenskaber. |
| --- | --- |

5)

»Indre modstand«: modstand mod elektricitetsstrømmen i en celle eller et batteri under referenceforhold, dvs. summen af elektronisk modstand og ionisk modstand som bidrag til den samlede effektive modstand, herunder induktive/kapacitive egenskaber.

| 6) | »Energimæssig rundturseffektivitet«: forholdet mellem den nettoenergi, der leveres af et batteri under en afladningstest, og den samlede energi, der kræves for at genoprette den oprindelige ladetilstand ved hjælp af en standardopladning. |
| --- | --- |

6)

»Energimæssig rundturseffektivitet«: forholdet mellem den nettoenergi, der leveres af et batteri under en afladningstest, og den samlede energi, der kræves for at genoprette den oprindelige ladetilstand ved hjælp af en standardopladning.

Del A

Parametre vedrørende elektrokemisk ydeevne og holdbarhed

| 1. | Nominel kapacitet (i Ah) og kapacitetstab (i %). |
| --- | --- |

1.

| 2. | Effekt (i W) og effekttab (i %). |
| --- | --- |

2.

| 3. | Indre modstand (i Ω) og stigning i indre modstand (i %). |
| --- | --- |

3.

| 4. | Hvor det er relevant, energimæssig rundturseffektivitet og tab (i %). |
| --- | --- |

4.

| 5. | Batteriets forventede levetid under de referenceforhold, det er designet til, med hensyn til cyklusser, bortset fra ikkecykliske anvendelser, og kalenderår. |
| --- | --- |

5.

Del B

Elementer til forklaring af målingerne for de anførte parametre i del A

| 1. | Anvendt afladnings- og opladningshastighed. |
| --- | --- |

1.

| 2. | Forholdet mellem nominel batterieffekt (W) og batterienergi (Wh). |
| --- | --- |

2.

| 3. | Afladningsdybde i livscyklustesten. |
| --- | --- |

3.

| 4. | Effektkapacitet ved 80 % og 20 % ladetilstand. |
| --- | --- |

4.

| 5. | Eventuelle beregninger udført med de målte parametre, hvis relevant. |
| --- | --- |

5.

---

BILAG V

SIKKERHEDSPARAMETRE

1.   Termisk chok og cyklisk test

Denne test skal være designet til at evaluere ændringer i batteriets integritet som følge af cellekomponenters udvidelse og sammentrækning ved eksponering for ekstreme og pludselige temperaturændringer og potentielle følger af sådanne ændringer. Under et termisk chok udsættes batteriet for to temperaturgrænser og holdes ved hver temperaturgrænse i et nærmere angivet tidsrum.

2.   Ekstern kortslutningsbeskyttelse

Denne test skal vurdere et batteris sikkerhedsydelse ved påføring af en ekstern kortslutning. Testen kan vurdere aktiveringen af overstrømsbeskyttelsesanordningen eller cellernes evne til at modstå strømmen, uden at det fører til en farlig situation (f.eks. termisk runaway, eksplosion og brand). De vigtigste risikofaktorer er varmeproduktion på celleniveau og elektriske lysbuer, som kan skade kredsløbet eller føre til nedsat isolationsmodstand.

3.   Beskyttelse mod overopladning

Denne test skal vurdere et batteris sikkerhedsydelse i tilfælde af overopladning. De største sikkerhedsrisici ved overopladning er nedbrydning af elektrolytten, katode- og anodenedbrydning, eksoterm nedbrydning af SEI-laget (solid electrolyte interphase), nedbrydning af separatorer og litiumbelægning, som kan føre til selvopvarmning af batteriet og termisk runaway. De faktorer, der påvirker resultatet af testen, skal som minimum omfatte opladningshastigheden og den endeligt opnåede opladningstilstand. Beskyttelsen kan sikres ved enten spændingsregulering (afbrydelse efter opnåelse af grænsen for ladespændingen) eller strømstyring (afbrydelse efter overskridelse af den maksimale ladestrøm).

4.   Beskyttelse mod overafladning

Denne test skal vurdere et batteris sikkerhedsydelse i tilfælde af overafladning. Sikkerhedsrisici ved overafladning omfatter polaritetsvending, der fører til oxidation af anodestrømaftageren (kobber) og belægningen på katodesiden. Selv mindre overafladning kan forårsage dendritdannelse og i sidste ende kortslutning.

5.   Beskyttelse mod overtemperatur

Denne test skal vurdere virkningen af svigt i temperaturstyringen eller svigt i andre foranstaltninger til beskyttelse mod intern overophedning under brug.

6.   Beskyttelse mod termisk spredning

Denne test skal vurdere et batteris sikkerhedsydelse i tilfælde af termisk udbredelse. Termisk runaway i én celle kan fremkalde en kaskadereaktion i hele batteriet, som kan bestå af adskillige celler. Det kan få alvorlige konsekvenser, herunder en betydelig frigivelse af gas. Testen skal tage hensyn til de test, der er under udvikling i forbindelse med transportanvendelser i henhold til ISO og den globale tekniske FN-forskrift.

7.   Mekaniske skader forårsaget af ekstern påvirkning

Disse test skal simulere en eller flere situationer, hvor et batteri ved et uheld udsættes for mekaniske belastninger og forbliver funktionsdueligt til det dertil designede formål. Kriterierne for simulering af disse situationer bør afspejle anvendelser i det virkelige liv.

8.   Intern kortslutning

Denne test skal evaluere et batteris sikkerhedsydelse i interne kortslutningssituationer. Forekomsten af interne kortslutninger, som er et af de største problemer for batteriproducenterne, kan potentielt føre til udluftning, termisk runaway og gnistdannelse, som kan antænde elektrolytdampe, der slipper ud af cellen. Frembringelsen af sådanne interne kortslutninger kan udløses af fremstillingsmangler, forekomsten af urenheder i cellerne eller dendritisk vækst af litium og er årsag til størstedelen af de sikkerhedshændelser, der opstår under drift. Der er mulighed for flere interne kortslutningsscenarier (f.eks. elektrisk kontakt mellem katode/anode, aluminiumstrømaftager/kobberstrømaftager, aluminiumstrømaftager/anode), som hver har forskellig kontaktmodstand.

9.   Termisk misbrug

Under denne test udsættes batteriet for høje temperaturer (i IEC 62619 er temperaturen 85 °C), som kan udløse eksoterme nedbrydningsreaktioner og føre til termisk runaway i cellen.

10.   Brandprøvning

Risikoen for eksplosion vurderes ved at udsætte batteriet for brand.

11.   Emission af gasser

Batterier kan indeholde betydelige mængder potentielt farlige materialer, f.eks. meget brandfarlige elektrolytter, ætsende og toksiske komponenter. Hvis batteriet udsættes for visse forhold, kan batteriets integritet bringes i fare med afgivelse af farlige gasser til følge. Det er derfor vigtigt at identificere emissioner af gasser fra stoffer, der frigives fra batteriet under prøvninger: risikoen for, at der afgives giftige gasser fra ikkevandige elektrolytter, skal tages behørigt i betragtning for så vidt angår alle de sikkerhedsparametre, der er anført i punkt 1-10.

---

BILAG VI

MÆRKNINGS- OG OPLYSNINGSKRAV

Del A: Generelle oplysninger om batterier

Oplysninger på et batteris mærkat skal omfatte følgende oplysninger om batteriet:

| 1. | oplysninger, der identificerer fabrikanten, jf. artikel 38, stk. 7 |
| --- | --- |

1.

oplysninger, der identificerer fabrikanten, jf. artikel 38, stk. 7

| 2. | batterikategori og oplysninger, der identificerer batteriet, jf. artikel 38, stk. 6 |
| --- | --- |

2.

batterikategori og oplysninger, der identificerer batteriet, jf. artikel 38, stk. 6

| 3. | fremstillingssted (batteriproduktionsanlæggets geografiske beliggenhed) |
| --- | --- |

3.

fremstillingssted (batteriproduktionsanlæggets geografiske beliggenhed)

| 4. | produktionsdato (måned og år) |
| --- | --- |

4.

produktionsdato (måned og år)

| 5. | vægt |
| --- | --- |

5.

vægt

| 6. | kapacitet |
| --- | --- |

6.

kapacitet

| 7. | kemi |
| --- | --- |

7.

kemi

| 8. | andre farlige stoffer i batteriet end kviksølv, cadmium eller bly |
| --- | --- |

8.

andre farlige stoffer i batteriet end kviksølv, cadmium eller bly

| 9. | det brandslukningsmiddel, der skal anvendes |
| --- | --- |

9.

det brandslukningsmiddel, der skal anvendes

| 10. | kritiske råstoffer i batteriet i en koncentration på over 0,1 % vægtprocent. |
| --- | --- |

10.

kritiske råstoffer i batteriet i en koncentration på over 0,1 % vægtprocent.

Del B: Symbol for særskilt indsamling af batterier

Del C: QR-kode

QR-koden skal være i høj kontrast til baggrundsfarven og af en størrelse, der er letlæselig for en almindeligt tilgængelig QR-læser, såsom dem, der er integreret i håndholdt kommunikationsudstyr.

---

BILAG VII

PARAMETRE TIL BESTEMMELSE AF BATTERIERS SUNDHEDSTILSTAND OG FORVENTEDE LEVETID

Del A

Parametre til bestemmelse af sundhedstilstanden for elkøretøjsbatterier, stationære batteribaserede energilagringssystemer og batterier til lette transportmidler:

For elkøretøjsbatterier:

status for certificeret energi (SOCE).

For stationære batteribaserede energilagringssystemer og batterier til lette transportmidler:

| 1. | resterende kapacitet |
| --- | --- |

1.

resterende kapacitet

| 2. | hvor det er muligt, resterende effektkapacitet |
| --- | --- |

2.

hvor det er muligt, resterende effektkapacitet

| 3. | hvor det er muligt, resterende rundturseffektivitet |
| --- | --- |

3.

hvor det er muligt, resterende rundturseffektivitet

| 4. | udvikling i selvafladningsraterne |
| --- | --- |

4.

udvikling i selvafladningsraterne

| 5. | hvor det er muligt, jævnstrømsmodstand. |
| --- | --- |

5.

hvor det er muligt, jævnstrømsmodstand.

Del B

Parametre til bestemmelse af den forventede levetid for stationære batteribaserede energilagringssystemer og batterier til lette transportmidler:

| 1. | batteriets produktionsdato og, hvis det er relevant, datoen for ibrugtagning af batteriet |
| --- | --- |

1.

batteriets produktionsdato og, hvis det er relevant, datoen for ibrugtagning af batteriet

| 2. | energikapacitet |
| --- | --- |

2.

energikapacitet

| 3. | ydelseskapacitet |
| --- | --- |

3.

ydelseskapacitet

| 4. | sporing af skadelige hændelser som f.eks. antallet af tilfælde med fuldafladning, tid ved ekstreme temperaturer, tid under opladning ved ekstreme temperaturer |
| --- | --- |

4.

sporing af skadelige hændelser som f.eks. antallet af tilfælde med fuldafladning, tid ved ekstreme temperaturer, tid under opladning ved ekstreme temperaturer

| 5. | antal fulde tilsvarende opladnings- og afladningscyklusser. |
| --- | --- |

5.

antal fulde tilsvarende opladnings- og afladningscyklusser.

---

BILAG VIII

OVERENSSTEMMELSESVURDERINGSPROCEDURER

Del A

MODUL A — INTERN PRODUKTIONSKONTROL

1.   Beskrivelse af modulet

Intern produktionskontrol er den overensstemmelsesvurderingsprocedure, hvorved fabrikanten opfylder de i punkt 2, 3 og 4 omhandlede forpligtelser og på eget ansvar sikrer og erklærer, at de pågældende batterier opfylder de krav i artikel 6, 9, 10, 12, 13 og 14, der gælder for dem.

2.   Teknisk dokumentation

Fabrikanten udarbejder den tekniske dokumentation. Dokumentationen skal gøre det muligt at vurdere, om batteriet er i overensstemmelse med de relevante krav, der er omhandlet i punkt 1, og skal omfatte en fyldestgørende analyse og vurdering af risiciene.

Den tekniske dokumentation skal indeholde en beskrivelse af de gældende krav og, i det omfang det er relevant for vurderingen, af batteriets design, fremstilling og funktion. Den tekniske dokumentation skal, hvor det er relevant, mindst indeholde følgende elementer:

| a) | en generel beskrivelse af batteriet og dets påtænkte anvendelse |
| --- | --- |

a)

en generel beskrivelse af batteriet og dets påtænkte anvendelse

| b) | design- og produktionstegninger og oversigter over komponenter, delmontager og kredsløb |
| --- | --- |

b)

design- og produktionstegninger og oversigter over komponenter, delmontager og kredsløb

| c) | beskrivelser og forklaringer, der er nødvendige for at forstå de tegninger og oversigter, der er omhandlet i litra b), og hvordan batteriet fungerer |
| --- | --- |

c)

beskrivelser og forklaringer, der er nødvendige for at forstå de tegninger og oversigter, der er omhandlet i litra b), og hvordan batteriet fungerer

| d) | en model af den påkrævede mærkning, jf. artikel 13 |
| --- | --- |

d)

en model af den påkrævede mærkning, jf. artikel 13

| e) | en liste over de harmoniserede standarder, der er omhandlet i artikel 15, og som anvendes helt eller delvis, herunder en angivelse af, hvilke dele der er blevet anvendt, en liste over de fælles specifikationer, der er omhandlet i artikel 16, og som anvendes helt eller delvist, herunder en angivelse af, hvilke dele der er blevet anvendt, og en liste over andre relevante tekniske specifikationer, der anvendes til måling eller beregning |
| --- | --- |

e)

en liste over de harmoniserede standarder, der er omhandlet i artikel 15, og som anvendes helt eller delvis, herunder en angivelse af, hvilke dele der er blevet anvendt, en liste over de fælles specifikationer, der er omhandlet i artikel 16, og som anvendes helt eller delvist, herunder en angivelse af, hvilke dele der er blevet anvendt, og en liste over andre relevante tekniske specifikationer, der anvendes til måling eller beregning

| f) | hvis de harmoniserede standarder og de fælles specifikationer, der er omhandlet i litra e), ikke er blevet anvendt eller ikke er tilgængelige, en beskrivelse af de løsninger, der er valgt med henblik på at opfylde de gældende krav, der er fastlagt i artikel 6, 9, 10, 12, 13 og 14, eller verificere, at batterierne overholder disse krav |
| --- | --- |

f)

hvis de harmoniserede standarder og de fælles specifikationer, der er omhandlet i litra e), ikke er blevet anvendt eller ikke er tilgængelige, en beskrivelse af de løsninger, der er valgt med henblik på at opfylde de gældende krav, der er fastlagt i artikel 6, 9, 10, 12, 13 og 14, eller verificere, at batterierne overholder disse krav

| g) | resultater af de designberegninger, der er foretaget, og de undersøgelser, der er udført, og den tekniske dokumentation eller anden dokumentation, der er anvendt, samt |
| --- | --- |

g)

resultater af de designberegninger, der er foretaget, og de undersøgelser, der er udført, og den tekniske dokumentation eller anden dokumentation, der er anvendt, samt

| h) | testrapporter. |
| --- | --- |

h)

testrapporter.

3.   Fremstilling

Fabrikanten træffer alle nødvendige foranstaltninger, for at det ved fremstillingsprocessen og overvågningen heraf sikres, at batterierne er i overensstemmelse med den tekniske dokumentation, der er omhandlet i punkt 2, og med de gældende krav i punkt 1.

4.   CE-mærkning og EU-overensstemmelseserklæring

Fabrikanten anbringer CE-mærkningen på hvert enkelt batteri, som opfylder de gældende krav i punkt 1, eller, hvis det pågældende batteri er af en sådan karakter, at dette ikke er muligt eller er uhensigtsmæssigt, på emballagen og de dokumenter, der ledsager batteriet.

Fabrikanten udarbejder en EU-overensstemmelseserklæring for hver batterimodel i henhold til artikel 18 og opbevarer den sammen med den tekniske dokumentation, så den står til rådighed for de nationale myndigheder i ti år, efter at det sidste batteri, som tilhører den pågældende batterimodel, er bragt i omsætning. Det skal af EU-overensstemmelseserklæringen fremgå, hvilken batterimodel den vedrører.

En kopi af EU-overensstemmelseserklæringen stilles efter anmodning til rådighed for de nationale myndigheder.

5.   Fabrikantens bemyndigede repræsentant

Fabrikantens forpligtelser som fastsat i punkt 4 kan opfyldes af fabrikantens bemyndigede repræsentant på dennes vegne og på fabrikantens ansvar, såfremt de er specificeret i fuldmagten.

Del B

MODUL D1 — KVALITETSSIKRING AF PRODUKTIONSPROCESSEN

1.   Beskrivelse af modulet

Kvalitetssikringen af produktionsprocessen er den overensstemmelsesvurderingsprocedure, hvorved fabrikanten opfylder de i punkt 2, 4 og 7 omhandlede forpligtelser og på eget ansvar og med forbehold af andre erhvervsdrivendes forpligtelser i overensstemmelse med denne forordning sikrer og erklærer, at de pågældende batterier opfylder de gældende krav i artikel 7 og 8 eller, efter fabrikantens eget valg, alle gældende krav i artikel 6-10, 12, 13 og 14.

2.   Teknisk dokumentation

Fabrikanten udarbejder den tekniske dokumentation. Den tekniske dokumentation skal gøre det muligt at vurdere, om batteriet er i overensstemmelse med de i punkt 1 omhandlede relevante krav, og skal omfatte en fyldestgørende analyse og vurdering af risiciene.

Den tekniske dokumentation skal indeholde en beskrivelse af de gældende krav og, i det omfang det er relevant for vurderingen, af batteriets design, fremstilling og funktion. Den tekniske dokumentation skal, hvor det er relevant, mindst indeholde følgende elementer:

| a) | en generel beskrivelse af batteriet og dets påtænkte anvendelse |
| --- | --- |

a)

en generel beskrivelse af batteriet og dets påtænkte anvendelse

| b) | design- og produktionstegningerne og oversigterne over komponenter, delmontager og kredsløb |
| --- | --- |

b)

design- og produktionstegningerne og oversigterne over komponenter, delmontager og kredsløb

| c) | de beskrivelser og forklaringer, der er nødvendige for at forstå de tegninger og oversigter, der er omhandlet i litra b), og hvordan batteriet fungerer |
| --- | --- |

c)

de beskrivelser og forklaringer, der er nødvendige for at forstå de tegninger og oversigter, der er omhandlet i litra b), og hvordan batteriet fungerer

| d) | en model af den påkrævede mærkning, jf. artikel 13 |
| --- | --- |

d)

en model af den påkrævede mærkning, jf. artikel 13

| e) | en liste over de anvendte harmoniserede standarder, der er omhandlet i artikel 15, de anvendte fælles specifikationer, der er omhandlet i artikel 16, eller over begge dele, og i tilfælde af harmoniserede standarder, fælles specifikationer, eller begge dele, der anvendes delvis, en angivelse af, hvilke dele der er blevet anvendt |
| --- | --- |

e)

en liste over de anvendte harmoniserede standarder, der er omhandlet i artikel 15, de anvendte fælles specifikationer, der er omhandlet i artikel 16, eller over begge dele, og i tilfælde af harmoniserede standarder, fælles specifikationer, eller begge dele, der anvendes delvis, en angivelse af, hvilke dele der er blevet anvendt

| f) | en liste over andre relevante tekniske specifikationer, der anvendes til måling eller beregning, og beskrivelser af de løsninger, der er valgt med henblik på at opfylde de gældende krav, der er fastlagt i artikel 6-10, 12, 13 og 14, eller verificere, at batterierne overholder disse krav, hvis der ikke er anvendt eller ikke er tilgængelige harmoniserede standarder, fælles specifikationer eller begge dele |
| --- | --- |

f)

en liste over andre relevante tekniske specifikationer, der anvendes til måling eller beregning, og beskrivelser af de løsninger, der er valgt med henblik på at opfylde de gældende krav, der er fastlagt i artikel 6-10, 12, 13 og 14, eller verificere, at batterierne overholder disse krav, hvis der ikke er anvendt eller ikke er tilgængelige harmoniserede standarder, fælles specifikationer eller begge dele

| g) | resultaterne af de designberegninger og undersøgelser, der er foretaget, og den tekniske dokumentation eller anden dokumentation, der er anvendt |
| --- | --- |

g)

resultaterne af de designberegninger og undersøgelser, der er foretaget, og den tekniske dokumentation eller anden dokumentation, der er anvendt

| h) | en undersøgelse, der ligger til grund for CO2-fodaftryksværdierne, jf. artikel 7, stk. 1, og for CO2-fodaftryksklassen, jf. artikel 7, stk. 2, med angivelse af de beregninger, der er foretaget i overensstemmelse med den metode, der er fastsat i den delegerede retsakt, der er vedtaget i henhold til artikel 7, stk. 1, fjerde afsnit, litra a), og den dokumentation og de oplysninger, der bestemmer inputdata til disse beregninger |
| --- | --- |

h)

en undersøgelse, der ligger til grund for CO2-fodaftryksværdierne, jf. artikel 7, stk. 1, og for CO2-fodaftryksklassen, jf. artikel 7, stk. 2, med angivelse af de beregninger, der er foretaget i overensstemmelse med den metode, der er fastsat i den delegerede retsakt, der er vedtaget i henhold til artikel 7, stk. 1, fjerde afsnit, litra a), og den dokumentation og de oplysninger, der bestemmer inputdata til disse beregninger

| i) | en undersøgelse, der ligger til grund for andelen af genanvendt indhold, jf. artikel 8, med angivelse af de beregninger, der er foretaget i overensstemmelse med den metode, der er fastsat i den delegerede retsakt, som er vedtaget i henhold til artikel 8, stk. 1, andet afsnit, og den dokumentation og de oplysninger, der bestemmer inputdata til disse beregninger, og |
| --- | --- |

i)

en undersøgelse, der ligger til grund for andelen af genanvendt indhold, jf. artikel 8, med angivelse af de beregninger, der er foretaget i overensstemmelse med den metode, der er fastsat i den delegerede retsakt, som er vedtaget i henhold til artikel 8, stk. 1, andet afsnit, og den dokumentation og de oplysninger, der bestemmer inputdata til disse beregninger, og

| j) | testrapporterne. |
| --- | --- |

j)

testrapporterne.

3.   Tilgængelig teknisk dokumentation

Fabrikanten opbevarer den tekniske dokumentation, så den står til rådighed for de nationale myndigheder i ti år, efter at batteriet er bragt i omsætning.

4.   Fremstilling

Fabrikanten skal ved produktion, endelig produktkontrol og test af de pågældende batterier anvende et godkendt kvalitetssystem, jf. punkt 5, som skal være omfattet af den i punkt 6 omhandlede overvågning.

5.   Kvalitetssystem

| 1. | Fabrikanten indgiver en ansøgning om vurdering af kvalitetssystemet for de pågældende batterier til det bemyndigede organ efter eget valg.
  Ansøgningen skal indeholde:






  a) | fabrikantens navn og adresse samt navn og adresse på fabrikantens bemyndigede repræsentant, hvis ansøgningen indgives af denne |
| --- | --- | --- |

1.

Ansøgningen skal indeholde:

a)

fabrikantens navn og adresse samt navn og adresse på fabrikantens bemyndigede repræsentant, hvis ansøgningen indgives af denne

| b) | en skriftlig erklæring om, at samme ansøgning ikke er blevet indgivet til et andet bemyndiget organ |
| --- | --- |

b)

en skriftlig erklæring om, at samme ansøgning ikke er blevet indgivet til et andet bemyndiget organ

| c) | alle relevante oplysninger om den påtænkte batterikategori |
| --- | --- |

c)

alle relevante oplysninger om den påtænkte batterikategori

| d) | dokumentation vedrørende kvalitetssystemet som omhandlet i punkt 5.2 |
| --- | --- |

d)

dokumentation vedrørende kvalitetssystemet som omhandlet i punkt 5.2

| e) | den tekniske dokumentation, der er omhandlet i punkt 2. |
| --- | --- |

e)

den tekniske dokumentation, der er omhandlet i punkt 2.

| 2. | Kvalitetssystemet skal sikre, at batterierne opfylder de gældende krav, der er fastlagt i artikel 6-10, 12, 13 og 14.
  Alle de elementer, krav og bestemmelser, som fabrikanten anvender, skal dokumenteres på en systematisk og overskuelig måde i form af skriftlige politikker, procedurer og anvisninger. Dokumentationen vedrørende kvalitetssystemet skal gøre det muligt at have en konsekvent fortolkning af kvalitetsprogrammer, -planer, -manualer og -optegnelser.
  Dokumentationen vedrørende kvalitetssystemet skal navnlig indeholde en fyldestgørende beskrivelse af:






  a) | kvalitetsmålsætningerne og ledelsens organisationsstruktur, ansvar og beføjelser med hensyn til produktkvalitet |
| --- | --- | --- |

2.

Alle de elementer, krav og bestemmelser, som fabrikanten anvender, skal dokumenteres på en systematisk og overskuelig måde i form af skriftlige politikker, procedurer og anvisninger. Dokumentationen vedrørende kvalitetssystemet skal gøre det muligt at have en konsekvent fortolkning af kvalitetsprogrammer, -planer, -manualer og -optegnelser.

Dokumentationen vedrørende kvalitetssystemet skal navnlig indeholde en fyldestgørende beskrivelse af:

a)

kvalitetsmålsætningerne og ledelsens organisationsstruktur, ansvar og beføjelser med hensyn til produktkvalitet

| b) | procedurerne for dokumentation og overvågning af de parametre og data, der er nødvendige for at beregne og ajourføre andelen af genanvendt indhold, jf. artikel 8, og, hvis det er relevant, CO2-fodaftryksværdierne og -klassen, jf. artikel 7 |
| --- | --- |

b)

procedurerne for dokumentation og overvågning af de parametre og data, der er nødvendige for at beregne og ajourføre andelen af genanvendt indhold, jf. artikel 8, og, hvis det er relevant, CO2-fodaftryksværdierne og -klassen, jf. artikel 7

| c) | de tilsvarende teknikker, processer og systematiske foranstaltninger, der anvendes i forbindelse med fremstilling, kvalitetskontrol og kvalitetssikring |
| --- | --- |

c)

de tilsvarende teknikker, processer og systematiske foranstaltninger, der anvendes i forbindelse med fremstilling, kvalitetskontrol og kvalitetssikring

| d) | de undersøgelser, beregninger, målinger og test, der foretages før, under og efter fremstillingen, og den hyppighed, hvormed dette sker |
| --- | --- |

d)

de undersøgelser, beregninger, målinger og test, der foretages før, under og efter fremstillingen, og den hyppighed, hvormed dette sker

| e) | kvalitetsoptegnelser såsom kontrolrapporter og beregnings-, målings-, test- og kalibreringsdata, rapporter vedrørende det berørte personales kvalifikationer |
| --- | --- |

e)

kvalitetsoptegnelser såsom kontrolrapporter og beregnings-, målings-, test- og kalibreringsdata, rapporter vedrørende det berørte personales kvalifikationer

| f) | metoder til at overvåge, at den krævede produktkvalitet er opnået, og at kvalitetssystemet fungerer effektivt. |
| --- | --- |

f)

metoder til at overvåge, at den krævede produktkvalitet er opnået, og at kvalitetssystemet fungerer effektivt.

| 3. | Det bemyndigede organ vurderer kvalitetssystemet for at fastslå, om det opfylder kravene i punkt 5.2.
  Det lægger til grund, at kravene er opfyldt for så vidt angår de elementer i kvalitetssystemet, som overholder de tilsvarende specifikationer i den relevante harmoniserede standard.
  Ud over erfaring med kvalitetsstyringssystemer skal auditholdet have mindst ét medlem med erfaring i vurderingsopgaver på det relevante produktområde og inden for den pågældende produktteknologi samt viden om de gældende krav, der er fastlagt i artikel 6-10, 12, 13 og 14.
  Auditten skal indbefatte et vurderingsbesøg på fabrikantens anlæg.
  Auditholdet skal gennemgå den tekniske dokumentation, der er omhandlet i punkt 2, med henblik på at kontrollere fabrikantens evne til at identificere de gældende krav, der er fastlagt i artikel 6-10, 12, 13 og 14, og udføre de nødvendige undersøgelser, beregninger, målinger og test for at sikre, at batteriet er i overensstemmelse med disse krav. Auditholdet skal kontrollere pålideligheden af de data, der anvendes til beregning af andelen af genanvendt indhold, jf. artikel 8, og såfremt relevant CO2-fodaftryksværdierne og -klassen, jf. artikel 7, samt om den relevante beregningsmetode er blevet anvendt korrekt.
  Efter at have vurderet kvalitetssystemet meddeler det bemyndigede organ sin afgørelse til fabrikanten. Meddelelsen skal indeholde resultaterne af auditten og begrundelsen for denne afgørelse. |
| --- | --- |

3.

Det lægger til grund, at kravene er opfyldt for så vidt angår de elementer i kvalitetssystemet, som overholder de tilsvarende specifikationer i den relevante harmoniserede standard.

Ud over erfaring med kvalitetsstyringssystemer skal auditholdet have mindst ét medlem med erfaring i vurderingsopgaver på det relevante produktområde og inden for den pågældende produktteknologi samt viden om de gældende krav, der er fastlagt i artikel 6-10, 12, 13 og 14.

Auditten skal indbefatte et vurderingsbesøg på fabrikantens anlæg.

Auditholdet skal gennemgå den tekniske dokumentation, der er omhandlet i punkt 2, med henblik på at kontrollere fabrikantens evne til at identificere de gældende krav, der er fastlagt i artikel 6-10, 12, 13 og 14, og udføre de nødvendige undersøgelser, beregninger, målinger og test for at sikre, at batteriet er i overensstemmelse med disse krav. Auditholdet skal kontrollere pålideligheden af de data, der anvendes til beregning af andelen af genanvendt indhold, jf. artikel 8, og såfremt relevant CO2-fodaftryksværdierne og -klassen, jf. artikel 7, samt om den relevante beregningsmetode er blevet anvendt korrekt.

Efter at have vurderet kvalitetssystemet meddeler det bemyndigede organ sin afgørelse til fabrikanten. Meddelelsen skal indeholde resultaterne af auditten og begrundelsen for denne afgørelse.

| 4. | Fabrikanten forpligter sig til at opfylde de forpligtelser, der følger af kvalitetssystemet, således som det er godkendt, og til at vedligeholde det, så det forbliver hensigtsmæssigt og effektivt. |
| --- | --- |

4.

| 5. | Fabrikanten underretter det bemyndigede organ, som har godkendt kvalitetssystemet, om enhver påtænkt ændring af kvalitetssystemet.
  Det bemyndigede organ vurderer de foreslåede ændringer og beslutter, om det ændrede kvalitetssystem fortsat opfylder de i punkt 5.2 omhandlede krav, eller om en fornyet vurdering er nødvendig.
  Det bemyndigede organ meddeler fabrikanten sin afgørelse. Meddelelsen skal indeholde resultaterne af undersøgelsen og en begrundelse for afgørelsen. |
| --- | --- |

5.

Det bemyndigede organ vurderer de foreslåede ændringer og beslutter, om det ændrede kvalitetssystem fortsat opfylder de i punkt 5.2 omhandlede krav, eller om en fornyet vurdering er nødvendig.

Det bemyndigede organ meddeler fabrikanten sin afgørelse. Meddelelsen skal indeholde resultaterne af undersøgelsen og en begrundelse for afgørelsen.

| 6. | Overvågning under det bemyndigede organs ansvar






  1. | Formålet med overvågningen er at sikre, at fabrikanten behørigt opfylder de forpligtelser, der følger af det godkendte kvalitetssystem. |
| --- | --- | --- |

6.

1.

Formålet med overvågningen er at sikre, at fabrikanten behørigt opfylder de forpligtelser, der følger af det godkendte kvalitetssystem.

| 2. | Fabrikanten skal med henblik på vurdering give det bemyndigede organ adgang til fremstillings-, kontrol-, test- og oplagringsfaciliteterne og give det alle nødvendige oplysninger, navnlig:






  a) | dokumentationen vedrørende kvalitetssystemet, der er omhandlet i punkt 5.2 |
| --- | --- | --- |

2.

Fabrikanten skal med henblik på vurdering give det bemyndigede organ adgang til fremstillings-, kontrol-, test- og oplagringsfaciliteterne og give det alle nødvendige oplysninger, navnlig:

a)

dokumentationen vedrørende kvalitetssystemet, der er omhandlet i punkt 5.2

| b) | den tekniske dokumentation, der er omhandlet i punkt 2 |
| --- | --- |

b)

den tekniske dokumentation, der er omhandlet i punkt 2

| c) | kvalitetsoptegnelser såsom kontrolrapporter og beregnings-, målings-, test- og kalibreringsdata og rapporter vedrørende det berørte personales kvalifikationer. |
| --- | --- |

c)

kvalitetsoptegnelser såsom kontrolrapporter og beregnings-, målings-, test- og kalibreringsdata og rapporter vedrørende det berørte personales kvalifikationer.

| 3. | Det bemyndigede organ aflægger jævnligt auditbesøg for at sikre, at fabrikanten opretholder og anvender kvalitetssystemet, og det udsteder en auditrapport til fabrikanten. Under disse auditbesøg skal det bemyndigede organ som minimum kontrollere pålideligheden af de data, der anvendes til beregning af andelen af genanvendt indhold, jf. artikel 8, og såfremt relevant CO2-fodaftryksværdierne og -klassen, jf. artikel 7, samt om den relevante beregningsmetode er blevet anvendt korrekt. |
| --- | --- |

3.

Det bemyndigede organ aflægger jævnligt auditbesøg for at sikre, at fabrikanten opretholder og anvender kvalitetssystemet, og det udsteder en auditrapport til fabrikanten. Under disse auditbesøg skal det bemyndigede organ som minimum kontrollere pålideligheden af de data, der anvendes til beregning af andelen af genanvendt indhold, jf. artikel 8, og såfremt relevant CO2-fodaftryksværdierne og -klassen, jf. artikel 7, samt om den relevante beregningsmetode er blevet anvendt korrekt.

| 4. | Det bemyndigede organ kan derudover aflægge uanmeldte besøg hos fabrikanten. Under disse besøg kan det bemyndigede organ om nødvendigt udføre eller foranledige undersøgelser, beregninger, målinger og test for at kontrollere, at kvalitetssystemet fungerer korrekt. Det bemyndigede organ udsteder en besøgsrapport og, hvis der er foretaget test, en testrapport til fabrikanten. |
| --- | --- |

4.

Det bemyndigede organ kan derudover aflægge uanmeldte besøg hos fabrikanten. Under disse besøg kan det bemyndigede organ om nødvendigt udføre eller foranledige undersøgelser, beregninger, målinger og test for at kontrollere, at kvalitetssystemet fungerer korrekt. Det bemyndigede organ udsteder en besøgsrapport og, hvis der er foretaget test, en testrapport til fabrikanten.

| 7. | CE-mærkning og EU-overensstemmelseserklæring






  1. | Fabrikanten anbringer CE-mærkningen og på det i punkt 5.1 omhandlede bemyndigede organs ansvar dette organs identifikationsnummer på hvert enkelt batteri, som opfylder de gældende krav, der er omhandlet i punkt 1, eller, hvis det pågældende batteri er af en sådan karakter, at dette ikke er muligt eller er uhensigtsmæssigt, på emballagen og de dokumenter, der ledsager batteriet. |
| --- | --- | --- |

7.

1.

Fabrikanten anbringer CE-mærkningen og på det i punkt 5.1 omhandlede bemyndigede organs ansvar dette organs identifikationsnummer på hvert enkelt batteri, som opfylder de gældende krav, der er omhandlet i punkt 1, eller, hvis det pågældende batteri er af en sådan karakter, at dette ikke er muligt eller er uhensigtsmæssigt, på emballagen og de dokumenter, der ledsager batteriet.

| 2. | Fabrikanten udarbejder en EU-overensstemmelseserklæring for hver batterimodel i henhold til artikel 18 og opbevarer den, så den står til rådighed for de nationale myndigheder i ti år, efter at det sidste batteri, som tilhører den pågældende batterimodel, er bragt i omsætning. Det skal af EU-overensstemmelseserklæringen fremgå, hvilken batterimodel den vedrører. |
| --- | --- |

2.

Fabrikanten udarbejder en EU-overensstemmelseserklæring for hver batterimodel i henhold til artikel 18 og opbevarer den, så den står til rådighed for de nationale myndigheder i ti år, efter at det sidste batteri, som tilhører den pågældende batterimodel, er bragt i omsætning. Det skal af EU-overensstemmelseserklæringen fremgå, hvilken batterimodel den vedrører.

En kopi af EU-overensstemmelseserklæringen stilles efter anmodning til rådighed for de nationale myndigheder.

| 8. | Tilgængelig dokumentation vedrørende kvalitetssystemet
  Fabrikanten skal i ti år, efter at batteriet er bragt i omsætning, kunne forelægge de nationale myndigheder:






  a) | dokumentationen vedrørende kvalitetssystemet, der er omhandlet i punkt 5.2 |
| --- | --- | --- |

8.

Fabrikanten skal i ti år, efter at batteriet er bragt i omsætning, kunne forelægge de nationale myndigheder:

a)

dokumentationen vedrørende kvalitetssystemet, der er omhandlet i punkt 5.2

| b) | de i punkt 5.5 omhandlede ændringer som godkendt |
| --- | --- |

b)

de i punkt 5.5 omhandlede ændringer som godkendt

| c) | de i punkt 5.5, 6.3 og 6.4 omhandlede afgørelser og rapporter fra det bemyndigede organ. |
| --- | --- |

c)

de i punkt 5.5, 6.3 og 6.4 omhandlede afgørelser og rapporter fra det bemyndigede organ.

| 9. | Oplysningspligt for det bemyndigede organ
  Hvert bemyndiget organ oplyser sin bemyndigende myndighed om udstedte eller tilbagekaldte godkendelser af kvalitetssystemer og stiller med jævne mellemrum eller efter anmodning listen over afviste, suspenderede eller på anden måde begrænsede godkendelser af kvalitetssystemer til rådighed for sin bemyndigende myndighed.
  Hvert bemyndiget organ oplyser de øvrige bemyndigede organer om afviste, tilbagekaldte, suspenderede eller på anden måde begrænsede godkendelser af kvalitetssystemer og efter anmodning om udstedte godkendelser af kvalitetssystemer. |
| --- | --- |

9.

Hvert bemyndiget organ oplyser sin bemyndigende myndighed om udstedte eller tilbagekaldte godkendelser af kvalitetssystemer og stiller med jævne mellemrum eller efter anmodning listen over afviste, suspenderede eller på anden måde begrænsede godkendelser af kvalitetssystemer til rådighed for sin bemyndigende myndighed.

Hvert bemyndiget organ oplyser de øvrige bemyndigede organer om afviste, tilbagekaldte, suspenderede eller på anden måde begrænsede godkendelser af kvalitetssystemer og efter anmodning om udstedte godkendelser af kvalitetssystemer.

| 10. | Fabrikantens bemyndigede repræsentant
  Fabrikantens forpligtelser som fastsat i punkt 3, 5.1, 5.5, 7 og 8 kan opfyldes af dennes bemyndigede repræsentant på fabrikantens vegne og ansvar, såfremt de er specificeret i fuldmagten. |
| --- | --- |

10.

Fabrikantens forpligtelser som fastsat i punkt 3, 5.1, 5.5, 7 og 8 kan opfyldes af dennes bemyndigede repræsentant på fabrikantens vegne og ansvar, såfremt de er specificeret i fuldmagten.

Del C

MODUL G — OVERENSSTEMMELSE PÅ GRUNDLAG AF ENHEDSVERIFIKATION

1.   Beskrivelse af modulet

Overensstemmelse på grundlag af enhedsverifikation er den overensstemmelsesvurderingsprocedure, hvorved fabrikanten opfylder de i punkt 2, 3 og 5 omhandlede forpligtelser og på eget ansvar og med forbehold af andre erhvervsdrivendes ansvarsområder i overensstemmelse med denne forordning sikrer og erklærer, at det pågældende batteri, som har været underlagt bestemmelserne i punkt 4, er i overensstemmelse med de gældende krav, der er fastlagt i artikel 7 og 8 eller, efter fabrikantens eget valg, alle gældende krav i artikel 6-10, 12, 13 og 14.

2.   Teknisk dokumentation

| 1. | Fabrikanten udarbejder den tekniske dokumentation og stiller den til rådighed for det bemyndigede organ som omhandlet i punkt 4. Den tekniske dokumentation skal gøre det muligt at vurdere, om batteriet er i overensstemmelse med de i punkt 1 omhandlede relevante krav og skal omfatte en fyldestgørende analyse og vurdering af risikoen/risiciene.
  Den tekniske dokumentation skal indeholde en beskrivelse af de gældende krav og, i det omfang det er relevant for vurderingen, af batteriets design, fremstilling og funktion.
  Den tekniske dokumentation skal, hvor det er relevant, mindst indeholde følgende elementer:






  a) | en generel beskrivelse af batteriet og dets påtænkte anvendelse |
| --- | --- | --- |

1.

Den tekniske dokumentation skal indeholde en beskrivelse af de gældende krav og, i det omfang det er relevant for vurderingen, af batteriets design, fremstilling og funktion.

Den tekniske dokumentation skal, hvor det er relevant, mindst indeholde følgende elementer:

a)

en generel beskrivelse af batteriet og dets påtænkte anvendelse

| b) | design- og produktionstegningerne og oversigterne over komponenter, delmontager og kredsløb |
| --- | --- |

b)

design- og produktionstegningerne og oversigterne over komponenter, delmontager og kredsløb

| c) | de beskrivelser og forklaringer, der er nødvendige for at forstå de tegninger og oversigter, der er omhandlet i litra b), og hvordan batteriet fungerer |
| --- | --- |

c)

de beskrivelser og forklaringer, der er nødvendige for at forstå de tegninger og oversigter, der er omhandlet i litra b), og hvordan batteriet fungerer

| d) | en model af den påkrævede mærkning, jf. artikel 13 |
| --- | --- |

d)

en model af den påkrævede mærkning, jf. artikel 13

| e) | en liste over de anvendte harmoniserede standarder, der er omhandlet i artikel 15, anvendte fælles specifikationer, der er omhandlet i artikel 16, eller begge dele, og i tilfælde af harmoniserede standarder, fælles specifikationer, der anvendes delvis, eller begge dele, en angivelse af, hvilke dele der er blevet anvendt |
| --- | --- |

e)

en liste over de anvendte harmoniserede standarder, der er omhandlet i artikel 15, anvendte fælles specifikationer, der er omhandlet i artikel 16, eller begge dele, og i tilfælde af harmoniserede standarder, fælles specifikationer, der anvendes delvis, eller begge dele, en angivelse af, hvilke dele der er blevet anvendt

| f) | en liste over andre relevante tekniske specifikationer, der anvendes til måling eller beregning, og beskrivelser af de løsninger, der er valgt med henblik på at opfylde de gældende krav i punkt 1 eller verificere, at batterierne overholder disse krav, hvis der ikke er anvendt eller ikke er tilgængelige harmoniserede standarder, fælles specifikationer, eller begge dele |
| --- | --- |

f)

en liste over andre relevante tekniske specifikationer, der anvendes til måling eller beregning, og beskrivelser af de løsninger, der er valgt med henblik på at opfylde de gældende krav i punkt 1 eller verificere, at batterierne overholder disse krav, hvis der ikke er anvendt eller ikke er tilgængelige harmoniserede standarder, fælles specifikationer, eller begge dele

| g) | resultaterne af de designberegninger og undersøgelser, der er foretaget, og af den tekniske dokumentation eller anden dokumentation, der er anvendt |
| --- | --- |

g)

resultaterne af de designberegninger og undersøgelser, der er foretaget, og af den tekniske dokumentation eller anden dokumentation, der er anvendt

| h) | en undersøgelse, der ligger til grund for CO2-fodaftryksværdierne og -klassen, jf. artikel 7, med angivelse af de beregninger, der er foretaget i overensstemmelse med den metode, der er fastsat i den delegerede retsakt, som er vedtaget i henhold til artikel 7, stk. 1, fjerde afsnit, litra a), og den dokumentation og de oplysninger, der bestemmer inputdata til disse beregninger |
| --- | --- |

h)

en undersøgelse, der ligger til grund for CO2-fodaftryksværdierne og -klassen, jf. artikel 7, med angivelse af de beregninger, der er foretaget i overensstemmelse med den metode, der er fastsat i den delegerede retsakt, som er vedtaget i henhold til artikel 7, stk. 1, fjerde afsnit, litra a), og den dokumentation og de oplysninger, der bestemmer inputdata til disse beregninger

| i) | en undersøgelse, der ligger til grund for andelen af genanvendt indhold, jf. artikel 8, med angivelse af de beregninger, der er foretaget i overensstemmelse med den metode, der er fastsat i den delegerede retsakt, som er vedtaget i henhold til artikel 8, stk. 1, andet afsnit, og den dokumentation og de oplysninger, der bestemmer inputdata til disse beregninger, samt |
| --- | --- |

i)

en undersøgelse, der ligger til grund for andelen af genanvendt indhold, jf. artikel 8, med angivelse af de beregninger, der er foretaget i overensstemmelse med den metode, der er fastsat i den delegerede retsakt, som er vedtaget i henhold til artikel 8, stk. 1, andet afsnit, og den dokumentation og de oplysninger, der bestemmer inputdata til disse beregninger, samt

| j) | testrapporterne. |
| --- | --- |

j)

testrapporterne.

| 2. | Fabrikanten opbevarer den tekniske dokumentation, så den står til rådighed for de nationale myndigheder i ti år, efter at batteriet er bragt i omsætning. |
| --- | --- |

2.

| 3. | Fremstilling
  Fabrikanten træffer alle nødvendige foranstaltninger, så det ved fremstillingsprocessen og overvågningen heraf sikres, at det fremstillede batteri er i overensstemmelse med de gældende krav i punkt 1. |
| --- | --- |

3.

Fabrikanten træffer alle nødvendige foranstaltninger, så det ved fremstillingsprocessen og overvågningen heraf sikres, at det fremstillede batteri er i overensstemmelse med de gældende krav i punkt 1.

| 4. | Verifikation






  1. | Et bemyndiget organ udpeget af fabrikanten udfører eller foranlediger udførelse af passende undersøgelser, beregninger, målinger og test som fastsat i de relevante harmoniserede standarder, der er omhandlet i artikel 15, de fælles specifikationer, der er omhandlet i artikel 16, eller begge dele, eller tilsvarende test for at kontrollere, at batteriet overholder de gældende krav i punkt 1. I mangel af sådanne harmoniserede standarder eller fælles specifikationer træffer det pågældende bemyndigede organ afgørelse om, hvorvidt der skal foretages passende undersøgelser, beregninger, målinger og test.
  Det bemyndigede organ udsteder en overensstemmelsesattest for så vidt angår de undersøgelser, beregninger, målinger og test, der er foretaget, og anbringer eller foranlediger under eget ansvar anbringelse af sit identifikationsnummer på det godkendte batteri. |
| --- | --- | --- |

4.

1.

Et bemyndiget organ udpeget af fabrikanten udfører eller foranlediger udførelse af passende undersøgelser, beregninger, målinger og test som fastsat i de relevante harmoniserede standarder, der er omhandlet i artikel 15, de fælles specifikationer, der er omhandlet i artikel 16, eller begge dele, eller tilsvarende test for at kontrollere, at batteriet overholder de gældende krav i punkt 1. I mangel af sådanne harmoniserede standarder eller fælles specifikationer træffer det pågældende bemyndigede organ afgørelse om, hvorvidt der skal foretages passende undersøgelser, beregninger, målinger og test.

Det bemyndigede organ udsteder en overensstemmelsesattest for så vidt angår de undersøgelser, beregninger, målinger og test, der er foretaget, og anbringer eller foranlediger under eget ansvar anbringelse af sit identifikationsnummer på det godkendte batteri.

| 2. | Fabrikanten opbevarer overensstemmelsesattesterne, så de står til rådighed for de nationale myndigheder i ti år, efter at batteriet er bragt i omsætning. |
| --- | --- |

2.

Fabrikanten opbevarer overensstemmelsesattesterne, så de står til rådighed for de nationale myndigheder i ti år, efter at batteriet er bragt i omsætning.

| 5. | CE-mærkning og EU-overensstemmelseserklæring
  Fabrikanten anbringer CE-mærkningen og på det i punkt 4 omhandlede bemyndigede organs ansvar dette organs identifikationsnummer på hvert enkelt batteri, som opfylder de gældende krav, der er omhandlet i punkt 1, eller, hvis det pågældende batteri er af en sådan karakter, at dette ikke er muligt eller er uhensigtsmæssigt, på emballagen og de dokumenter, der ledsager batteriet.
  Fabrikanten udarbejder en EU-overensstemmelseserklæring for hvert batteri i henhold til artikel 18 og stiller den til rådighed for de nationale myndigheder i ti år, efter at batteriet er bragt i omsætning. Det skal af EU-overensstemmelseserklæringen fremgå, hvilket batteri den vedrører.
  En kopi af EU-overensstemmelseserklæringen stilles efter anmodning til rådighed for de nationale myndigheder. |
| --- | --- |

5.

Fabrikanten anbringer CE-mærkningen og på det i punkt 4 omhandlede bemyndigede organs ansvar dette organs identifikationsnummer på hvert enkelt batteri, som opfylder de gældende krav, der er omhandlet i punkt 1, eller, hvis det pågældende batteri er af en sådan karakter, at dette ikke er muligt eller er uhensigtsmæssigt, på emballagen og de dokumenter, der ledsager batteriet.

Fabrikanten udarbejder en EU-overensstemmelseserklæring for hvert batteri i henhold til artikel 18 og stiller den til rådighed for de nationale myndigheder i ti år, efter at batteriet er bragt i omsætning. Det skal af EU-overensstemmelseserklæringen fremgå, hvilket batteri den vedrører.

En kopi af EU-overensstemmelseserklæringen stilles efter anmodning til rådighed for de nationale myndigheder.

| 6. | Fabrikantens bemyndigede repræsentant
  Fabrikantens forpligtelser som fastsat i punkt 2.2, 4.2 og 5 kan opfyldes af dennes bemyndigede repræsentant på fabrikantens vegne og ansvar, såfremt de er specificeret i fuldmagten. |
| --- | --- |

6.

Fabrikantens forpligtelser som fastsat i punkt 2.2, 4.2 og 5 kan opfyldes af dennes bemyndigede repræsentant på fabrikantens vegne og ansvar, såfremt de er specificeret i fuldmagten.

---

BILAG IX

EU-OVERENSSTEMMELSESERKLÆRING Nr.* ...

- (erklæringens identifikationsnummer)

| 1. | Batterimodel (produkt-, kategori- og parti- eller serienummer): |
| --- | --- |

1.

| 2. | Navn og adresse på fabrikanten og, hvis det er relevant, dennes bemyndigede repræsentant: |
| --- | --- |

2.

| 3. | Denne overensstemmelseserklæring udstedes udelukkende på fabrikantens ansvar. |
| --- | --- |

3.

| 4. | Erklæringens genstand (beskrivelse af batteriet og identifikation, så det kan spores, og dette kan eventuelt omfatte afbildning af batteriet): |
| --- | --- |

4.

| 5. | Genstanden for erklæringen, der er beskrevet i punkt 4, er i overensstemmelse med den relevante EU-harmoniseringslovgivning: ... (henvisning til andre anvendte EU-retsakter). |
| --- | --- |

5.

| 6. | Henvisninger til de relevante harmoniserede standarder eller til de anvendte fælles specifikationer eller til de andre tekniske specifikationer, som der erklæres overensstemmelse med: |
| --- | --- |

6.

| 7. | Det bemyndigede organ (navn, adresse, nummer) ... har foretaget ... (beskrivelse af aktiviteten) ... og udstedt attesten eller attesterne: ... (nærmere oplysninger, herunder dato og, hvis det er relevant, oplysninger om gyldighedsperioden og betingelserne for gyldighed). |
| --- | --- |

7.

| 8. | Yderligere oplysninger
  Underskrevet for og på vegne af:
  (udstedelsessted og -dato):
  (navn, stilling) (underskrift) |
| --- | --- |

8.

Underskrevet for og på vegne af:

(udstedelsessted og -dato):

(navn, stilling) (underskrift)

---

BILAG X

LISTE OVER RÅSTOFFER OG RISIKOKATEGORIER

| 1. | Råstoffer:






  a) | kobolt |
| --- | --- | --- |

1.

a)

kobolt

| b) | naturlig grafit |
| --- | --- |

b)

naturlig grafit

| c) | litium |
| --- | --- |

c)

litium

| d) | nikkel |
| --- | --- |

d)

nikkel

| e) | kemiske forbindelser baseret på de råstoffer, der er anført i litra a) til d), og som er nødvendige for fremstillingen af de aktive materialer i batterier. |
| --- | --- |

e)

kemiske forbindelser baseret på de råstoffer, der er anført i litra a) til d), og som er nødvendige for fremstillingen af de aktive materialer i batterier.

| 2. | Sociale og miljømæssige risikokategorier:






  a) | miljø, klima og menneskers sundhed under hensyntagen til direkte, forårsagede, indirekte og kumulative virkninger, herunder:






  i) | luft, herunder luftforurening såsom drivhusgasemissioner |
| --- | --- | --- | --- |

2.

a)

miljø, klima og menneskers sundhed under hensyntagen til direkte, forårsagede, indirekte og kumulative virkninger, herunder:

i)

luft, herunder luftforurening såsom drivhusgasemissioner

| ii) | vand, herunder havbundsmiljø og havmiljø og herunder vandforurening, vandanvendelse, vandmængder (oversvømmelse eller tørke) og adgang til vand |
| --- | --- |

ii)

vand, herunder havbundsmiljø og havmiljø og herunder vandforurening, vandanvendelse, vandmængder (oversvømmelse eller tørke) og adgang til vand

| iii) | jord, herunder jordforurening, jorderosion, arealanvendelse og jordforringelse |
| --- | --- |

iii)

jord, herunder jordforurening, jorderosion, arealanvendelse og jordforringelse

| iv) | biodiversitet, herunder skade på habitater, vilde dyr og planter, flora og økosystemer, herunder økosystemtjenester |
| --- | --- |

iv)

biodiversitet, herunder skade på habitater, vilde dyr og planter, flora og økosystemer, herunder økosystemtjenester

| v) | farlige stoffer |
| --- | --- |

v)

farlige stoffer

| vi) | støj og vibrationer |
| --- | --- |

vi)

støj og vibrationer

| vii) | anlægssikkerhed |
| --- | --- |

vii)

anlægssikkerhed

| viii) | energiforbrug |
| --- | --- |

viii)

energiforbrug

| ix) | affald og rester |
| --- | --- |

ix)

affald og rester

| b) | menneskerettigheder, arbejdstagerrettigheder og arbejdsmarkedsforhold, herunder:






  i) | arbejdsmiljø og -sikkerhed |
| --- | --- | --- |

b)

menneskerettigheder, arbejdstagerrettigheder og arbejdsmarkedsforhold, herunder:

i)

arbejdsmiljø og -sikkerhed

| ii) | børnearbejde |
| --- | --- |

ii)

børnearbejde

| iii) | tvangsarbejde |
| --- | --- |

iii)

tvangsarbejde

| iv) | forskelsbehandling |
| --- | --- |

iv)

forskelsbehandling

| v) | fagforeningsrettigheder |
| --- | --- |

v)

fagforeningsrettigheder

| c) | samfundsliv, herunder for oprindelige folk. |
| --- | --- |

c)

samfundsliv, herunder for oprindelige folk.

| 3. | De internationale instrumenter, der dækker de risici, der er omhandlet i punkt 2, omfatter:






  a) | de ti principper i FN's Global Compact-initiativ |
| --- | --- | --- |

3.

a)

de ti principper i FN's Global Compact-initiativ

| b) | UNEP Guidelines for Social Life Cycle Assessment of Products |
| --- | --- |

b)

UNEP Guidelines for Social Life Cycle Assessment of Products

| c) | konventionen om den biologiske mangfoldighed, navnlig COP-afgørelse VIII/28 — Voluntary guidelines on Biodiversity-Inclusive impact assessment |
| --- | --- |

c)

konventionen om den biologiske mangfoldighed, navnlig COP-afgørelse VIII/28 — Voluntary guidelines on Biodiversity-Inclusive impact assessment

| d) | FN's Parisaftale |
| --- | --- |

d)

FN's Parisaftale

| e) | de otte grundlæggende ILO-konventioner som defineret i ILO's erklæring om grundlæggende principper og rettigheder på arbejdet |
| --- | --- |

e)

de otte grundlæggende ILO-konventioner som defineret i ILO's erklæring om grundlæggende principper og rettigheder på arbejdet

| f) | andre internationale miljøkonventioner, der er bindende for Unionen eller dens medlemsstater |
| --- | --- |

f)

andre internationale miljøkonventioner, der er bindende for Unionen eller dens medlemsstater

| g) | ILO's erklæringen om grundlæggende principper og rettigheder på arbejdet |
| --- | --- |

g)

ILO's erklæringen om grundlæggende principper og rettigheder på arbejdet

| h) | internationale grundlæggende menneskerettighedsinstrumenter (»International Bill of Human Rights«), herunder den internationale konvention om borgerlige og politiske rettigheder og den internationale konvention om økonomiske, sociale og kulturelle rettigheder. |
| --- | --- |

h)

internationale grundlæggende menneskerettighedsinstrumenter (»International Bill of Human Rights«), herunder den internationale konvention om borgerlige og politiske rettigheder og den internationale konvention om økonomiske, sociale og kulturelle rettigheder.

| 4. | De internationalt anerkendte due diligence-instrumenter, der finder anvendelse på due diligence-kravene i kapitel VII i denne forordning:






  a) | internationale grundlæggende menneskerettighedsinstrumenter (»International Bill of Human Rights«), herunder den internationale konvention om borgerlige og politiske rettigheder og den internationale konvention om økonomiske, sociale og kulturelle rettigheder |
| --- | --- | --- |

4.

a)

internationale grundlæggende menneskerettighedsinstrumenter (»International Bill of Human Rights«), herunder den internationale konvention om borgerlige og politiske rettigheder og den internationale konvention om økonomiske, sociale og kulturelle rettigheder

| b) | FN's vejledende principper om erhvervslivet og menneskerettigheder |
| --- | --- |

b)

FN's vejledende principper om erhvervslivet og menneskerettigheder

| c) | OECD's retningslinjerne for multinationale virksomheder |
| --- | --- |

c)

OECD's retningslinjerne for multinationale virksomheder

| d) | ILO's trepartserklæringen om principper for multinationale virksomheder og socialpolitik |
| --- | --- |

d)

ILO's trepartserklæringen om principper for multinationale virksomheder og socialpolitik

| e) | OECD's due diligence-vejledning for ansvarlig virksomhedsadfærd |
| --- | --- |

e)

OECD's due diligence-vejledning for ansvarlig virksomhedsadfærd

| f) | OECD's due diligence-retningslinjer for ansvarlige forsyningskæder for mineraler fra konfliktramte områder og højrisikoområder. |
| --- | --- |

f)

OECD's due diligence-retningslinjer for ansvarlige forsyningskæder for mineraler fra konfliktramte områder og højrisikoområder.

---

BILAG XI

BEREGNING AF INDSAMLINGSPROCENTER FOR UDTJENTE BÆRBARE BATTERIER OG UDTJENTE BATTERIER TIL LETTE TRANSPORTMIDLER

| 1. | Producenter af den relevante kategori af batterier eller producentansvarsorganisationer udpeget i henhold til artikel 57, stk. 1, og medlemsstater beregner indsamlingsprocenten som den procentdel, der fremkommer ved at dividere vægten af udtjente batterier, indsamlet i henhold til henholdsvis artikel 59, 60 og 69 i et givet kalenderår i en medlemsstat, med den gennemsnitlige vægt af sådanne batterier, som producenterne enten gør tilgængelige på markedet direkte til slutbrugere eller leverer til tredjeparter med henblik på at gøre dem tilgængelige på markedet i den pågældende medlemsstat i de foregående tre kalenderår. Indsamlingsprocenterne beregnes henholdsvis for bærbare batterier i henhold til artikel 59 og for batterier til lette transportmidler i henhold til artikel 60.









  År | Dataindsamling | Beregning | Rapporteringskrav |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| År 1 | Salg i år 1 (S1) | | | |
| År 2 | Salg i år 2 (S2) | | | |
| År 3 | Salg i år 3 (S3) | | | |
| År 4 | Salg i år 4 (S4) | Indsamling i år 4 (C4) | Indsamlingsprocent (CR4) = 3*C4/(S1+S2+S3) | CR4 |
| År 5 | Salg i år 5 (S5) | Indsamling i år 5 (C5) | Indsamlingsprocent (CR5) = 3*C5/(S2+S3+S4) | CR5 |
| Osv. | Osv. | Osv. | Osv. | |

1.

År

Dataindsamling

Beregning

Rapporteringskrav

År 1

Salg i år 1 (S1)

År 2

Salg i år 2 (S2)

År 3

Salg i år 3 (S3)

År 4

Salg i år 4 (S4)

Indsamling i år 4 (C4)

Indsamlingsprocent (CR4) = 3*C4/(S1+S2+S3)

CR4

År 5

Salg i år 5 (S5)

Indsamling i år 5 (C5)

Indsamlingsprocent (CR5) = 3*C5/(S2+S3+S4)

CR5

Osv.

Osv.

Osv.

Osv.

| 2. | Producenter af den relevante kategori af batterier eller producentansvarsorganisationer udpeget i henhold til artikel 57, stk. 1, og medlemsstater beregner det årlige salg af batterier til slutbrugere i et givet år som vægten af sådanne batterier, der første gang gøres tilgængelige på markedet i den pågældende medlemsstat i det pågældende år, med undtagelse af batterier, der har forladt den pågældende medlemsstats område i det pågældende år, inden de sælges til slutbrugerne. Dette salg beregnes separat for henholdsvis bærbare batterier og batterier til lette transportmidler. |
| --- | --- |

2.

| 3. | Et batteri skal kun tælles første gang, det gøres tilgængeligt på markedet i en medlemsstat. |
| --- | --- |

3.

| 4. | Beregningen i punkt 1 og 2 baseres på indsamlede data eller statistisk signifikante skøn, der er baseret på indsamlede data. |
| --- | --- |

4.

---

BILAG XII

KRAV VEDRØRENDE OPLAGRING, BEHANDLING, HERUNDER GENANVENDELSE

Del A: Krav vedrørende oplagring og behandling

| 1. | Behandling omfatter som minimum aftapning af alle væsker og syrer. |
| --- | --- |

1.

| 2. | Behandling og enhver oplagring, herunder midlertidig oplagring, i behandlingsvirksomheder, herunder genanvendelsesvirksomheder, skal finde sted på enten arealer med uigennemtrængelig belægning og egnet vejrfast overdækning eller i egnede beholdere. |
| --- | --- |

2.

| 3. | Udtjente batterier i behandlingsvirksomheder, herunder genanvendelsesvirksomheder oplagres på en sådan måde, at de ikke blandes med affald fra ledende eller brændbare materialer. |
| --- | --- |

3.

| 4. | Der etableres særlige forholdsregler og sikkerhedsforanstaltninger til behandling af udtjente litiumbaserede batterier under håndtering, sortering og oplagring. Sådanne foranstaltninger omfatter beskyttelse mod eksponering for






  a) | for kraftig varme (f.eks. høje temperaturer, brand eller direkte sollys) |
| --- | --- | --- |

4.

a)

for kraftig varme (f.eks. høje temperaturer, brand eller direkte sollys)

| b) | vand såsom nedbør og oversvømmelse |
| --- | --- |

b)

vand såsom nedbør og oversvømmelse

| c) | enhver form for sammenpresning eller fysisk skade. |
| --- | --- |

c)

enhver form for sammenpresning eller fysisk skade.

Udtjente litiumbaserede batterier opbevares i deres normalt monterede retning, der aldrig er omvendt, og på steder med god ventilation, og de dækkes af højspændingsisolerende gummi. Oplagringsfaciliteter for udtjente litiumbaserede batterier mærkes med et advarselsskilt.

| 5. | Kviksølv adskilles under behandling til en identificerbar strøm, som er immobiliseret og bortskaffet på en sikker måde, og som ikke må have negative påvirkninger af menneskers sundhed eller miljøet. |
| --- | --- |

5.

| 6. | Cadmium adskilles under behandling til en identificerbar strøm, som er givet en sikker destination, og som ikke må have negative påvirkninger af menneskers sundhed eller miljøet |
| --- | --- |

6.

Del B: Mål for genanvendelseseffektivitet

| 1. | Senest den 31. december 2025 skal genanvendelsen nå op på mindst følgende mål for genanvendelseseffektivitet:






  a) | genanvendelse af 75 % af gennemsnitsvægten af blysyrebatterier |
| --- | --- | --- |

1.

a)

genanvendelse af 75 % af gennemsnitsvægten af blysyrebatterier

| b) | genanvendelse af 65 % af gennemsnitsvægten af litiumbaserede batterier |
| --- | --- |

b)

genanvendelse af 65 % af gennemsnitsvægten af litiumbaserede batterier

| c) | genanvendelse af 80 % af gennemsnitsvægten af nikkel-cadmium-batterier |
| --- | --- |

c)

genanvendelse af 80 % af gennemsnitsvægten af nikkel-cadmium-batterier

| d) | genanvendelse af mindst 50 % af gennemsnitsvægten af andre udtjente batterier. |
| --- | --- |

d)

genanvendelse af mindst 50 % af gennemsnitsvægten af andre udtjente batterier.

| 2. | Senest den 31. december 2030 skal genanvendelsen nå op på mindst følgende mål for genanvendelseseffektivitet:






  a) | genanvendelse af 80 % af gennemsnitsvægten af blysyrebatterier |
| --- | --- | --- |

2.

a)

genanvendelse af 80 % af gennemsnitsvægten af blysyrebatterier

| b) | genanvendelse af 70 % af gennemsnitsvægten af litiumbaserede batterier. |
| --- | --- |

b)

genanvendelse af 70 % af gennemsnitsvægten af litiumbaserede batterier.

Del C: Mål for materialenyttiggørelse

| 1. | Senest den 31. december 2027 skal al genanvendelse nå op på mindst følgende mål for materialenyttiggørelse:






  a) | 90 % for kobolt |
| --- | --- | --- |

1.

a)

90 % for kobolt

| b) | 90 % for kobber |
| --- | --- |

b)

90 % for kobber

| c) | 90 % for bly |
| --- | --- |

c)

90 % for bly

| d) | 50 % for litium |
| --- | --- |

d)

50 % for litium

| e) | 90 % for nikkel. |
| --- | --- |

e)

90 % for nikkel.

| 2. | Senest den 31. december 2031 skal al genanvendelse nå op på mindst følgende mål for materialenyttiggørelse:






  a) | 95 % for kobolt |
| --- | --- | --- |

2.

a)

95 % for kobolt

| b) | 95 % for kobber |
| --- | --- |

b)

95 % for kobber

| c) | 95 % for bly |
| --- | --- |

c)

95 % for bly

| d) | 80 % for litium |
| --- | --- |

d)

80 % for litium

| e) | 95 % for nikkel. |
| --- | --- |

e)

95 % for nikkel.

---

BILAG XIII

BATTERIPASSET SKAL INDEHOLDE FØLGENDE OPLYSNINGER

1.   OFFENTLIGT TILGÆNGELIGE OPLYSNINGER OM BATTERIMODELLEN

Et batteripas skal indeholde følgende oplysninger om batterimodellen, som skal være offentligt tilgængelige:

| a) | de oplysninger, der er omhandlet i bilag VI, del A |
| --- | --- |

a)

de oplysninger, der er omhandlet i bilag VI, del A

| b) | batteriets materialesammensætning, herunder dets kemi, andre farlige stoffer i batteriet end kviksølv, cadmium eller bly, og kritiske råstoffer i batteriet |
| --- | --- |

b)

batteriets materialesammensætning, herunder dets kemi, andre farlige stoffer i batteriet end kviksølv, cadmium eller bly, og kritiske råstoffer i batteriet

| c) | oplysninger om CO2-fodaftryk som omhandlet i artikel 7, stk. 1 og 2 |
| --- | --- |

c)

oplysninger om CO2-fodaftryk som omhandlet i artikel 7, stk. 1 og 2

| d) | Oplysninger om ansvarlig fremskaffelse som angivet i rapporten om due diligence-politik vedrørende batterier, der er omhandlet i artikel 52, stk. 3 |
| --- | --- |

d)

Oplysninger om ansvarlig fremskaffelse som angivet i rapporten om due diligence-politik vedrørende batterier, der er omhandlet i artikel 52, stk. 3

| e) | oplysninger om genanvendt indhold som anført i den dokumentation, der er omhandlet i artikel 8, stk. 1 |
| --- | --- |

e)

oplysninger om genanvendt indhold som anført i den dokumentation, der er omhandlet i artikel 8, stk. 1

| f) | andelen af vedvarende indhold |
| --- | --- |

f)

andelen af vedvarende indhold

| g) | nominel kapacitet (i Ah) |
| --- | --- |

g)

nominel kapacitet (i Ah)

| h) | mindste, nominel og maksimal spænding med temperaturintervaller, hvis det er relevant |
| --- | --- |

h)

mindste, nominel og maksimal spænding med temperaturintervaller, hvis det er relevant

| i) | oprindelig effektkapacitet (i watt) og grænseværdier med temperaturinterval, hvis det er relevant |
| --- | --- |

i)

oprindelig effektkapacitet (i watt) og grænseværdier med temperaturinterval, hvis det er relevant

| j) | batteriets forventede levetid udtrykt i cyklusser samt anvendt referencetest |
| --- | --- |

j)

batteriets forventede levetid udtrykt i cyklusser samt anvendt referencetest

| k) | kapacitetstærskel for tømning (kun for elkøretøjsbatterier) |
| --- | --- |

k)

kapacitetstærskel for tømning (kun for elkøretøjsbatterier)

| l) | temperaturområde, som batteriet kan modstå, når det ikke er i brug (referencetest) |
| --- | --- |

l)

temperaturområde, som batteriet kan modstå, når det ikke er i brug (referencetest)

| m) | periode, i hvilken den handelsmæssige garanti for kalenderlevetiden gælder |
| --- | --- |

m)

periode, i hvilken den handelsmæssige garanti for kalenderlevetiden gælder

| n) | indledende energimæssig rundturseffektivitet og ved 50 % af livscyklussen |
| --- | --- |

n)

indledende energimæssig rundturseffektivitet og ved 50 % af livscyklussen

| o) | intern battericelle- og -pakkemodstand |
| --- | --- |

o)

intern battericelle- og -pakkemodstand

| p) | c-rate for relevant livscyklustest |
| --- | --- |

p)

c-rate for relevant livscyklustest

| q) | mærkningskravene, jf. artikel 13, stk. 3 og 4 |
| --- | --- |

q)

mærkningskravene, jf. artikel 13, stk. 3 og 4

| r) | EU-overensstemmelseserklæringen, jf. artikel 18 |
| --- | --- |

r)

EU-overensstemmelseserklæringen, jf. artikel 18

| s) | oplysningerne vedrørende forebyggelse og håndtering af udtjente batterier, jf. artikel 74, stk. 1, litra a)-f). |
| --- | --- |

s)

oplysningerne vedrørende forebyggelse og håndtering af udtjente batterier, jf. artikel 74, stk. 1, litra a)-f).

2.   OPLYSNINGER OM BATTERIMODELLEN, SOM KUN ER TILGÆNGELIGE FOR PERSONER MED EN LEGITIM INTERESSE OG KOMMISSIONEN

Et batteripas skal indeholde følgende oplysninger om batterimodellen, som kun er tilgængelige for personer med en legitim interesse og Kommissionen:

| a) | detaljeret sammensætning, herunder materialer anvendt i katoden, anoden og elektrolytten |
| --- | --- |

a)

detaljeret sammensætning, herunder materialer anvendt i katoden, anoden og elektrolytten

| b) | delnumre for komponenter og kontaktoplysninger på kilder til reservedele |
| --- | --- |

b)

delnumre for komponenter og kontaktoplysninger på kilder til reservedele

| c) | oplysninger om demontering, herunder som minimum:






  — | sprængbilleder af batterisystemet/-pakken, der viser placeringen af battericeller |
| --- | --- | --- |

c)

oplysninger om demontering, herunder som minimum:

—

sprængbilleder af batterisystemet/-pakken, der viser placeringen af battericeller

| — | demonteringssekvenser |
| --- | --- |

—

demonteringssekvenser

| — | type og antal fastgørelsesteknikker, der skal låses op |
| --- | --- |

—

type og antal fastgørelsesteknikker, der skal låses op

| — | nødvendigt værktøj til demontering |
| --- | --- |

—

nødvendigt værktøj til demontering

| — | advarsler, hvis der er risiko for beskadigelse af dele |
| --- | --- |

—

advarsler, hvis der er risiko for beskadigelse af dele

| — | antal anvendte celler og konfiguration |
| --- | --- |

—

antal anvendte celler og konfiguration

| d) | sikkerhedsforanstaltninger. |
| --- | --- |

d)

sikkerhedsforanstaltninger.

3.   OPLYSNINGER, DER KUN ER TILGÆNGELIGE FOR BEMYNDIGEDE ORGANER, MARKEDSOVERVÅGNINGSMYNDIGHEDER OG KOMMISSIONEN

Et batteripas skal indeholde følgende oplysninger om batterimodellen, som kun er tilgængelige for bemyndigede organer, markedsovervågningsmyndigheder og Kommissionen:

| — | resultater af testrapporter, der dokumenterer, at kravene i denne forordning eller en delegeret retsakt eller en gennemførelsesretsakt, der er vedtaget i henhold til denne forordning, er opfyldt. |
| --- | --- |

—

resultater af testrapporter, der dokumenterer, at kravene i denne forordning eller en delegeret retsakt eller en gennemførelsesretsakt, der er vedtaget i henhold til denne forordning, er opfyldt.

4.   OPLYSNINGER OG DATA VEDRØRENDE ET INDIVIDUELT BATTERI, SOM KUN ER TILGÆNGELIGE FOR PERSONER MED EN LEGITIM INTERESSE

Et batteripas skal indeholde følgende specifikke oplysninger og data om et individuelt batteri, som kun er tilgængelige for personer med en legitim interesse:

| a) | værdierne for ydeevne- og holdbarhedsparametre omhandlet i artikel 10, stk. 1, når batteriet bringes i omsætning, og når dets status ændres |
| --- | --- |

a)

værdierne for ydeevne- og holdbarhedsparametre omhandlet i artikel 10, stk. 1, når batteriet bringes i omsætning, og når dets status ændres

| b) | oplysninger om batteriets sundhedstilstand i henhold til artikel 14 |
| --- | --- |

b)

oplysninger om batteriets sundhedstilstand i henhold til artikel 14

| c) | oplysninger om batteriets status, defineret som »oprindeligt«, »med ændret anvendelse«, »genbrugt«, »genfremstillet« eller »udtjent« |
| --- | --- |

c)

oplysninger om batteriets status, defineret som »oprindeligt«, »med ændret anvendelse«, »genbrugt«, »genfremstillet« eller »udtjent«

| d) | oplysninger og data som følge af anvendelsen heraf, herunder antallet af ladnings- og afladningscyklusser og negative hændelser såsom ulykker samt periodisk optegnede oplysninger om driftsmiljøbetingelser, herunder temperatur, og om ladetilstanden. |
| --- | --- |

d)

oplysninger og data som følge af anvendelsen heraf, herunder antallet af ladnings- og afladningscyklusser og negative hændelser såsom ulykker samt periodisk optegnede oplysninger om driftsmiljøbetingelser, herunder temperatur, og om ladetilstanden.

---

BILAG XIV

MINIMUMSKRAV FOR OVERFØRSLER AF BRUGTE BATTERIER

| 1. | For at skelne mellem brugte og udtjente batterier skal der, hvis indehaveren, dvs. den fysiske eller juridiske person, der er i besiddelse af de brugte batterier eller de udtjente batterier, hævder at have til hensigt at overføre eller overfører brugte batterier og ikke udtjente batterier, stilles krav om, at denne indehaver er i besiddelse af følgende som dokumentation for denne påstand:






  a) | en kopi af fakturaen og kontrakten om salg eller overdragelse af ejerskabet af batterierne, hvoraf det fremgår, at batterierne er beregnet til direkte genbrug, og at de er i fuld funktionsduelig stand |
| --- | --- | --- |

1.

a)

en kopi af fakturaen og kontrakten om salg eller overdragelse af ejerskabet af batterierne, hvoraf det fremgår, at batterierne er beregnet til direkte genbrug, og at de er i fuld funktionsduelig stand

| b) | dokumentation for evaluering eller test i form af en kopi af optegnelserne såsom testcertifikatet eller beviset for funktionsduelighed for hvert batteri eller hver del deraf i forsendelsen samt protokollen indeholdende alle oplysninger i optegnelserne i overensstemmelse med punkt 3 |
| --- | --- |

b)

dokumentation for evaluering eller test i form af en kopi af optegnelserne såsom testcertifikatet eller beviset for funktionsduelighed for hvert batteri eller hver del deraf i forsendelsen samt protokollen indeholdende alle oplysninger i optegnelserne i overensstemmelse med punkt 3

| c) | en erklæring fra indehaveren om, at ingen af materialerne og intet af udstyret i forsendelsen er affald, jf. artikel 3, nr. 1), i direktiv 2008/98/EF, og |
| --- | --- |

c)

en erklæring fra indehaveren om, at ingen af materialerne og intet af udstyret i forsendelsen er affald, jf. artikel 3, nr. 1), i direktiv 2008/98/EF, og

| d) | passende beskyttelse mod skader i forbindelse med transport, læsning og aflæsning, især gennem tilstrækkelig emballering og passende stabling af forsendelsen. |
| --- | --- |

d)

passende beskyttelse mod skader i forbindelse med transport, læsning og aflæsning, især gennem tilstrækkelig emballering og passende stabling af forsendelsen.

| 2. | Punkt 1, litra a) og b), og punkt 3 finder ikke anvendelse, hvis det er påvist med dokumentbevis, at overførslen finder sted inden for rammerne af en overførselsaftale mellem virksomheder, og at:






  a) | det brugte batteri returneres til producenten eller en tredjemand, der handler på dennes vegne, til reparation under garantien med henblik på genbrug, eller |
| --- | --- | --- |

2.

a)

det brugte batteri returneres til producenten eller en tredjemand, der handler på dennes vegne, til reparation under garantien med henblik på genbrug, eller

| b) | hvis det brugte batteri er til erhvervsmæssig brug, returneres det til producenten eller en tredjemand, der handler på dennes vegne, eller en tredjemands anlæg i lande, som OECD-Rådets beslutning C(2001)107/final om kontrollen med grænseoverskridende overførsel af affald bestemt til nyttiggørelse finder anvendelse på, til renovering eller reparation i henhold til en gyldig aftale med henblik på genbrug, eller |
| --- | --- |

b)

hvis det brugte batteri er til erhvervsmæssig brug, returneres det til producenten eller en tredjemand, der handler på dennes vegne, eller en tredjemands anlæg i lande, som OECD-Rådets beslutning C(2001)107/final om kontrollen med grænseoverskridende overførsel af affald bestemt til nyttiggørelse finder anvendelse på, til renovering eller reparation i henhold til en gyldig aftale med henblik på genbrug, eller

| c) | hvis det fejlbehæftede brugte batteri er til erhvervsmæssig brug og er mangelfuldt, returneres det til producenten eller en tredjemand, som handler på dennes vegne, til årsagsanalyse i henhold til en gyldig aftale, hvis en sådan analyse kun kan foretages af producenten eller tredjemand, der handler på dennes vegne. |
| --- | --- |

c)

hvis det fejlbehæftede brugte batteri er til erhvervsmæssig brug og er mangelfuldt, returneres det til producenten eller en tredjemand, som handler på dennes vegne, til årsagsanalyse i henhold til en gyldig aftale, hvis en sådan analyse kun kan foretages af producenten eller tredjemand, der handler på dennes vegne.

| 3. | For at påvise, at de batterier, der overføres, er brugte batterier og ikke udtjente batterier, udfører indehaveren følgende trin for test og optegnelse: | Trin 1: Test






  a) | batteriet testes for sin sundhedstilstand, og tilstedeværelsen af farlige stoffer vurderes |
| --- | --- | --- | --- |

3.

Trin 1: Test

a)

batteriet testes for sin sundhedstilstand, og tilstedeværelsen af farlige stoffer vurderes

| b) | der føres en optegnelse over resultaterne af vurderingen og testen, der er omhandlet i litra a). |
| --- | --- |

b)

der føres en optegnelse over resultaterne af vurderingen og testen, der er omhandlet i litra a).

| | Trin 2: Optegnelse






  a) | optegnelsen skal fastgøres forsvarligt, men ikke permanent, enten på selve det brugte batteri, hvis det brugte batteri ikke er emballeret, eller på emballagen således, at den kan læses uden at fjerne emballagen |
| --- | --- | --- |

Trin 2: Optegnelse

a)

optegnelsen skal fastgøres forsvarligt, men ikke permanent, enten på selve det brugte batteri, hvis det brugte batteri ikke er emballeret, eller på emballagen således, at den kan læses uden at fjerne emballagen

| b) | optegnelsen skal indeholde følgende oplysninger:






  — | navn på batteriet eller en del heraf |
| --- | --- | --- |

b)

optegnelsen skal indeholde følgende oplysninger:

—

navn på batteriet eller en del heraf

| — | identifikationsnummer på batteriet eller en del heraf, hvor det er relevant |
| --- | --- |

—

identifikationsnummer på batteriet eller en del heraf, hvor det er relevant

| — | produktionsår, hvis et sådant foreligger |
| --- | --- |

—

produktionsår, hvis et sådant foreligger

| — | navn og adresse på det selskab, der er ansvarligt for at teste sundhedstilstanden |
| --- | --- |

—

navn og adresse på det selskab, der er ansvarligt for at teste sundhedstilstanden

| — | typer af tests, der er udført for trin 1 |
| --- | --- |

—

typer af tests, der er udført for trin 1

| — | resultater af de tests, som er udført for trin 1, herunder dato for testene. |
| --- | --- |

—

resultater af de tests, som er udført for trin 1, herunder dato for testene.

| 4. | Foruden den dokumentation, der er påkrævet i punkt 1, 2 og 3, skal hver forsendelse, f.eks. transportcontainer eller lastvognslæs, af brugte batterier ledsages af:






  a) | et relevant transportdokument og |
| --- | --- | --- |

4.

a)

et relevant transportdokument og

| b) | en ansvarserklæring fra den ansvarlige person. |
| --- | --- |

b)

en ansvarserklæring fra den ansvarlige person.

| 5. | I mangel af bevis for, at en genstand er et brugt batteri og ikke et udtjent batteri i form af passende dokumentation som påkrævet i punkt 1, 2, 3 og 4, og i mangel af passende beskyttelse mod skader i forbindelse med transport, læsning og aflæsning, navnlig gennem tilstrækkelig emballering og passende stabling af forsendelsen, som er forpligtelser, der påhviler den indehaver, der forestår transporten, betragtes genstanden som affald, og det antages, at forsendelsen udgør en ulovlig overførsel. I sådanne tilfælde skal forsendelsen håndteres i henhold til artikel 24 og 25 i forordning (EF) nr. 1013/2006. |
| --- | --- |

5.

---

BILAG XV

SAMMENLIGNINGSTABEL

| Direktiv 2006/66/EF | Denne forordning |
| --- | --- |
| Artikel 1 | Artikel 1 |
| Artikel 1, stk. 1, nr. 1) | Artikel 1, stk. 1 |
| Artikel 1, stk. 1, nr. 2) | Artikel 1, stk. 1 |
| Artikel 1, stk. 2 | — |
| Artikel 2 | Artikel 1, stk. 3, 4 og 5 |
| Artikel 2, stk. 1 | Artikel 1, stk. 3 og 4 |
| Artikel 2, stk. 2 | Artikel 1, stk. 5 |
| Artikel 2, stk. 2, litra a) | Artikel 1, stk. 5, litra a) |
| Artikel 2, stk. 2, litra b) | Artikel 1, stk. 5, litra a) |
| Artikel 3 | Artikel 3 |
| Artikel 3, nr. 1) | Artikel 3, stk. 1, nr. 1) |
| Artikel 3, nr. 2) | Artikel 3, stk. 1, nr. 2) |
| Artikel 3, nr. 3) | Artikel 3, stk. 1, nr. 9) |
| Artikel 3, nr. 4) | — |
| Artikel 3, nr. 5) | Artikel 3, stk. 1, nr. 12) |
| Artikel 3, nr. 6) | Artikel 3, stk. 1, nr. 13) |
| Artikel 3, nr. 7) | Artikel 3, stk. 1, nr. 50) |
| Artikel 3, nr. 8) | Artikel 3, stk. 2, litra a) |
| Artikel 3, nr. 9) | — |
| Artikel 3, nr. 10) | Artikel 3, stk. 1, nr. 53) |
| Artikel 3, nr. 11) | Artikel 3, stk. 1, nr. 26) |
| Artikel 3, nr. 12) | Artikel 3, stk. 1, nr. 47) |
| Artikel 3, nr. 13) | Artikel 3, stk. 1, nr. 65) |
| Artikel 3, nr. 14) | Artikel 3, stk. 1, nr. 16) |
| Artikel 3, nr. 15) | Artikel 3, stk. 1, nr. 22) |
| Artikel 3, nr. 16) | — |
| Artikel 3, nr. 17) | — |
| Artikel 4 | Artikel 6 |
| Artikel 4, stk. 1 | Bilag I |
| Artikel 4, stk. 1, litra a) | Bilag I, nr. 1 |
| Artikel 4, stk. 1, litra b) | Bilag I, nr. 2 |
| Artikel 4, stk. 2 | — |
| Artikel 4, stk. 3 | — |
| Artikel 4, stk. 3, litra a) | — |
| Artikel 4, stk. 3, litra b) | — |
| Artikel 4, stk. 3, litra c) | — |
| Artikel 4, stk. 4 | — |
| Artikel 5 | — |
| Artikel 6 | Artikel 4 |
| Artikel 6, stk. 1 | Artikel 4, stk. 1 |
| Artikel 6, stk. 2 | — |
| Artikel 7 | Artikel 2 |
| Artikel 8 | Artikel 59-62 og artikel 64-67 |
| Artikel 8, stk. 1 | Artikel 59 |
| Artikel 8, stk. 1, første afsnit, litra a) | Artikel 59, stk. 1, litra a) Artikel 59, stk. 1, litra b) |
| Artikel 8, stk. 1, første afsnit, litra b) | Artikel 62 |
| Artikel 8, stk. 1, første afsnit, litra c) | Artikel 61, stk. 1 Artikel 62, stk. 1 |
| Artikel 8, stk. 1, første afsnit, litra d) | Artikel 59, stk. 2, litra a), nr. ii) Artikel 61, stk. 1, litra c) |
| Artikel 8, stk. 1, andet afsnit | Artikel 59, stk. 5 |
| Artikel 8, stk. 2 | Artikel 59, stk. 1 og 2 |
| Artikel 8, stk. 2, litra a) | Artikel 59, stk. 1 og 2 |
| Artikel 8, stk. 2, litra b) | Artikel 59, stk. 2 |
| Artikel 8, stk. 2, litra c) | — |
| Artikel 8, stk. 3 | Artikel 61 |
| Artikel 8, stk. 4 | Artikel 61 |
| Artikel 9 | — |
| Artikel 10 | Artikel 59, 60 og 69 |
| Artikel 10, stk. 1 | — |
| Artikel 10, stk. 1, andet afsnit | Artikel 75, stk. 4 |
| Artikel 10, stk. 2 | Artikel 59 og 60 |
| Artikel 10, stk. 2, litra a) | — |
| Artikel 10, stk. 2, litra b) | Artikel 59, stk. 3, og artikel 60, stk. 3 |
| Artikel 10, stk. 3 | Artikel 69, stk. 2, og artikel 76, stk. 1, andet afsnit |
| Artikel 10, stk. 4 | — |
| Artikel 11 | Artikel 11 |
| Artikel 11, stk. 1 | Artikel 11, stk. 1 |
| Artikel 11, stk. 2 | Artikel 11, stk. 3 |
| Artikel 12 | Artikel 70 |
| Artikel 12, stk. 1 | Artikel 70, stk. 2 |
| Artikel 12, stk. 1, første afsnit, litra a) | Artikel 59, stk. 1, litra f), artikel 60, stk. 1, litra f), og artikel 61, stk. 3, litra c) |
| Artikel 12, stk. 1, første afsnit, litra b) | Artikel 71, stk. 1 |
| Artikel 12, stk. 1, andet afsnit | — |
| Artikel 12, stk. 1, tredje afsnit | — |
| Artikel 12, stk. 2 | Artikel 71, stk. 4 |
| Artikel 12, stk. 3 | Artikel 70, stk. 3 |
| Artikel 12, stk. 4 | Artikel 71, stk. 2 og 3 |
| Artikel 12, stk. 5 | Artikel 75, stk. 5, litra c), og artikel 76, stk. 1, litra d) |
| Artikel 12, stk. 6 | Artikel 71, stk. 4 |
| Artikel 13 | — |
| Artikel 13, stk. 1 | — |
| Artikel 13, stk. 2 | — |
| Artikel 14 | Artikel 70, stk. 1 |
| Artikel 15 | Artikel 72 |
| Artikel 15, stk. 1 | Artikel 72, stk. 1 |
| Artikel 15, stk. 2 | Artikel 72, stk. 3 |
| Artikel 15, stk. 3 | Artikel 72, stk. 4 |
| Artikel 16 | Artikel 56 |
| Artikel 16, stk. 1 | Artikel 56, stk. 1 og 4 |
| Artikel 16, stk. 1, litra a) | Artikel 56, stk. 4, litra a) |
| Artikel 16, stk. 1, litra b) | Artikel 56, stk. 4, litra a) |
| Artikel 16, stk. 2 | — |
| Artikel 16, stk. 3 | Artikel 56, stk. 1, litra c |
| Artikel 16, stk. 4 | Artikel 74, stk. 5 |
| Artikel 16, stk. 5 | — |
| Artikel 16, stk. 6 | — |
| Artikel 17 | Artikel 55 |
| Artikel 18 | Artikel 57, stk. 2, litra c) |
| Artikel 18, stk. 1 | — |
| Artikel 18, stk. 2 | — |
| Artikel 18, stk. 3 | — |
| Artikel 19 | Artikel 59, stk. 1, artikel 60, stk. 1, artikel 61, stk. 1, og artikel 62 og 64-67 |
| Artikel 19, stk. 1 | Artikel 59, stk. 2, artikel 60, stk. 2, artikel 61, stk. 1, og artikel 62, 65, 66 og 67 |
| Artikel 19, stk. 2 | Artikel 57, stk. 2, litra c) |
| Artikel 20 | Artikel 74 |
| Artikel 20, stk. 1 | Artikel 74, stk. 1 |
| Artikel 20, stk. 1, litra a) | Artikel 74, stk. 1, litra f) |
| Artikel 20, stk. 1, litra b) | Artikel 74, stk. 1, litra b) |
| Artikel 20, stk. 1, litra c) | Artikel 74, stk. 1, litra c) |
| Artikel 20, stk. 1, litra d) | Artikel 74, stk. 1, litra b) |
| Artikel 20, stk. 1, litra e) | Artikel 74, stk. 1, litra e) |
| Artikel 20, stk. 2 | Artikel 74 |
| Artikel 20, stk. 3 | Artikel 74, stk. 4 |
| Artikel 21 | Artikel 20 Artikel 13, bilag VI, del A, B og C |
| Artikel 21, stk. 1 | Artikel 13, stk. 4 |
| Artikel 21, stk. 2 | Artikel 13, stk. 2 |
| Artikel 21, stk. 3 | Artikel 13, stk. 5 |
| Artikel 21, stk. 4 | Artikel 13, stk. 4 |
| Artikel 21, stk. 5 | Artikel 13, stk. 4 |
| Artikel 21, stk. 6 | — |
| Artikel 21, stk. 7 | — |
| Artikel 22a | — |
| Artikel 23 | Artikel 94 |
| Artikel 23, stk. 1 | Artikel 94, stk. 1 |
| Artikel 23, stk. 2 | Artikel 94, stk. 2 |
| Artikel 23, stk. 2, litra a) | — |
| Artikel 23, stk. 2, litra b) | Artikel 94, stk. 2, første afsnit, litra e) |
| Artikel 23, stk. 2, litra c) | Artikel 71, stk. 5 og 6 |
| Artikel 23, stk. 3 | Artikel 94, stk. 2, andet afsnit |
| Artikel 23a | Artikel 89 |
| Artikel 23a, stk. 1 | Artikel 89, stk. 1 |
| Artikel 23a, stk. 2 | Artikel 89, stk. 2 |
| Artikel 23a, stk. 3 | Artikel 89, stk. 3 |
| Artikel 23a, stk. 4 | Artikel 89, stk. 5 |
| Artikel 23a, stk. 5 | Artikel 89, stk. 6 |
| Artikel 24 | Artikel 90 |
| Artikel 24, stk. 1 | Artikel 90, stk. 1 |
| Artikel 24, stk. 2 | Artikel 90, stk. 3 |
| Artikel 24, stk. 2, andet afsnit | Artikel 90, stk. 3, andet afsnit |
| Artikel 25 | Artikel 93 |
| Artikel 26 | — |
| Artikel 27 | — |
| Artikel 28 | Artikel 95 |
| Artikel 29 | Artikel 96 |
| Artikel 30 | — |
| Bilag I | Bilag XI |
| Bilag II | Bilag VI, del B |
| Bilag III | Bilag XII |
| Bilag III, del A | Bilag XII, del A |
| Bilag III, del B | Bilag XII, del B |
| Bilag IV | Artikel 55 |

Direktiv 2006/66/EF

Denne forordning

Artikel 1

Artikel 1

Artikel 1, stk. 1, nr. 1)

Artikel 1, stk. 1

Artikel 1, stk. 1, nr. 2)

Artikel 1, stk. 1

Artikel 1, stk. 2

—

Artikel 2

Artikel 1, stk. 3, 4 og 5

Artikel 2, stk. 1

Artikel 1, stk. 3 og 4

Artikel 2, stk. 2

Artikel 1, stk. 5

Artikel 2, stk. 2, litra a)

Artikel 1, stk. 5, litra a)

Artikel 2, stk. 2, litra b)

Artikel 1, stk. 5, litra a)

Artikel 3

Artikel 3

Artikel 3, nr. 1)

Artikel 3, stk. 1, nr. 1)

Artikel 3, nr. 2)

Artikel 3, stk. 1, nr. 2)

Artikel 3, nr. 3)

Artikel 3, stk. 1, nr. 9)

Artikel 3, nr. 4)

—

Artikel 3, nr. 5)

Artikel 3, stk. 1, nr. 12)

Artikel 3, nr. 6)

Artikel 3, stk. 1, nr. 13)

Artikel 3, nr. 7)

Artikel 3, stk. 1, nr. 50)

Artikel 3, nr. 8)

Artikel 3, stk. 2, litra a)

Artikel 3, nr. 9)

—

Artikel 3, nr. 10)

Artikel 3, stk. 1, nr. 53)

Artikel 3, nr. 11)

Artikel 3, stk. 1, nr. 26)

Artikel 3, nr. 12)

Artikel 3, stk. 1, nr. 47)

Artikel 3, nr. 13)

Artikel 3, stk. 1, nr. 65)

Artikel 3, nr. 14)

Artikel 3, stk. 1, nr. 16)

Artikel 3, nr. 15)

Artikel 3, stk. 1, nr. 22)

Artikel 3, nr. 16)

—

Artikel 3, nr. 17)

—

Artikel 4

Artikel 6

Artikel 4, stk. 1

Bilag I

Artikel 4, stk. 1, litra a)

Bilag I, nr. 1

Artikel 4, stk. 1, litra b)

Bilag I, nr. 2

Artikel 4, stk. 2

—

Artikel 4, stk. 3

—

Artikel 4, stk. 3, litra a)

—

Artikel 4, stk. 3, litra b)

—

Artikel 4, stk. 3, litra c)

—

Artikel 4, stk. 4

—

Artikel 5

—

Artikel 6

Artikel 4

Artikel 6, stk. 1

Artikel 4, stk. 1

Artikel 6, stk. 2

—

Artikel 7

Artikel 2

Artikel 8

Artikel 59-62 og artikel 64-67

Artikel 8, stk. 1

Artikel 59

Artikel 8, stk. 1, første afsnit, litra a)

Artikel 59, stk. 1, litra a) Artikel 59, stk. 1, litra b)

Artikel 8, stk. 1, første afsnit, litra b)

Artikel 62

Artikel 8, stk. 1, første afsnit, litra c)

Artikel 61, stk. 1 Artikel 62, stk. 1

Artikel 8, stk. 1, første afsnit, litra d)

Artikel 59, stk. 2, litra a), nr. ii) Artikel 61, stk. 1, litra c)

Artikel 8, stk. 1, andet afsnit

Artikel 59, stk. 5

Artikel 8, stk. 2

Artikel 59, stk. 1 og 2

Artikel 8, stk. 2, litra a)

Artikel 59, stk. 1 og 2

Artikel 8, stk. 2, litra b)

Artikel 59, stk. 2

Artikel 8, stk. 2, litra c)

—

Artikel 8, stk. 3

Artikel 61

Artikel 8, stk. 4

Artikel 61

Artikel 9

—

Artikel 10

Artikel 59, 60 og 69

Artikel 10, stk. 1

—

Artikel 10, stk. 1, andet afsnit

Artikel 75, stk. 4

Artikel 10, stk. 2

Artikel 59 og 60

Artikel 10, stk. 2, litra a)

—

Artikel 10, stk. 2, litra b)

Artikel 59, stk. 3, og artikel 60, stk. 3

Artikel 10, stk. 3

Artikel 69, stk. 2, og artikel 76, stk. 1, andet afsnit

Artikel 10, stk. 4

—

Artikel 11

Artikel 11

Artikel 11, stk. 1

Artikel 11, stk. 1

Artikel 11, stk. 2

Artikel 11, stk. 3

Artikel 12

Artikel 70

Artikel 12, stk. 1

Artikel 70, stk. 2

Artikel 12, stk. 1, første afsnit, litra a)

Artikel 59, stk. 1, litra f), artikel 60, stk. 1, litra f), og artikel 61, stk. 3, litra c)

Artikel 12, stk. 1, første afsnit, litra b)

Artikel 71, stk. 1

Artikel 12, stk. 1, andet afsnit

—

Artikel 12, stk. 1, tredje afsnit

—

Artikel 12, stk. 2

Artikel 71, stk. 4

Artikel 12, stk. 3

Artikel 70, stk. 3

Artikel 12, stk. 4

Artikel 71, stk. 2 og 3

Artikel 12, stk. 5

Artikel 75, stk. 5, litra c), og artikel 76, stk. 1, litra d)

Artikel 12, stk. 6

Artikel 71, stk. 4

Artikel 13

—

Artikel 13, stk. 1

—

Artikel 13, stk. 2

—

Artikel 14

Artikel 70, stk. 1

Artikel 15

Artikel 72

Artikel 15, stk. 1

Artikel 72, stk. 1

Artikel 15, stk. 2

Artikel 72, stk. 3

Artikel 15, stk. 3

Artikel 72, stk. 4

Artikel 16

Artikel 56

Artikel 16, stk. 1

Artikel 56, stk. 1 og 4

Artikel 16, stk. 1, litra a)

Artikel 56, stk. 4, litra a)

Artikel 16, stk. 1, litra b)

Artikel 56, stk. 4, litra a)

Artikel 16, stk. 2

—

Artikel 16, stk. 3

Artikel 56, stk. 1, litra c

Artikel 16, stk. 4

Artikel 74, stk. 5

Artikel 16, stk. 5

—

Artikel 16, stk. 6

—

Artikel 17

Artikel 55

Artikel 18

Artikel 57, stk. 2, litra c)

Artikel 18, stk. 1

—

Artikel 18, stk. 2

—

Artikel 18, stk. 3

—

Artikel 19

Artikel 59, stk. 1, artikel 60, stk. 1, artikel 61, stk. 1, og artikel 62 og 64-67

Artikel 19, stk. 1

Artikel 59, stk. 2, artikel 60, stk. 2, artikel 61, stk. 1, og artikel 62, 65, 66 og 67

Artikel 19, stk. 2

Artikel 57, stk. 2, litra c)

Artikel 20

Artikel 74

Artikel 20, stk. 1

Artikel 74, stk. 1

Artikel 20, stk. 1, litra a)

Artikel 74, stk. 1, litra f)

Artikel 20, stk. 1, litra b)

Artikel 74, stk. 1, litra b)

Artikel 20, stk. 1, litra c)

Artikel 74, stk. 1, litra c)

Artikel 20, stk. 1, litra d)

Artikel 74, stk. 1, litra b)

Artikel 20, stk. 1, litra e)

Artikel 74, stk. 1, litra e)

Artikel 20, stk. 2

Artikel 74

Artikel 20, stk. 3

Artikel 74, stk. 4

Artikel 21

Artikel 20 Artikel 13, bilag VI, del A, B og C

Artikel 21, stk. 1

Artikel 13, stk. 4

Artikel 21, stk. 2

Artikel 13, stk. 2

Artikel 21, stk. 3

Artikel 13, stk. 5

Artikel 21, stk. 4

Artikel 13, stk. 4

Artikel 21, stk. 5

Artikel 13, stk. 4

Artikel 21, stk. 6

—

Artikel 21, stk. 7

—

Artikel 22a

—

Artikel 23

Artikel 94

Artikel 23, stk. 1

Artikel 94, stk. 1

Artikel 23, stk. 2

Artikel 94, stk. 2

Artikel 23, stk. 2, litra a)

—

Artikel 23, stk. 2, litra b)

Artikel 94, stk. 2, første afsnit, litra e)

Artikel 23, stk. 2, litra c)

Artikel 71, stk. 5 og 6

Artikel 23, stk. 3

Artikel 94, stk. 2, andet afsnit

Artikel 23a

Artikel 89

Artikel 23a, stk. 1

Artikel 89, stk. 1

Artikel 23a, stk. 2

Artikel 89, stk. 2

Artikel 23a, stk. 3

Artikel 89, stk. 3

Artikel 23a, stk. 4

Artikel 89, stk. 5

Artikel 23a, stk. 5

Artikel 89, stk. 6

Artikel 24

Artikel 90

Artikel 24, stk. 1

Artikel 90, stk. 1

Artikel 24, stk. 2

Artikel 90, stk. 3

Artikel 24, stk. 2, andet afsnit

Artikel 90, stk. 3, andet afsnit

Artikel 25

Artikel 93

Artikel 26

—

Artikel 27

—

Artikel 28

Artikel 95

Artikel 29

Artikel 96

Artikel 30

—

Bilag I

Bilag XI

Bilag II

Bilag VI, del B

Bilag III

Bilag XII

Bilag III, del A

Bilag XII, del A

Bilag III, del B

Bilag XII, del B

Bilag IV

Artikel 55

---

| 28.7.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 191/118 |
| --- | --- | --- | --- |

28.7.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 191/118

---

EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EU) 2023/1543

af 12. juli 2023

om europæiske editionskendelser og europæiske sikringskendelser om elektronisk bevismateriale i straffesager og om fuldbyrdelse af frihedsstraffe idømt som led i en straffesag

EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 82, stk. 1,

under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,

efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,

under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),

efter den almindelige lovgivningsprocedure (2), og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | Unionen har sat sig som mål at bevare og udbygge et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed. Med henblik på gradvis at indføre et sådant område skal Unionen vedtage foranstaltninger vedrørende retligt samarbejde i straffesager baseret på princippet om gensidig anerkendelse af domme og retsafgørelser, som normalt er blevet betegnet som en hovedhjørnesten i det retlige samarbejde i straffesager i Unionen siden Det Europæiske Råd i Tammerfors den 15. og 16. oktober 1999. |
| --- | --- |

(1)

Unionen har sat sig som mål at bevare og udbygge et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed. Med henblik på gradvis at indføre et sådant område skal Unionen vedtage foranstaltninger vedrørende retligt samarbejde i straffesager baseret på princippet om gensidig anerkendelse af domme og retsafgørelser, som normalt er blevet betegnet som en hovedhjørnesten i det retlige samarbejde i straffesager i Unionen siden Det Europæiske Råd i Tammerfors den 15. og 16. oktober 1999.

| (2) | Foranstaltninger til at indhente og sikre elektronisk bevismateriale får stadig større betydning for strafferetlige efterforskninger og retsforfølgelser i hele Unionen. Effektive mekanismer til at indhente elektronisk bevismateriale er afgørende for at bekæmpe kriminalitet, og sådanne mekanismer bør være underlagt betingelser og garantier, der sikrer fuld overholdelse af de grundlæggende rettigheder og principper, der er anerkendt i artikel 6 i traktaten om Den Europæiske Union (TEU) og i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder (chartret), navnlig principperne om nødvendighed og proportionalitet, retfærdig rettergang, beskyttelse af privatlivet og personoplysninger samt telekommunikationshemmeligheden. |
| --- | --- |

(2)

Foranstaltninger til at indhente og sikre elektronisk bevismateriale får stadig større betydning for strafferetlige efterforskninger og retsforfølgelser i hele Unionen. Effektive mekanismer til at indhente elektronisk bevismateriale er afgørende for at bekæmpe kriminalitet, og sådanne mekanismer bør være underlagt betingelser og garantier, der sikrer fuld overholdelse af de grundlæggende rettigheder og principper, der er anerkendt i artikel 6 i traktaten om Den Europæiske Union (TEU) og i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder (chartret), navnlig principperne om nødvendighed og proportionalitet, retfærdig rettergang, beskyttelse af privatlivet og personoplysninger samt telekommunikationshemmeligheden.

| (3) | I den fælles erklæring af 24. marts 2016 fra justits- og indenrigsministrene og EU-institutionernes repræsentanter om terrorangrebene i Bruxelles understreges behovet for, som en prioritet, hurtigere og mere effektivt at sikre og indhente digitalt bevismateriale og for at fastlægge konkrete foranstaltninger til at gøre dette. |
| --- | --- |

(3)

I den fælles erklæring af 24. marts 2016 fra justits- og indenrigsministrene og EU-institutionernes repræsentanter om terrorangrebene i Bruxelles understreges behovet for, som en prioritet, hurtigere og mere effektivt at sikre og indhente digitalt bevismateriale og for at fastlægge konkrete foranstaltninger til at gøre dette.

| (4) | Rådet understregede i sine konklusioner af 9. juni 2016 den stigende betydning af elektronisk bevismateriale i straffesager og betydningen af beskyttelsen af cyberspace mod misbrug og kriminelle aktiviteter til gavn for økonomier og samfund og således behovet for, at de retshåndhævende myndigheder og de judicielle myndigheder har effektive redskaber til at efterforske og retsforfølge kriminelle aktiviteter i cyberspace. |
| --- | --- |

(4)

Rådet understregede i sine konklusioner af 9. juni 2016 den stigende betydning af elektronisk bevismateriale i straffesager og betydningen af beskyttelsen af cyberspace mod misbrug og kriminelle aktiviteter til gavn for økonomier og samfund og således behovet for, at de retshåndhævende myndigheder og de judicielle myndigheder har effektive redskaber til at efterforske og retsforfølge kriminelle aktiviteter i cyberspace.

| (5) | I den fælles meddelelse fra Kommissionen og Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik til Europa-Parlamentet og Rådet af 13. september 2017 om »modstandsdygtighed, afskrækkelse og forsvar: opbygning af en stærk cybersikkerhed for EU« understregede Kommissionen, at effektiv efterforskning og retsforfølgning af cyberkriminalitet er et centralt afskrækkelsesmiddel over for cyberangreb, og at de aktuelle proceduremæssige rammer skal tilpasses bedre til internettets tidsalder. Hastigheden af cyberangreb kan undertiden være for høj for de aktuelle procedurer, hvilket skaber særlige behov for et effektivt samarbejde på tværs af grænserne. |
| --- | --- |

(5)

I den fælles meddelelse fra Kommissionen og Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik til Europa-Parlamentet og Rådet af 13. september 2017 om »modstandsdygtighed, afskrækkelse og forsvar: opbygning af en stærk cybersikkerhed for EU« understregede Kommissionen, at effektiv efterforskning og retsforfølgning af cyberkriminalitet er et centralt afskrækkelsesmiddel over for cyberangreb, og at de aktuelle proceduremæssige rammer skal tilpasses bedre til internettets tidsalder. Hastigheden af cyberangreb kan undertiden være for høj for de aktuelle procedurer, hvilket skaber særlige behov for et effektivt samarbejde på tværs af grænserne.

| (6) | Europa-Parlamentets beslutning af 3. oktober 2017 (3) om bekæmpelse af IT-kriminalitet understregede nødvendigheden af at finde metoder til at sikre og indhente elektronisk bevismateriale hurtigere og betydningen af et tæt samarbejde mellem de retshåndhævende myndigheder, tredjelande og tjenesteudbydere, der er aktive på det europæiske område, i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/679 (4) og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2016/680 (5) og eksisterende aftaler om gensidig retshjælp. Europa-Parlamentets beslutning fremhævede ligeledes, at de forskellige lovgivningsrammer kan skabe problemer for tjenesteudbyderne, når de forsøger at imødekomme anmodninger fra de retshåndhævende myndigheder, og opfordrede Kommissionen til at foreslå en europæisk ramme for elektronisk bevismateriale med tilstrækkelige garantier for alle berørte parters rettigheder og friheder, samtidig med at det glædede sig over Kommissionens igangværende arbejde med en samarbejdsplatform med sikre kommunikationskanaler til digital udveksling af europæiske efterforskningskendelser (EIO'er) og svar mellem Unionens judicielle myndigheder. |
| --- | --- |

(6)

Europa-Parlamentets beslutning af 3. oktober 2017 (3) om bekæmpelse af IT-kriminalitet understregede nødvendigheden af at finde metoder til at sikre og indhente elektronisk bevismateriale hurtigere og betydningen af et tæt samarbejde mellem de retshåndhævende myndigheder, tredjelande og tjenesteudbydere, der er aktive på det europæiske område, i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/679 (4) og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2016/680 (5) og eksisterende aftaler om gensidig retshjælp. Europa-Parlamentets beslutning fremhævede ligeledes, at de forskellige lovgivningsrammer kan skabe problemer for tjenesteudbyderne, når de forsøger at imødekomme anmodninger fra de retshåndhævende myndigheder, og opfordrede Kommissionen til at foreslå en europæisk ramme for elektronisk bevismateriale med tilstrækkelige garantier for alle berørte parters rettigheder og friheder, samtidig med at det glædede sig over Kommissionens igangværende arbejde med en samarbejdsplatform med sikre kommunikationskanaler til digital udveksling af europæiske efterforskningskendelser (EIO'er) og svar mellem Unionens judicielle myndigheder.

| (7) | Netværksbaserede tjenester kan leveres hvor som helst fra og kræver ikke fysisk infrastruktur, lokaler eller medarbejdere i det land, hvor den pågældende tjeneste udbydes. Derfor opbevares relevant elektronisk bevismateriale ofte uden for efterforskningsstaten eller af en tjenesteudbyder, der er etableret uden for denne stat, hvilket skaber udfordringer med hensyn til indsamling af elektronisk bevismateriale i straffesager. |
| --- | --- |

(7)

Netværksbaserede tjenester kan leveres hvor som helst fra og kræver ikke fysisk infrastruktur, lokaler eller medarbejdere i det land, hvor den pågældende tjeneste udbydes. Derfor opbevares relevant elektronisk bevismateriale ofte uden for efterforskningsstaten eller af en tjenesteudbyder, der er etableret uden for denne stat, hvilket skaber udfordringer med hensyn til indsamling af elektronisk bevismateriale i straffesager.

| (8) | På grund af måden, netværksbaserede tjenester leveres på, fremsendes anmodninger om retligt samarbejde ofte til stater, der er værtsstater for et stort antal tjenesteudbydere. Desuden er antallet af anmodninger mangedoblet, som følge af at netværksbaserede tjenester i stigende grad anvendes. Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/41/EU (6) indeholder bestemmelser om muligheden af at udstede en EIO med henblik på indsamling af bevismateriale i straffesager i en anden medlemsstat. Desuden giver konventionen udarbejdet af Rådet i henhold til artikel 34 i traktaten om Den Europæiske Union om gensidig retshjælp i straffesager mellem Den Europæiske Unions medlemsstater (7) (»konventionen om gensidig retshjælp i straffesager«) også mulighed for at anmode om bevismateriale fra en anden medlemsstat. De procedurer og tidsfrister, der er fastsat i direktiv 2014/41/EU om EIO'en og i konventionen om gensidig retshjælp i straffesager, er muligvis ikke egnede i forbindelse med elektronisk bevismateriale, som er mere flygtigt og lettere og hurtigere kan slettes. Indhentning af elektronisk bevismateriale gennem retlige samarbejdskanaler tager ofte lang tid, hvilket medfører situationer, hvor efterfølgende spor måske ikke længere er tilgængelige. Der er desuden ingen harmoniseret ramme for samarbejdet med tjenesteudbydere, men visse udbydere fra tredjelande accepterer direkte anmodninger om data bortset fra indholdsdata, i den udstrækning det er tilladt under gældende national ret. Medlemsstaterne anvender således i stigende grad frivillige direkte kanaler for samarbejde med tjenesteudbydere, hvis de findes, og de anvender forskellige nationale værktøjer, betingelser og procedurer. For så vidt angår indholdsdata, har nogle medlemsstater truffet ensidige foranstaltninger, mens andre fortsat gør brug af retligt samarbejde. |
| --- | --- |

(8)

På grund af måden, netværksbaserede tjenester leveres på, fremsendes anmodninger om retligt samarbejde ofte til stater, der er værtsstater for et stort antal tjenesteudbydere. Desuden er antallet af anmodninger mangedoblet, som følge af at netværksbaserede tjenester i stigende grad anvendes. Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/41/EU (6) indeholder bestemmelser om muligheden af at udstede en EIO med henblik på indsamling af bevismateriale i straffesager i en anden medlemsstat. Desuden giver konventionen udarbejdet af Rådet i henhold til artikel 34 i traktaten om Den Europæiske Union om gensidig retshjælp i straffesager mellem Den Europæiske Unions medlemsstater (7) (»konventionen om gensidig retshjælp i straffesager«) også mulighed for at anmode om bevismateriale fra en anden medlemsstat. De procedurer og tidsfrister, der er fastsat i direktiv 2014/41/EU om EIO'en og i konventionen om gensidig retshjælp i straffesager, er muligvis ikke egnede i forbindelse med elektronisk bevismateriale, som er mere flygtigt og lettere og hurtigere kan slettes. Indhentning af elektronisk bevismateriale gennem retlige samarbejdskanaler tager ofte lang tid, hvilket medfører situationer, hvor efterfølgende spor måske ikke længere er tilgængelige. Der er desuden ingen harmoniseret ramme for samarbejdet med tjenesteudbydere, men visse udbydere fra tredjelande accepterer direkte anmodninger om data bortset fra indholdsdata, i den udstrækning det er tilladt under gældende national ret. Medlemsstaterne anvender således i stigende grad frivillige direkte kanaler for samarbejde med tjenesteudbydere, hvis de findes, og de anvender forskellige nationale værktøjer, betingelser og procedurer. For så vidt angår indholdsdata, har nogle medlemsstater truffet ensidige foranstaltninger, mens andre fortsat gør brug af retligt samarbejde.

| (9) | De forskellige lovgivningsrammer skaber udfordringer for retshåndhævende myndigheder og judicielle myndigheder samt for tjenesteudbydere, når de forsøger at imødekomme retlige anmodninger om elektroniske beviser, da de i stigende grad står over for retlig usikkerhed og potentielt lovkonflikter. Det er derfor nødvendigt at fastsætte specifikke regler for grænseoverskridende retligt samarbejde om sikring og edition af elektronisk bevismateriale, som tager højde for elektroniske bevisers særlige karakter. Sådanne regler bør omfatte en forpligtelse for tjenesteudbydere, der er omfattet af denne forordnings anvendelsesområde, til at reagere direkte på anmodninger fra myndigheder i en anden medlemsstat. Denne forordning vil derfor supplere den eksisterende EU-ret og præcisere de regler, der gælder for retshåndhævende myndigheder og judicielle myndigheder samt for tjenesteudbydere for så vidt angår elektronisk bevismateriale, samtidig med at der sikres fuld overholdelse af de grundlæggende rettigheder. |
| --- | --- |

(9)

De forskellige lovgivningsrammer skaber udfordringer for retshåndhævende myndigheder og judicielle myndigheder samt for tjenesteudbydere, når de forsøger at imødekomme retlige anmodninger om elektroniske beviser, da de i stigende grad står over for retlig usikkerhed og potentielt lovkonflikter. Det er derfor nødvendigt at fastsætte specifikke regler for grænseoverskridende retligt samarbejde om sikring og edition af elektronisk bevismateriale, som tager højde for elektroniske bevisers særlige karakter. Sådanne regler bør omfatte en forpligtelse for tjenesteudbydere, der er omfattet af denne forordnings anvendelsesområde, til at reagere direkte på anmodninger fra myndigheder i en anden medlemsstat. Denne forordning vil derfor supplere den eksisterende EU-ret og præcisere de regler, der gælder for retshåndhævende myndigheder og judicielle myndigheder samt for tjenesteudbydere for så vidt angår elektronisk bevismateriale, samtidig med at der sikres fuld overholdelse af de grundlæggende rettigheder.

| (10) | Denne forordning overholder de grundlæggende rettigheder og de principper, som er fastsat i artikel 6 i TEU og i chartret, i international ret og i internationale aftaler, som Unionen eller alle medlemsstaterne er part i, herunder den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder, og i medlemsstaternes forfatninger på deres respektive anvendelsesområder. Sådanne rettigheder og principper omfatter navnlig retten til frihed og sikkerhed, respekten for privatliv og familieliv, beskyttelse af personoplysninger, friheden til at oprette og drive egen virksomhed, ejendomsretten, adgang til effektive retsmidler og til en retfærdig rettergang, uskyldsformodningen og retten til forsvar, legalitetsprincippet og princippet om proportionalitet samt retten til ikke at blive retsforfulgt eller straffet to gange for samme strafbare handling. |
| --- | --- |

(10)

Denne forordning overholder de grundlæggende rettigheder og de principper, som er fastsat i artikel 6 i TEU og i chartret, i international ret og i internationale aftaler, som Unionen eller alle medlemsstaterne er part i, herunder den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder, og i medlemsstaternes forfatninger på deres respektive anvendelsesområder. Sådanne rettigheder og principper omfatter navnlig retten til frihed og sikkerhed, respekten for privatliv og familieliv, beskyttelse af personoplysninger, friheden til at oprette og drive egen virksomhed, ejendomsretten, adgang til effektive retsmidler og til en retfærdig rettergang, uskyldsformodningen og retten til forsvar, legalitetsprincippet og princippet om proportionalitet samt retten til ikke at blive retsforfulgt eller straffet to gange for samme strafbare handling.

| (11) | Intet i denne forordning bør fortolkes som et forbud mod, at en fuldbyrdelsesmyndighed afslår at fuldbyrde en europæisk editionskendelse, såfremt der er objektive grunde til at formode, at den europæiske editionskendelse er udstedt med det formål at retsforfølge eller straffe en person på grund af den pågældendes køn, hudfarve eller etniske oprindelse, religion, seksuelle orientering eller kønsidentitet, nationalitet, sprog eller politiske overbevisning, eller at den pågældendes stilling kunne blive skadet af en af disse grunde. |
| --- | --- |

(11)

Intet i denne forordning bør fortolkes som et forbud mod, at en fuldbyrdelsesmyndighed afslår at fuldbyrde en europæisk editionskendelse, såfremt der er objektive grunde til at formode, at den europæiske editionskendelse er udstedt med det formål at retsforfølge eller straffe en person på grund af den pågældendes køn, hudfarve eller etniske oprindelse, religion, seksuelle orientering eller kønsidentitet, nationalitet, sprog eller politiske overbevisning, eller at den pågældendes stilling kunne blive skadet af en af disse grunde.

| (12) | Ordningen med den europæiske editionskendelse og den europæiske sikringskendelse for elektronisk bevismateriale i straffesager er baseret på princippet om gensidig tillid mellem medlemsstaterne og en formodning om, at medlemsstaterne overholder EU-retten, retsstatsprincipperne og navnlig de grundlæggende rettigheder, som er afgørende elementer i Unionens område med frihed, sikkerhed og retfærdighed. En sådan mekanisme gør det muligt for de nationale kompetente myndigheder at sende sådanne kendelser direkte til tjenesteudbyderne. |
| --- | --- |

(12)

Ordningen med den europæiske editionskendelse og den europæiske sikringskendelse for elektronisk bevismateriale i straffesager er baseret på princippet om gensidig tillid mellem medlemsstaterne og en formodning om, at medlemsstaterne overholder EU-retten, retsstatsprincipperne og navnlig de grundlæggende rettigheder, som er afgørende elementer i Unionens område med frihed, sikkerhed og retfærdighed. En sådan mekanisme gør det muligt for de nationale kompetente myndigheder at sende sådanne kendelser direkte til tjenesteudbyderne.

| (13) | Respekt for privatliv og familieliv og beskyttelse af fysiske personer med hensyn til behandling af personoplysninger er grundlæggende rettigheder. I henhold til chartrets artikel 7 og artikel 8, stk. 1, har enhver ret til respekt for sit privatliv og familieliv, sit hjem og sin kommunikation og til beskyttelse af personoplysninger, der vedrører den pågældende. |
| --- | --- |

(13)

Respekt for privatliv og familieliv og beskyttelse af fysiske personer med hensyn til behandling af personoplysninger er grundlæggende rettigheder. I henhold til chartrets artikel 7 og artikel 8, stk. 1, har enhver ret til respekt for sit privatliv og familieliv, sit hjem og sin kommunikation og til beskyttelse af personoplysninger, der vedrører den pågældende.

| (14) | Ved gennemførelsen af denne forordning bør medlemsstaterne sikre, at personoplysninger beskyttes og behandles i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/679 og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2016/680 samt Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/58/EF (8), herunder i tilfælde af yderligere anvendelse, fremsendelse og videreoverførsel af indhentede oplysninger. |
| --- | --- |

(14)

Ved gennemførelsen af denne forordning bør medlemsstaterne sikre, at personoplysninger beskyttes og behandles i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/679 og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2016/680 samt Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/58/EF (8), herunder i tilfælde af yderligere anvendelse, fremsendelse og videreoverførsel af indhentede oplysninger.

| (15) | Personoplysninger, der indhentes i henhold til denne forordning, bør kun behandles, når det er nødvendigt og på en måde, der står i et rimeligt forhold til formålene om at forebygge, efterforske, afsløre og retsforfølge kriminalitet eller fuldbyrdelse af strafferetlige sanktioner samt udøvelse af retten til et forsvar. Medlemsstaterne bør navnlig sikre, at relevante databeskyttelsespolitikker og -foranstaltninger finder anvendelse på videregivelse af personoplysninger fra relevante myndigheder til tjenesteudbydere med henblik på denne forordning, herunder foranstaltninger, der skal sikre oplysningernes sikkerhed. Tjenesteudbydere bør sikre, at samme garantier gælder for videregivelse af personoplysninger til relevante myndigheder. Kun autoriserede personer bør have adgang til oplysninger, der indeholder personoplysninger, som kan indhentes gennem kontrolprocesser. |
| --- | --- |

(15)

Personoplysninger, der indhentes i henhold til denne forordning, bør kun behandles, når det er nødvendigt og på en måde, der står i et rimeligt forhold til formålene om at forebygge, efterforske, afsløre og retsforfølge kriminalitet eller fuldbyrdelse af strafferetlige sanktioner samt udøvelse af retten til et forsvar. Medlemsstaterne bør navnlig sikre, at relevante databeskyttelsespolitikker og -foranstaltninger finder anvendelse på videregivelse af personoplysninger fra relevante myndigheder til tjenesteudbydere med henblik på denne forordning, herunder foranstaltninger, der skal sikre oplysningernes sikkerhed. Tjenesteudbydere bør sikre, at samme garantier gælder for videregivelse af personoplysninger til relevante myndigheder. Kun autoriserede personer bør have adgang til oplysninger, der indeholder personoplysninger, som kan indhentes gennem kontrolprocesser.

| (16) | De proceduremæssige rettigheder i straffesager, der er fastsat i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2010/64/EU (9), 2012/13/EU (10), 2013/48/EU (11), (EU) 2016/343 (12), (EU) 2016/800 (13) og (EU) 2016/1919 (14) bør inden for disse direktivers anvendelsesområde finde anvendelse på straffesager, der er omfattet af denne forordning, for så vidt angår de medlemsstater, der er bundet af disse direktiver. De proceduremæssige garantier i henhold til chartret bør også finde anvendelse. |
| --- | --- |

(16)

De proceduremæssige rettigheder i straffesager, der er fastsat i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2010/64/EU (9), 2012/13/EU (10), 2013/48/EU (11), (EU) 2016/343 (12), (EU) 2016/800 (13) og (EU) 2016/1919 (14) bør inden for disse direktivers anvendelsesområde finde anvendelse på straffesager, der er omfattet af denne forordning, for så vidt angår de medlemsstater, der er bundet af disse direktiver. De proceduremæssige garantier i henhold til chartret bør også finde anvendelse.

| (17) | For at sikre fuld overholdelse af de grundlæggende rettigheder bør bevisværdien af bevismateriale, der er indsamlet under anvendelse af denne forordning, vurderes under retssagen af den kompetente judicielle myndighed i overensstemmelse med national ret og navnlig i overensstemmelse med retten til en retfærdig rettergang og retten til et forsvar. |
| --- | --- |

(17)

For at sikre fuld overholdelse af de grundlæggende rettigheder bør bevisværdien af bevismateriale, der er indsamlet under anvendelse af denne forordning, vurderes under retssagen af den kompetente judicielle myndighed i overensstemmelse med national ret og navnlig i overensstemmelse med retten til en retfærdig rettergang og retten til et forsvar.

| (18) | Denne forordning fastlægger de generelle regler, hvorefter en kompetent judiciel myndighed i Unionen, i straffesager, herunder strafferetlige efterforskninger, eller med henblik på fuldbyrdelse af en frihedsstraf eller en anden frihedsberøvende foranstaltning idømt som led i en straffesag i overensstemmelse med denne forordning, kan pålægge en tjenesteudbyder, der udbyder tjenester i Unionen, at foretage edition eller sikre elektronisk bevismateriale gennem en europæisk editionskendelse eller en europæisk sikringskendelse. Denne forordning bør finde anvendelse i alle grænseoverskridende tilfælde, hvor tjenesteudbyderens udpegede forretningssted eller retlige repræsentant befinder sig i en anden medlemsstat. Denne forordning berører ikke de nationale myndigheders beføjelser til at henvende sig til tjenesteudbydere, der er etableret eller repræsenteret på deres område, med henblik på at de overholder tilsvarende nationale foranstaltninger. |
| --- | --- |

(18)

Denne forordning fastlægger de generelle regler, hvorefter en kompetent judiciel myndighed i Unionen, i straffesager, herunder strafferetlige efterforskninger, eller med henblik på fuldbyrdelse af en frihedsstraf eller en anden frihedsberøvende foranstaltning idømt som led i en straffesag i overensstemmelse med denne forordning, kan pålægge en tjenesteudbyder, der udbyder tjenester i Unionen, at foretage edition eller sikre elektronisk bevismateriale gennem en europæisk editionskendelse eller en europæisk sikringskendelse. Denne forordning bør finde anvendelse i alle grænseoverskridende tilfælde, hvor tjenesteudbyderens udpegede forretningssted eller retlige repræsentant befinder sig i en anden medlemsstat. Denne forordning berører ikke de nationale myndigheders beføjelser til at henvende sig til tjenesteudbydere, der er etableret eller repræsenteret på deres område, med henblik på at de overholder tilsvarende nationale foranstaltninger.

| (19) | Denne forordning bør kun regulere indsamling af data, der på tidspunktet for modtagelsen af en europæisk editionskendelse eller en europæisk sikringskendelse opbevares af en tjenesteudbyder. Den bør ikke pålægge tjenesteudbyderne en generel pligt til opbevaring af data, og den bør ikke medføre nogen generel og vilkårlig opbevaring af data. Denne forordning bør heller ikke tillade aflytning eller indhentning af data, der opbevares efter modtagelsen af en europæisk editionskendelse eller en europæisk sikringskendelse. |
| --- | --- |

(19)

Denne forordning bør kun regulere indsamling af data, der på tidspunktet for modtagelsen af en europæisk editionskendelse eller en europæisk sikringskendelse opbevares af en tjenesteudbyder. Den bør ikke pålægge tjenesteudbyderne en generel pligt til opbevaring af data, og den bør ikke medføre nogen generel og vilkårlig opbevaring af data. Denne forordning bør heller ikke tillade aflytning eller indhentning af data, der opbevares efter modtagelsen af en europæisk editionskendelse eller en europæisk sikringskendelse.

| (20) | Anvendelsen af denne forordning bør ikke berøre tjenesteudbyderes eller deres brugeres brug af kryptering. Oplysninger, der anmodes om ved hjælp af en europæisk editionskendelse eller en europæisk sikringskendelse, bør tilvejebringes eller sikres, uanset om de er krypterede eller ej. Denne forordning bør dog ikke pålægge tjenesteudbydere nogen forpligtelse til at dekryptere oplysninger. |
| --- | --- |

(20)

Anvendelsen af denne forordning bør ikke berøre tjenesteudbyderes eller deres brugeres brug af kryptering. Oplysninger, der anmodes om ved hjælp af en europæisk editionskendelse eller en europæisk sikringskendelse, bør tilvejebringes eller sikres, uanset om de er krypterede eller ej. Denne forordning bør dog ikke pålægge tjenesteudbydere nogen forpligtelse til at dekryptere oplysninger.

| (21) | I mange tilfælde bliver oplysninger ikke længere opbevaret eller på anden måde behandlet på en brugers enhed, men er tilgængelige på en cloudbaseret infrastruktur, der muliggør adgang fra et hvilket som helst sted. Ror at drive disse tjenester behøver tjenesteudbydere ikke at være etableret eller at have servere i en specifik jurisdiktion. Anvendelsen af denne forordning bør derfor ikke afhænge af tjenesteudbyderens faktiske etableringssted eller af databehandlings- eller lagerfacilitetens faktiske beliggenhed. |
| --- | --- |

(21)

I mange tilfælde bliver oplysninger ikke længere opbevaret eller på anden måde behandlet på en brugers enhed, men er tilgængelige på en cloudbaseret infrastruktur, der muliggør adgang fra et hvilket som helst sted. Ror at drive disse tjenester behøver tjenesteudbydere ikke at være etableret eller at have servere i en specifik jurisdiktion. Anvendelsen af denne forordning bør derfor ikke afhænge af tjenesteudbyderens faktiske etableringssted eller af databehandlings- eller lagerfacilitetens faktiske beliggenhed.

| (22) | Denne forordning berører ikke myndighedernes undersøgelsesbeføjelser i civile og administrative sager, herunder hvor sådanne sager kan føre til pålæggelse af sanktioner. |
| --- | --- |

(22)

Denne forordning berører ikke myndighedernes undersøgelsesbeføjelser i civile og administrative sager, herunder hvor sådanne sager kan føre til pålæggelse af sanktioner.

| (23) | Eftersom sager om gensidig retshjælp kan betragtes som straffesager i henhold til gældende national ret i medlemsstaterne, bør det præciseres, at der ikke bør udstedes en europæisk editionskendelse eller en europæisk sikringskendelse med henblik på at tilbyde retshjælp til en anden medlemsstat eller et tredjeland. I sådanne tilfælde bør anmodningen om gensidig retshjælp rettes til den medlemsstat eller det tredjeland, som kan yde gensidig retshjælp i henhold til sin nationale ret. |
| --- | --- |

(23)

Eftersom sager om gensidig retshjælp kan betragtes som straffesager i henhold til gældende national ret i medlemsstaterne, bør det præciseres, at der ikke bør udstedes en europæisk editionskendelse eller en europæisk sikringskendelse med henblik på at tilbyde retshjælp til en anden medlemsstat eller et tredjeland. I sådanne tilfælde bør anmodningen om gensidig retshjælp rettes til den medlemsstat eller det tredjeland, som kan yde gensidig retshjælp i henhold til sin nationale ret.

| (24) | I forbindelse med straffesager bør den europæiske editionskendelse og den europæiske sikringskendelse kun udstedes for specifikke straffesager vedrørende en bestemt strafbar handling, der allerede har fundet sted, efter en individuel vurdering af nødvendigheden og proportionaliteten af disse kendelser i hver enkelt sag under hensyntagen til den mistænktes eller tiltaltes rettigheder. |
| --- | --- |

(24)

I forbindelse med straffesager bør den europæiske editionskendelse og den europæiske sikringskendelse kun udstedes for specifikke straffesager vedrørende en bestemt strafbar handling, der allerede har fundet sted, efter en individuel vurdering af nødvendigheden og proportionaliteten af disse kendelser i hver enkelt sag under hensyntagen til den mistænktes eller tiltaltes rettigheder.

| (25) | Denne forordning bør også finde anvendelse på sager, der indledes af en udstedende myndighed med henblik på at lokalisere en dømt person, der har unddraget sig straffuldbyrdelse, med henblik på fuldbyrdelse af en frihedsstraf eller en anden frihedsberøvende foranstaltning idømt som led i en straffesag. Er frihedsstraffen eller den frihedsberøvende foranstaltning imidlertid pålagt efter en afgørelse afsagt in absentia, bør det ikke være muligt at udstede en europæisk editionskendelse eller en europæisk sikringskendelse, eftersom national ret i medlemsstaterne om retsafgørelser afsagt in absentia varierer betydeligt på tværs af Unionen. |
| --- | --- |

(25)

Denne forordning bør også finde anvendelse på sager, der indledes af en udstedende myndighed med henblik på at lokalisere en dømt person, der har unddraget sig straffuldbyrdelse, med henblik på fuldbyrdelse af en frihedsstraf eller en anden frihedsberøvende foranstaltning idømt som led i en straffesag. Er frihedsstraffen eller den frihedsberøvende foranstaltning imidlertid pålagt efter en afgørelse afsagt in absentia, bør det ikke være muligt at udstede en europæisk editionskendelse eller en europæisk sikringskendelse, eftersom national ret i medlemsstaterne om retsafgørelser afsagt in absentia varierer betydeligt på tværs af Unionen.

| (26) | Denne forordning bør finde anvendelse på tjenesteudbydere, der udbyder tjenester i Unionen, og det bør kun være muligt at udstede de kendelser, der er omhandlet i denne forordning, for data vedrørende tjenester, der tilbydes i Unionen. Tjenester, der udelukkende udbydes uden for Unionen, bør ikke være omfattet af denne forordning, selv om tjenesteudbyderen er etableret i Unionen. Denne forordning bør derfor ikke give adgang til andre data end data vedrørende de tjenester, der tilbydes brugeren i Unionen af disse tjenesteudbydere. |
| --- | --- |

(26)

Denne forordning bør finde anvendelse på tjenesteudbydere, der udbyder tjenester i Unionen, og det bør kun være muligt at udstede de kendelser, der er omhandlet i denne forordning, for data vedrørende tjenester, der tilbydes i Unionen. Tjenester, der udelukkende udbydes uden for Unionen, bør ikke være omfattet af denne forordning, selv om tjenesteudbyderen er etableret i Unionen. Denne forordning bør derfor ikke give adgang til andre data end data vedrørende de tjenester, der tilbydes brugeren i Unionen af disse tjenesteudbydere.

| (27) | De tjenesteudbydere, der er mest relevante for indsamling af bevismateriale i straffesager, er udbydere af elektroniske kommunikationstjenester og specifikke udbydere af informationssamfundstjenester, som letter samspillet mellem brugere. Begge grupper bør således være omfattet af denne forordning. Elektroniske kommunikationstjenester er defineret i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2018/1972 (15) og omfatter interpersonelle kommunikationstjenester såsom internettelefoni, instant messaging og e-mailtjenester. Denne forordning bør også finde anvendelse på tjenesteudbydere i informationssamfundet i den i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2015/1535 (16) anvendte betydning, som ikke betragtes som udbydere af elektroniske kommunikationstjenester, men som giver deres brugere mulighed for at kommunikere med hinanden, eller som tilbyder deres brugere tjenester, som kan bruges til at opbevare eller på anden måde behandle data på deres vegne. Dette ville være i overensstemmelse med de udtryk, der anvendes i Europarådets konvention om IT-kriminalitet (ETS nr. 185), udfærdiget i Budapest den 23. november 2001 (»Budapestkonventionen«). Ved databehandling bør forstås databehandling i teknisk forstand som tilvejebringelse eller manipulation af data, dvs. tekniske operationer, hvorved data frembringes eller ændres ved hjælp af computerregnekraft. De kategorier af tjenesteudbydere, som er omfattet af denne forordning, bør omfatte f.eks. onlinemarkedspladser, der giver forbrugere og virksomheder mulighed for at kommunikere med hinanden, og andre hostingtjenester, herunder hvor tjenesten leveres via cloudcomputing, samt onlinespilleplatforme og onlinegamblingplatforme. Såfremt en udbyder af informationssamfundstjenester ikke giver sine brugere mulighed for at kommunikere med hinanden, men kun med tjenesteudbyderen, eller ikke giver mulighed for at opbevare eller på anden måde behandle data, eller såfremt muligheden for at lagre data ikke er et afgørende element, dvs. en væsentlig del, af den tjeneste, der leveres til brugerne, f.eks. juridiske rådgivnings-, arkitekt- og ingeniør- og regnskabstjenester fjernleveret online, bør udbyderen ikke være omfattet af definitionen af »tjenesteudbyder« i denne forordning, også selv om de tjenester, der leveres af denne tjenesteudbyder, er informationssamfundstjenester som omhandlet i direktiv (EU) 2015/1535. |
| --- | --- |

(27)

De tjenesteudbydere, der er mest relevante for indsamling af bevismateriale i straffesager, er udbydere af elektroniske kommunikationstjenester og specifikke udbydere af informationssamfundstjenester, som letter samspillet mellem brugere. Begge grupper bør således være omfattet af denne forordning. Elektroniske kommunikationstjenester er defineret i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2018/1972 (15) og omfatter interpersonelle kommunikationstjenester såsom internettelefoni, instant messaging og e-mailtjenester. Denne forordning bør også finde anvendelse på tjenesteudbydere i informationssamfundet i den i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2015/1535 (16) anvendte betydning, som ikke betragtes som udbydere af elektroniske kommunikationstjenester, men som giver deres brugere mulighed for at kommunikere med hinanden, eller som tilbyder deres brugere tjenester, som kan bruges til at opbevare eller på anden måde behandle data på deres vegne. Dette ville være i overensstemmelse med de udtryk, der anvendes i Europarådets konvention om IT-kriminalitet (ETS nr. 185), udfærdiget i Budapest den 23. november 2001 (»Budapestkonventionen«). Ved databehandling bør forstås databehandling i teknisk forstand som tilvejebringelse eller manipulation af data, dvs. tekniske operationer, hvorved data frembringes eller ændres ved hjælp af computerregnekraft. De kategorier af tjenesteudbydere, som er omfattet af denne forordning, bør omfatte f.eks. onlinemarkedspladser, der giver forbrugere og virksomheder mulighed for at kommunikere med hinanden, og andre hostingtjenester, herunder hvor tjenesten leveres via cloudcomputing, samt onlinespilleplatforme og onlinegamblingplatforme. Såfremt en udbyder af informationssamfundstjenester ikke giver sine brugere mulighed for at kommunikere med hinanden, men kun med tjenesteudbyderen, eller ikke giver mulighed for at opbevare eller på anden måde behandle data, eller såfremt muligheden for at lagre data ikke er et afgørende element, dvs. en væsentlig del, af den tjeneste, der leveres til brugerne, f.eks. juridiske rådgivnings-, arkitekt- og ingeniør- og regnskabstjenester fjernleveret online, bør udbyderen ikke være omfattet af definitionen af »tjenesteudbyder« i denne forordning, også selv om de tjenester, der leveres af denne tjenesteudbyder, er informationssamfundstjenester som omhandlet i direktiv (EU) 2015/1535.

| (28) | Udbydere af internetinfrastrukturtjenester vedrørende tildeling af navne og numre, f.eks. domænenavneadministratorer og -registratorer og privatlivs- og proxytjenesteudbydere eller regionale onlineregistre for IP-adresser, er af særlig relevans i forbindelse med identifikation af aktører bag ondsindede eller kompromitterede websteder. De opbevarer oplysninger, der kunne gøre det muligt at identificere en enkeltperson eller enhed bag et websted, der anvendes til en kriminel aktivitet, eller ofret for en kriminel aktivitet. |
| --- | --- |

(28)

Udbydere af internetinfrastrukturtjenester vedrørende tildeling af navne og numre, f.eks. domænenavneadministratorer og -registratorer og privatlivs- og proxytjenesteudbydere eller regionale onlineregistre for IP-adresser, er af særlig relevans i forbindelse med identifikation af aktører bag ondsindede eller kompromitterede websteder. De opbevarer oplysninger, der kunne gøre det muligt at identificere en enkeltperson eller enhed bag et websted, der anvendes til en kriminel aktivitet, eller ofret for en kriminel aktivitet.

| (29) | For at fastslå, om en tjenesteudbyder udbyder tjenester i Unionen, skal det vurderes, om tjenesteudbyderen gør det muligt for fysiske eller juridiske personer i en eller flere medlemsstater at anvende dennes tjenester. Imidlertid bør adgangen til en onlinegrænseflade i Unionen, f.eks. adgangen til en tjenesteudbyders eller en mellemmands websted eller e-mailadresse eller andre kontaktoplysninger, i sig selv betragtes som utilstrækkelig til at fastslå, at en tjenesteudbyder udbyder tjenester i Unionen i den i denne forordning anvendte betydning. |
| --- | --- |

(29)

For at fastslå, om en tjenesteudbyder udbyder tjenester i Unionen, skal det vurderes, om tjenesteudbyderen gør det muligt for fysiske eller juridiske personer i en eller flere medlemsstater at anvende dennes tjenester. Imidlertid bør adgangen til en onlinegrænseflade i Unionen, f.eks. adgangen til en tjenesteudbyders eller en mellemmands websted eller e-mailadresse eller andre kontaktoplysninger, i sig selv betragtes som utilstrækkelig til at fastslå, at en tjenesteudbyder udbyder tjenester i Unionen i den i denne forordning anvendte betydning.

| (30) | En væsentlig tilknytning til Unionen bør også være relevant for at fastslå, om en tjenesteyder udbyder tjenester i Unionen. En sådan væsentlig tilknytning til Unionen bør anses for at være til stede, såfremt tjenesteudbyderen er etableret i Unionen. Såfremt tjenesteudbyderen ikke er etableret i Unionen, bør kriteriet om en væsentlig tilknytning baseres på specifikke faktuelle kriterier såsom forekomsten af et betydeligt antal brugere i en eller flere medlemsstater eller målretning af aktiviteter mod en eller flere medlemsstater. Målretning af aktiviteter mod en eller flere medlemsstater bør fastslås på grundlag af alle relevante omstændigheder, herunder faktorer såsom anvendelsen af et sprog eller en valuta, der almindeligvis anvendes i en medlemsstat, eller muligheden for at bestille varer eller tjenesteydelser. Målretningen af aktiviteter mod en medlemsstat kan ligeledes udledes af tilgængeligheden af en applikation (»app«) i den relevante nationale app-butik, af lokal annoncering eller annoncering på det sprog, der almindeligvis anvendes i den pågældende medlemsstat, eller af håndteringen af kunderelationer, f.eks. ved at yde kundeservice på det sprog, der almindeligvis anvendes i den pågældende medlemsstat. Det bør endvidere antages, at der er en væsentlig tilknytning, hvis tjenesteudbyderen retter sine aktiviteter mod en eller flere medlemsstater som fastsat i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1215/2012 (17). På den anden side bør levering af en tjeneste alene med henblik på overholdelse af det forbud mod forskelsbehandling, der er fastsat i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/302 (18), ikke uden yderligere grunde betragtes som tegn på, at den erhvervsdrivende retter aktiviteter mod et bestemt område i Unionen. De samme overvejelser bør lægges til grund ved bestemmelsen af, om en tjenesteudbyder udbyder tjenester i en medlemsstat. |
| --- | --- |

(30)

En væsentlig tilknytning til Unionen bør også være relevant for at fastslå, om en tjenesteyder udbyder tjenester i Unionen. En sådan væsentlig tilknytning til Unionen bør anses for at være til stede, såfremt tjenesteudbyderen er etableret i Unionen. Såfremt tjenesteudbyderen ikke er etableret i Unionen, bør kriteriet om en væsentlig tilknytning baseres på specifikke faktuelle kriterier såsom forekomsten af et betydeligt antal brugere i en eller flere medlemsstater eller målretning af aktiviteter mod en eller flere medlemsstater. Målretning af aktiviteter mod en eller flere medlemsstater bør fastslås på grundlag af alle relevante omstændigheder, herunder faktorer såsom anvendelsen af et sprog eller en valuta, der almindeligvis anvendes i en medlemsstat, eller muligheden for at bestille varer eller tjenesteydelser. Målretningen af aktiviteter mod en medlemsstat kan ligeledes udledes af tilgængeligheden af en applikation (»app«) i den relevante nationale app-butik, af lokal annoncering eller annoncering på det sprog, der almindeligvis anvendes i den pågældende medlemsstat, eller af håndteringen af kunderelationer, f.eks. ved at yde kundeservice på det sprog, der almindeligvis anvendes i den pågældende medlemsstat. Det bør endvidere antages, at der er en væsentlig tilknytning, hvis tjenesteudbyderen retter sine aktiviteter mod en eller flere medlemsstater som fastsat i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1215/2012 (17). På den anden side bør levering af en tjeneste alene med henblik på overholdelse af det forbud mod forskelsbehandling, der er fastsat i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/302 (18), ikke uden yderligere grunde betragtes som tegn på, at den erhvervsdrivende retter aktiviteter mod et bestemt område i Unionen. De samme overvejelser bør lægges til grund ved bestemmelsen af, om en tjenesteudbyder udbyder tjenester i en medlemsstat.

| (31) | Denne forordning bør omfatte datakategorierne abonnentdata, trafikdata og indholdsdata. En sådan kategorisering er i overensstemmelse med mange medlemsstaters ret og EU-retten, såsom direktiv 2002/58/EF og Domstolens retspraksis, samt folkeretten, navnlig Budapestkonventionen. |
| --- | --- |

(31)

Denne forordning bør omfatte datakategorierne abonnentdata, trafikdata og indholdsdata. En sådan kategorisering er i overensstemmelse med mange medlemsstaters ret og EU-retten, såsom direktiv 2002/58/EF og Domstolens retspraksis, samt folkeretten, navnlig Budapestkonventionen.

| (32) | IP-adresser samt adgangsnumre og relaterede oplysninger kan udgøre et afgørende udgangspunkt for strafferetlige efterforskninger, hvor en mistænkts identitet ikke kendes. De udgør typisk en del af en registrering af hændelser, også kendt som en serverlog, der angiver start og afslutning af en brugeradgangssession til en tjeneste. Det er ofte en individuel IP-adresse (statisk eller dynamisk) eller en anden identifikator, der identificerer den netgrænseflade, der anvendes under adgangssessionen. Relaterede oplysninger om start og afslutning af en brugeradgangssession til en tjeneste såsom kildeporte og tidsstempel er nødvendige, da IP-adresser ofte deles mellem brugerne, f.eks. hvor CGN (carrier grade network address translation) eller tilsvarende tekniske løsninger er i brug. I overensstemmelse med gældende EU-ret skal IP-adresser imidlertid betragtes som personoplysninger og være omfattet af fuld beskyttelse i henhold til gældende EU-ret om databeskyttelse. Desuden kan IP-adresser under visse omstændigheder betragtes som trafikdata. Adgangsnumre og relaterede oplysninger betragtes også som trafikdata i nogle medlemsstater. Med henblik på en bestemt strafferetlig efterforskning kan de retshåndhævende myndigheder imidlertid være nødt til at anmode om en IP-adresse samt adgangsnumre og relaterede oplysninger alene med henblik på identifikation af bruger, før der kan anmodes om abonnentdata vedrørende denne identifikator fra tjenesteudbyderen. I sådanne tilfælde er det hensigtsmæssigt at anvende samme ordning som for abonnentdata som defineret i denne forordning. |
| --- | --- |

(32)

IP-adresser samt adgangsnumre og relaterede oplysninger kan udgøre et afgørende udgangspunkt for strafferetlige efterforskninger, hvor en mistænkts identitet ikke kendes. De udgør typisk en del af en registrering af hændelser, også kendt som en serverlog, der angiver start og afslutning af en brugeradgangssession til en tjeneste. Det er ofte en individuel IP-adresse (statisk eller dynamisk) eller en anden identifikator, der identificerer den netgrænseflade, der anvendes under adgangssessionen. Relaterede oplysninger om start og afslutning af en brugeradgangssession til en tjeneste såsom kildeporte og tidsstempel er nødvendige, da IP-adresser ofte deles mellem brugerne, f.eks. hvor CGN (carrier grade network address translation) eller tilsvarende tekniske løsninger er i brug. I overensstemmelse med gældende EU-ret skal IP-adresser imidlertid betragtes som personoplysninger og være omfattet af fuld beskyttelse i henhold til gældende EU-ret om databeskyttelse. Desuden kan IP-adresser under visse omstændigheder betragtes som trafikdata. Adgangsnumre og relaterede oplysninger betragtes også som trafikdata i nogle medlemsstater. Med henblik på en bestemt strafferetlig efterforskning kan de retshåndhævende myndigheder imidlertid være nødt til at anmode om en IP-adresse samt adgangsnumre og relaterede oplysninger alene med henblik på identifikation af bruger, før der kan anmodes om abonnentdata vedrørende denne identifikator fra tjenesteudbyderen. I sådanne tilfælde er det hensigtsmæssigt at anvende samme ordning som for abonnentdata som defineret i denne forordning.

| (33) | Hvor der ikke anmodes om IP-adresser, adgangsnumre og relaterede oplysninger alene med henblik på identifikation af bruger i en bestemt strafferetlig efterforskning, anmodes der generelt om dem for at få oplysninger, der i højere grad krænker privatlivets fred, såsom brugerens kontakter og færden. Som sådan kunne de bruges til at fastlægge et berørt individs fuldstændige profil, men de kan samtidig lettere behandles og analyseres end indholdsdata, da de præsenteres i et struktureret og standardiseret format. Det er derfor afgørende, at IP-adresser, adgangsnumre og relaterede oplysninger, der ikke anmodes om alene med henblik på identifikation af bruger i en bestemt strafferetlig efterforskning, i sådanne situationer behandles som trafikdata og anmodes om i henhold til den samme ordning som indholdsdata som defineret i denne forordning. |
| --- | --- |

(33)

Hvor der ikke anmodes om IP-adresser, adgangsnumre og relaterede oplysninger alene med henblik på identifikation af bruger i en bestemt strafferetlig efterforskning, anmodes der generelt om dem for at få oplysninger, der i højere grad krænker privatlivets fred, såsom brugerens kontakter og færden. Som sådan kunne de bruges til at fastlægge et berørt individs fuldstændige profil, men de kan samtidig lettere behandles og analyseres end indholdsdata, da de præsenteres i et struktureret og standardiseret format. Det er derfor afgørende, at IP-adresser, adgangsnumre og relaterede oplysninger, der ikke anmodes om alene med henblik på identifikation af bruger i en bestemt strafferetlig efterforskning, i sådanne situationer behandles som trafikdata og anmodes om i henhold til den samme ordning som indholdsdata som defineret i denne forordning.

| (34) | Alle datakategorier indeholder personoplysninger og er dermed omfattet af garantierne i gældende EU-ret om databeskyttelse. Omfanget af indvirkningen på de grundlæggende rettigheder varierer imidlertid mellem kategorierne, navnlig mellem abonnentdata og data der anmodes om alene med henblik på identifikation af bruger som defineret i denne forordning, på den ene side, og trafikdata, bortset fra data der anmodes om alene med henblik på identifikation af bruger som defineret i denne forordning, og indholdsdata, på den anden side. Selv om abonnentdata samt IP-adresser, adgangsnumre og relaterede oplysninger, hvor de anmodes om alene med henblik på identifikation af bruger, kunne være nyttige til at finde de første spor i en efterforskning vedrørende en mistænkts identitet, er trafikdata, bortset fra data der anmodes om alene med henblik på identifikation af bruger som defineret i denne forordning, og indholdsdata ofte mere relevante som bevismateriale. Det er derfor afgørende, at alle disse datakategorier er omfattet af denne forordning. Med tanke på den forskellige grad af indgriben i de grundlæggende rettigheder bør der knyttes passende garantier og betingelser til indhentning af sådanne data. |
| --- | --- |

(34)

Alle datakategorier indeholder personoplysninger og er dermed omfattet af garantierne i gældende EU-ret om databeskyttelse. Omfanget af indvirkningen på de grundlæggende rettigheder varierer imidlertid mellem kategorierne, navnlig mellem abonnentdata og data der anmodes om alene med henblik på identifikation af bruger som defineret i denne forordning, på den ene side, og trafikdata, bortset fra data der anmodes om alene med henblik på identifikation af bruger som defineret i denne forordning, og indholdsdata, på den anden side. Selv om abonnentdata samt IP-adresser, adgangsnumre og relaterede oplysninger, hvor de anmodes om alene med henblik på identifikation af bruger, kunne være nyttige til at finde de første spor i en efterforskning vedrørende en mistænkts identitet, er trafikdata, bortset fra data der anmodes om alene med henblik på identifikation af bruger som defineret i denne forordning, og indholdsdata ofte mere relevante som bevismateriale. Det er derfor afgørende, at alle disse datakategorier er omfattet af denne forordning. Med tanke på den forskellige grad af indgriben i de grundlæggende rettigheder bør der knyttes passende garantier og betingelser til indhentning af sådanne data.

| (35) | Situationer, hvor der er en overhængende fare for en persons liv, fysiske integritet eller sikkerhed, bør behandles som nødsituationer og medføre kortere frister for tjenesteudbyderen og fuldbyrdelsesmyndigheden. Hvor forstyrrelsen eller ødelæggelsen af kritisk infrastruktur som defineret i Rådets direktiv 2008/114/EF (19) ville indebære en sådan fare, herunder gennem alvorlig skade for forsyningen af befolkningen med grundlæggende fornødenheder eller for udøvelsen af statens central funktioner, bør en sådan situation også behandles som en nødsituation i overensstemmelse med EU-retten. |
| --- | --- |

(35)

Situationer, hvor der er en overhængende fare for en persons liv, fysiske integritet eller sikkerhed, bør behandles som nødsituationer og medføre kortere frister for tjenesteudbyderen og fuldbyrdelsesmyndigheden. Hvor forstyrrelsen eller ødelæggelsen af kritisk infrastruktur som defineret i Rådets direktiv 2008/114/EF (19) ville indebære en sådan fare, herunder gennem alvorlig skade for forsyningen af befolkningen med grundlæggende fornødenheder eller for udøvelsen af statens central funktioner, bør en sådan situation også behandles som en nødsituation i overensstemmelse med EU-retten.

| (36) | En judiciel myndighed bør altid være involveret i udstedelsen af en europæisk editionskendelse eller en europæisk sikringskendelse, enten i selve udstedelsen eller i godkendelsen af kendelsen. I betragtning af den mere følsomme karakter af trafikdata, bortset fra data der anmodes om alene med henblik på identifikation af bruger som defineret i denne forordning, og indholdsdata, kræver udstedelsen eller godkendelsen af en europæisk editionskendelse med henblik på at indhente disse datakategorier domstolsprøvelse. Da abonnentdata og data der anmodes om alene med henblik på identifikation af bruger som defineret i denne forordning, er mindre følsomme, kan en europæisk editionskendelse med henblik på at indhente sådanne oplysninger desuden udstedes eller godkendes af en kompetent offentlig anklager. I overensstemmelse med retten til en retfærdig rettergang, som beskyttet af chartret og den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder, skal offentlige anklagere udøve deres ansvar objektivt og træffe deres afgørelse i forbindelse med udstedelse eller godkendelse af en europæisk editionskendelse eller en europæisk sikringskendelse udelukkende på grundlag af de faktiske omstændigheder i sagsakterne og under hensyntagen til alle belastende og diskulperende beviser. |
| --- | --- |

(36)

En judiciel myndighed bør altid være involveret i udstedelsen af en europæisk editionskendelse eller en europæisk sikringskendelse, enten i selve udstedelsen eller i godkendelsen af kendelsen. I betragtning af den mere følsomme karakter af trafikdata, bortset fra data der anmodes om alene med henblik på identifikation af bruger som defineret i denne forordning, og indholdsdata, kræver udstedelsen eller godkendelsen af en europæisk editionskendelse med henblik på at indhente disse datakategorier domstolsprøvelse. Da abonnentdata og data der anmodes om alene med henblik på identifikation af bruger som defineret i denne forordning, er mindre følsomme, kan en europæisk editionskendelse med henblik på at indhente sådanne oplysninger desuden udstedes eller godkendes af en kompetent offentlig anklager. I overensstemmelse med retten til en retfærdig rettergang, som beskyttet af chartret og den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder, skal offentlige anklagere udøve deres ansvar objektivt og træffe deres afgørelse i forbindelse med udstedelse eller godkendelse af en europæisk editionskendelse eller en europæisk sikringskendelse udelukkende på grundlag af de faktiske omstændigheder i sagsakterne og under hensyntagen til alle belastende og diskulperende beviser.

| (37) | For at sikre fuld beskyttelse af grundlæggende rettigheder bør enhver godkendelse af europæiske editionskendelser eller europæiske sikringskendelser ved judicielle myndigheder i princippet opnås, inden den pågældende kendelse udstedes. Undtagelser fra dette princip bør kun indrømmes i behørigt begrundede nødsituationer, når der anmodes om abonnentdata eller data der anmodes om alene med henblik på identifikation af bruger som defineret i denne forordning, eller sikring af oplysninger, såfremt det ikke er muligt i tide at opnå forudgående godkendelse ved en judiciel myndighed, navnlig fordi godkendelsesmyndigheden ikke kan kontaktes med henblik på at opnå godkendelse, og truslen er så overhængende, at der kræves øjeblikkelig handling. Der bør dog kun gøres sådanne undtagelser, hvor den myndighed, der har udstedt den pågældende kendelse, kunne udstede en kendelse i en lignende national sag i henhold til national ret uden forudgående godkendelse. |
| --- | --- |

(37)

For at sikre fuld beskyttelse af grundlæggende rettigheder bør enhver godkendelse af europæiske editionskendelser eller europæiske sikringskendelser ved judicielle myndigheder i princippet opnås, inden den pågældende kendelse udstedes. Undtagelser fra dette princip bør kun indrømmes i behørigt begrundede nødsituationer, når der anmodes om abonnentdata eller data der anmodes om alene med henblik på identifikation af bruger som defineret i denne forordning, eller sikring af oplysninger, såfremt det ikke er muligt i tide at opnå forudgående godkendelse ved en judiciel myndighed, navnlig fordi godkendelsesmyndigheden ikke kan kontaktes med henblik på at opnå godkendelse, og truslen er så overhængende, at der kræves øjeblikkelig handling. Der bør dog kun gøres sådanne undtagelser, hvor den myndighed, der har udstedt den pågældende kendelse, kunne udstede en kendelse i en lignende national sag i henhold til national ret uden forudgående godkendelse.

| (38) | En europæisk editionskendelse bør kun udstedes, hvis dette er nødvendigt, forholdsmæssigt, tilstrækkeligt og relevant for så vidt angår den foreliggende sag. Udstedelsesmyndigheden bør tage hensyn til den mistænktes eller tiltaltes rettigheder i sager vedrørende en strafbar handling og bør kun udstede en europæisk editionskendelse, hvis en sådan kendelse kunne være blevet udstedt på samme betingelser i en tilsvarende national sag. Ved vurderingen af, om der skal udstedes en europæisk editionskendelse, bør der tages hensyn til, om en sådan kendelse er begrænset til, hvad der er strengt nødvendigt for at nå det legitime mål om at indhente oplysninger, der er relevante og nødvendige som bevis i en individuel sag. |
| --- | --- |

(38)

En europæisk editionskendelse bør kun udstedes, hvis dette er nødvendigt, forholdsmæssigt, tilstrækkeligt og relevant for så vidt angår den foreliggende sag. Udstedelsesmyndigheden bør tage hensyn til den mistænktes eller tiltaltes rettigheder i sager vedrørende en strafbar handling og bør kun udstede en europæisk editionskendelse, hvis en sådan kendelse kunne være blevet udstedt på samme betingelser i en tilsvarende national sag. Ved vurderingen af, om der skal udstedes en europæisk editionskendelse, bør der tages hensyn til, om en sådan kendelse er begrænset til, hvad der er strengt nødvendigt for at nå det legitime mål om at indhente oplysninger, der er relevante og nødvendige som bevis i en individuel sag.

| (39) | Såfremt en europæisk editionskendelse udstedes med henblik på at indhente forskellige datakategorier, bør den udstedende myndighed sikre, at betingelserne og procedurerne, såsom underretning til fuldbyrdelsesmyndigheden, er opfyldt for hvert af disse datakategorier. |
| --- | --- |

(39)

Såfremt en europæisk editionskendelse udstedes med henblik på at indhente forskellige datakategorier, bør den udstedende myndighed sikre, at betingelserne og procedurerne, såsom underretning til fuldbyrdelsesmyndigheden, er opfyldt for hvert af disse datakategorier.

| (40) | I betragtning af den mere følsomme karakter af trafikdata, bortset fra data der anmodes om alene med henblik på identifikation af bruger som defineret i denne forordning, og af indholdsdata, bør der skelnes med hensyn til denne forordnings materielle anvendelsesområde. Det bør være muligt at udstede en europæisk editionskendelse for at indhente abonnentdata eller indhente de data der alene anmodes om med henblik på identifikation af brugeren som defineret i denne forordning for enhver strafbar handling; en europæisk editionskendelse for at indhente trafikdata, bortset fra data der anmodes om alene med henblik på identifikation af bruger som defineret i denne forordning, eller for at indhente indholdsdata, bør derimod være underlagt strengere krav for at tage højde for den mere følsomme karakter af sådanne data. I denne forordning bør der fastsættes en tærskel med hensyn til dens anvendelsesområde, der gør det muligt at anlægge en mere forholdsmæssig tilgang, og en række andre forudgående og efterfølgende betingelser og garantier for at sikre respekt for proportionalitet og de berørte personers rettigheder. En sådan tærskel bør samtidig ikke begrænse denne forordnings effektivitet og retlige aktørers brug heraf. Muligheden for udelukkende at udstede europæiske editionskendelser i forbindelse med straffesager for lovovertrædelser, der kan straffes med en frihedsstraf af en maksimal varighed på mindst tre år, vil begrænse denne forordnings anvendelsesområde til mere alvorlige lovovertrædelser uden i for høj grad at påvirke retlige aktørers muligheder for at anvende den. Denne begrænsning vil udelukke en lang række forbrydelser, der betragtes som mindre alvorlige af medlemsstaterne som udtrykt i en lavere maksimal straf, fra denne forordnings anvendelsesområde. Denne begrænsning vil ligeledes have den fordel, at den er let at anvende i praksis. |
| --- | --- |

(40)

I betragtning af den mere følsomme karakter af trafikdata, bortset fra data der anmodes om alene med henblik på identifikation af bruger som defineret i denne forordning, og af indholdsdata, bør der skelnes med hensyn til denne forordnings materielle anvendelsesområde. Det bør være muligt at udstede en europæisk editionskendelse for at indhente abonnentdata eller indhente de data der alene anmodes om med henblik på identifikation af brugeren som defineret i denne forordning for enhver strafbar handling; en europæisk editionskendelse for at indhente trafikdata, bortset fra data der anmodes om alene med henblik på identifikation af bruger som defineret i denne forordning, eller for at indhente indholdsdata, bør derimod være underlagt strengere krav for at tage højde for den mere følsomme karakter af sådanne data. I denne forordning bør der fastsættes en tærskel med hensyn til dens anvendelsesområde, der gør det muligt at anlægge en mere forholdsmæssig tilgang, og en række andre forudgående og efterfølgende betingelser og garantier for at sikre respekt for proportionalitet og de berørte personers rettigheder. En sådan tærskel bør samtidig ikke begrænse denne forordnings effektivitet og retlige aktørers brug heraf. Muligheden for udelukkende at udstede europæiske editionskendelser i forbindelse med straffesager for lovovertrædelser, der kan straffes med en frihedsstraf af en maksimal varighed på mindst tre år, vil begrænse denne forordnings anvendelsesområde til mere alvorlige lovovertrædelser uden i for høj grad at påvirke retlige aktørers muligheder for at anvende den. Denne begrænsning vil udelukke en lang række forbrydelser, der betragtes som mindre alvorlige af medlemsstaterne som udtrykt i en lavere maksimal straf, fra denne forordnings anvendelsesområde. Denne begrænsning vil ligeledes have den fordel, at den er let at anvende i praksis.

| (41) | Der findes særlige lovovertrædelser, hvor bevismaterialet typisk er tilgængeligt udelukkende i elektronisk form, hvilket af natur er meget flygtigt. Dette er tilfældet for cyberrelaterede lovovertrædelser, endog disse, som muligvis ikke anses for alvorlige i sig selv, men som kunne forårsage omfattende eller betydelige skader, herunder navnlig lovovertrædelser, der har en begrænset indvirkning på den enkelte, men begås i et stort antal og forårsager omfattende skader samlet set. I de fleste tilfælde, hvor lovovertrædelsen er begået ved brug af et informationssystem, ville anvendelsen af den samme tærskel som for andre typer lovovertrædelser i vidt omfang føre til straffrihed. Dette berettiger anvendelsen af denne forordning på sådanne lovovertrædelser, også når de kan straffes med en frihedsstraf af en maksimal varighed på mindre end tre år. For andre terrorhandlinger i den i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2017/541 (20) anvendte betydning samt lovovertrædelser vedrørende seksuelt misbrug og seksuel udnyttelse af børn i den i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2011/93/EU (21) anvendte betydning bør der ikke stilles krav om en frihedsstraf af en maksimal varighed på mindst tre år. |
| --- | --- |

(41)

Der findes særlige lovovertrædelser, hvor bevismaterialet typisk er tilgængeligt udelukkende i elektronisk form, hvilket af natur er meget flygtigt. Dette er tilfældet for cyberrelaterede lovovertrædelser, endog disse, som muligvis ikke anses for alvorlige i sig selv, men som kunne forårsage omfattende eller betydelige skader, herunder navnlig lovovertrædelser, der har en begrænset indvirkning på den enkelte, men begås i et stort antal og forårsager omfattende skader samlet set. I de fleste tilfælde, hvor lovovertrædelsen er begået ved brug af et informationssystem, ville anvendelsen af den samme tærskel som for andre typer lovovertrædelser i vidt omfang føre til straffrihed. Dette berettiger anvendelsen af denne forordning på sådanne lovovertrædelser, også når de kan straffes med en frihedsstraf af en maksimal varighed på mindre end tre år. For andre terrorhandlinger i den i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2017/541 (20) anvendte betydning samt lovovertrædelser vedrørende seksuelt misbrug og seksuel udnyttelse af børn i den i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2011/93/EU (21) anvendte betydning bør der ikke stilles krav om en frihedsstraf af en maksimal varighed på mindst tre år.

| (42) | Principielt bør en europæisk editionskendelse stiles til tjenesteudbyderen, der fungerer som dataansvarlig. Under visse omstændigheder kan det imidlertid vise sig at være særlig udfordrende at afgøre, om en tjenesteudbyder har rollen som dataansvarlig eller databehandler, navnlig hvor flere tjenesteudbydere er involveret i behandlingen af oplysninger, eller hvor tjenesteudbyderne behandler oplysningerne på vegne af en fysisk person. At sondre mellem den registeransvarliges og databehandlerens roller med hensyn til et bestemt sæt oplysninger kræver ikke blot specialiseret viden om den retlige kontekst, men kan også kræve fortolkning af ofte meget komplekse kontraktlige rammer, der i et bestemt tilfælde fastsætter, at forskellige tjenesteudbydere tildeles forskellige opgaver og roller med hensyn til et bestemt sæt oplysninger. Hvor tjenesteudbydere behandler oplysninger på vegne af en fysisk person, kan det i nogle tilfælde være vanskeligt at afgøre, hvem der er den registeransvarlige, selv om der kun er én tjenesteudbyder involveret. Hvor de pågældende oplysninger opbevares eller på anden måde behandles af en tjenesteudbyder, og det ikke er klart, hvem den dataansvarlige er, til trods for at udstedelsesmyndigheden har gjort en rimelig indsats, bør det derfor være muligt at rette en europæisk editionskendelse direkte til denne tjenesteudbyder. I nogle tilfælde kan henvendelsen til den dataansvarlige desuden være til skade for efterforskningen i den pågældende sag, f.eks. fordi den dataansvarlige er mistænkt eller tiltalt eller dømt, eller fordi der er tegn på, at den dataansvarlige kunne handle i den persons interesse, der er genstand for efterforskningen. Også i disse tilfælde bør det være muligt at rette en europæisk editionskendelse direkte til den tjenesteudbyder, der behandler oplysningerne på vegne af den dataansvarlige. Dette bør ikke berøre udstedelsesmyndighedens ret til at pålægge tjenesteudbyderen at sikre oplysningerne. |
| --- | --- |

(42)

Principielt bør en europæisk editionskendelse stiles til tjenesteudbyderen, der fungerer som dataansvarlig. Under visse omstændigheder kan det imidlertid vise sig at være særlig udfordrende at afgøre, om en tjenesteudbyder har rollen som dataansvarlig eller databehandler, navnlig hvor flere tjenesteudbydere er involveret i behandlingen af oplysninger, eller hvor tjenesteudbyderne behandler oplysningerne på vegne af en fysisk person. At sondre mellem den registeransvarliges og databehandlerens roller med hensyn til et bestemt sæt oplysninger kræver ikke blot specialiseret viden om den retlige kontekst, men kan også kræve fortolkning af ofte meget komplekse kontraktlige rammer, der i et bestemt tilfælde fastsætter, at forskellige tjenesteudbydere tildeles forskellige opgaver og roller med hensyn til et bestemt sæt oplysninger. Hvor tjenesteudbydere behandler oplysninger på vegne af en fysisk person, kan det i nogle tilfælde være vanskeligt at afgøre, hvem der er den registeransvarlige, selv om der kun er én tjenesteudbyder involveret. Hvor de pågældende oplysninger opbevares eller på anden måde behandles af en tjenesteudbyder, og det ikke er klart, hvem den dataansvarlige er, til trods for at udstedelsesmyndigheden har gjort en rimelig indsats, bør det derfor være muligt at rette en europæisk editionskendelse direkte til denne tjenesteudbyder. I nogle tilfælde kan henvendelsen til den dataansvarlige desuden være til skade for efterforskningen i den pågældende sag, f.eks. fordi den dataansvarlige er mistænkt eller tiltalt eller dømt, eller fordi der er tegn på, at den dataansvarlige kunne handle i den persons interesse, der er genstand for efterforskningen. Også i disse tilfælde bør det være muligt at rette en europæisk editionskendelse direkte til den tjenesteudbyder, der behandler oplysningerne på vegne af den dataansvarlige. Dette bør ikke berøre udstedelsesmyndighedens ret til at pålægge tjenesteudbyderen at sikre oplysningerne.

| (43) | Den databehandler, der opbevarer eller på anden måde behandler oplysningerne på vegne af den dataansvarlige, bør i overensstemmelse med forordning (EU) 2016/679 underrette den dataansvarlige om edition af oplysningerne, medmindre udstedelsesmyndigheden har anmodet tjenesteudbyderen om at afstå fra at underrette den dataansvarlige, så længe det er nødvendigt og forholdsmæssigt, for ikke at hindre den pågældende straffesag. I så fald bør udstedelsesmyndigheden i sagsakterne angive årsagerne til forsinkelsen af underretningen af den dataansvarlige, og der bør også tilføjes en kort begrundelse i den medfølgende attest, der fremsendes til modtageren. |
| --- | --- |

(43)

Den databehandler, der opbevarer eller på anden måde behandler oplysningerne på vegne af den dataansvarlige, bør i overensstemmelse med forordning (EU) 2016/679 underrette den dataansvarlige om edition af oplysningerne, medmindre udstedelsesmyndigheden har anmodet tjenesteudbyderen om at afstå fra at underrette den dataansvarlige, så længe det er nødvendigt og forholdsmæssigt, for ikke at hindre den pågældende straffesag. I så fald bør udstedelsesmyndigheden i sagsakterne angive årsagerne til forsinkelsen af underretningen af den dataansvarlige, og der bør også tilføjes en kort begrundelse i den medfølgende attest, der fremsendes til modtageren.

| (44) | Hvor oplysningerne opbevares eller på anden måde behandles som en del af en infrastruktur, som en tjenesteudbyder stiller til rådighed for en myndighed, bør der kun kunne udstedes en europæisk editionskendelse eller en europæisk sikringskendelse, såfremt den myndighed, for hvilken oplysningerne opbevares eller på anden måde behandles, befinder sig i udstedelsesstaten. |
| --- | --- |

(44)

Hvor oplysningerne opbevares eller på anden måde behandles som en del af en infrastruktur, som en tjenesteudbyder stiller til rådighed for en myndighed, bør der kun kunne udstedes en europæisk editionskendelse eller en europæisk sikringskendelse, såfremt den myndighed, for hvilken oplysningerne opbevares eller på anden måde behandles, befinder sig i udstedelsesstaten.

| (45) | I tilfælde, hvor oplysninger omfattet af tavshedspligt i henhold til udstedelsesstatens ret opbevares eller på anden måde behandles af en tjenesteudbyder som en del af en infrastruktur, der stilles til rådighed for erhvervsudøvere omfattet af tavshedspligt (»tavshedsforpligtet erhvervsudøver«) i erhvervsmæssigt øjemed, bør det kun være muligt at udstede en europæisk editionskendelse til indhentning af trafikdata, bortset fra data der anmodes om alene med henblik på identifikation af bruger som defineret i denne forordning, eller indhentning af indholdsdata, hvor den tavshedsforpligtede erhvervsudøver er bosiddende i udstedelsesstaten, såfremt henvendelse til den tavshedsforpligtede erhvervsudøver kunne være til skade for efterforskningen, eller såfremt der er givet afkald på retten til fortrolighed i overensstemmelse med gældende ret. |
| --- | --- |

(45)

I tilfælde, hvor oplysninger omfattet af tavshedspligt i henhold til udstedelsesstatens ret opbevares eller på anden måde behandles af en tjenesteudbyder som en del af en infrastruktur, der stilles til rådighed for erhvervsudøvere omfattet af tavshedspligt (»tavshedsforpligtet erhvervsudøver«) i erhvervsmæssigt øjemed, bør det kun være muligt at udstede en europæisk editionskendelse til indhentning af trafikdata, bortset fra data der anmodes om alene med henblik på identifikation af bruger som defineret i denne forordning, eller indhentning af indholdsdata, hvor den tavshedsforpligtede erhvervsudøver er bosiddende i udstedelsesstaten, såfremt henvendelse til den tavshedsforpligtede erhvervsudøver kunne være til skade for efterforskningen, eller såfremt der er givet afkald på retten til fortrolighed i overensstemmelse med gældende ret.

| (46) | Princippet ne bis in idem er et grundlæggende retsprincip i Unionen som anerkendt i chartret og udviklet i EU-Domstolens retspraksis. Såfremt udstedelsesmyndigheden har grund til at formode, at der muligvis føres parallelle straffesager i en anden medlemsstat, bør den høre myndighederne i denne medlemsstat i overensstemmelse med Rådets rammeafgørelse 2009/948/RIA (22). Under alle omstændigheder må der ikke udstedes en europæisk editionskendelse eller en europæisk sikringskendelse, hvor udstedelsesmyndigheden har grund til at formode, at det ville stride mod princippet ne bis in idem. |
| --- | --- |

(46)

Princippet ne bis in idem er et grundlæggende retsprincip i Unionen som anerkendt i chartret og udviklet i EU-Domstolens retspraksis. Såfremt udstedelsesmyndigheden har grund til at formode, at der muligvis føres parallelle straffesager i en anden medlemsstat, bør den høre myndighederne i denne medlemsstat i overensstemmelse med Rådets rammeafgørelse 2009/948/RIA (22). Under alle omstændigheder må der ikke udstedes en europæisk editionskendelse eller en europæisk sikringskendelse, hvor udstedelsesmyndigheden har grund til at formode, at det ville stride mod princippet ne bis in idem.

| (47) | Immuniteter og privilegier som kan omhandle personkategorier såsom diplomater eller særligt beskyttede forhold såsom retten til fortrolighed mellem advokat og klient eller journalisters ret til ikke at afsløre deres informationskilders identitet er omfattet af andre instrumenter til gensidig anerkendelse såsom direktiv 2014/41/EU om EIO'en. Immuniteters og privilegiers rækkevidde og indvirkning er forskellige afhængigt af den gældende nationale ret, der skal tages i betragtning på tidspunktet for udstedelsen af en europæisk editionskendelse eller en europæisk sikringskendelse, eftersom udstedelsesmyndigheden kun bør kunne udstede en kendelse, hvis en lignende kendelse ville kunne være blevet udstedt i en lignende national sag. Der findes ingen fælles definition af, hvad der udgør immuniteter eller privilegier i EU-retten. Den præcise definition af disse begreber er derfor overladt til national ret, og definitionen kan omfatte beskyttelse, der finder anvendelse på eksempelvis læger og advokater, herunder når der anvendes specialiserede platforme inden for disse erhverv. Den præcise definition af immuniteter og privilegier kan også omfatte regler om fastlæggelse og begrænsning af strafferetligt ansvar i forbindelse med pressefrihed og ytringsfrihed i andre medier. |
| --- | --- |

(47)

Immuniteter og privilegier som kan omhandle personkategorier såsom diplomater eller særligt beskyttede forhold såsom retten til fortrolighed mellem advokat og klient eller journalisters ret til ikke at afsløre deres informationskilders identitet er omfattet af andre instrumenter til gensidig anerkendelse såsom direktiv 2014/41/EU om EIO'en. Immuniteters og privilegiers rækkevidde og indvirkning er forskellige afhængigt af den gældende nationale ret, der skal tages i betragtning på tidspunktet for udstedelsen af en europæisk editionskendelse eller en europæisk sikringskendelse, eftersom udstedelsesmyndigheden kun bør kunne udstede en kendelse, hvis en lignende kendelse ville kunne være blevet udstedt i en lignende national sag. Der findes ingen fælles definition af, hvad der udgør immuniteter eller privilegier i EU-retten. Den præcise definition af disse begreber er derfor overladt til national ret, og definitionen kan omfatte beskyttelse, der finder anvendelse på eksempelvis læger og advokater, herunder når der anvendes specialiserede platforme inden for disse erhverv. Den præcise definition af immuniteter og privilegier kan også omfatte regler om fastlæggelse og begrænsning af strafferetligt ansvar i forbindelse med pressefrihed og ytringsfrihed i andre medier.

| (48) | Hvis udstedelsesmyndigheden søger at indhente trafikdata, bortset fra data der anmodes om alene med henblik på identifikation af bruger som defineret i denne forordning, eller indholdsdata ved at udstede en europæisk editionskendelse og har rimelig grund til at formode, at de data, der anmodes om, er beskyttet af immuniteter eller privilegier i henhold til fuldbyrdelsesstatens ret, eller at disse data i den pågældende stat er omfattet af regler om fastlæggelse og begrænsning af strafferetligt ansvar vedrørende pressefrihed og ytringsfrihed i andre medier, bør udstedelsesmyndigheden kunne anmode om afklaring, inden den udsteder den europæiske editionskendelse, herunder ved at høre de kompetente myndigheder i fuldbyrdelsesstaten, enten direkte eller via Eurojust eller Det Europæiske Retlige Netværk. |
| --- | --- |

(48)

Hvis udstedelsesmyndigheden søger at indhente trafikdata, bortset fra data der anmodes om alene med henblik på identifikation af bruger som defineret i denne forordning, eller indholdsdata ved at udstede en europæisk editionskendelse og har rimelig grund til at formode, at de data, der anmodes om, er beskyttet af immuniteter eller privilegier i henhold til fuldbyrdelsesstatens ret, eller at disse data i den pågældende stat er omfattet af regler om fastlæggelse og begrænsning af strafferetligt ansvar vedrørende pressefrihed og ytringsfrihed i andre medier, bør udstedelsesmyndigheden kunne anmode om afklaring, inden den udsteder den europæiske editionskendelse, herunder ved at høre de kompetente myndigheder i fuldbyrdelsesstaten, enten direkte eller via Eurojust eller Det Europæiske Retlige Netværk.

| (49) | Det bør være muligt at udstede en europæisk sikringskendelse for enhver strafbar handling. Udstedelsesmyndigheden bør tage hensyn til den mistænktes eller tiltaltes rettigheder i sager vedrørende en strafbar handling og bør kun udstede en europæisk sikringskendelse, hvis en sådan kendelse kunne være blevet udstedt på samme betingelser i en lignende national sag, og hvor det er nødvendigt, forholdsmæssigt, passende og relevant for så vidt angår den foreliggende sag. Ved vurderingen af, om der skal udstedes en europæisk sikringskendelse, bør der tages hensyn til, om en sådan kendelse er begrænset til, hvad der er strengt nødvendigt for at nå det legitime mål om at forhindre fjernelse, sletning eller ændring af oplysninger, der er relevante og nødvendige som bevis i en individuel sag, i situationer, hvor det kunne tage længere tid at få indhentet disse oplysninger. |
| --- | --- |

(49)

Det bør være muligt at udstede en europæisk sikringskendelse for enhver strafbar handling. Udstedelsesmyndigheden bør tage hensyn til den mistænktes eller tiltaltes rettigheder i sager vedrørende en strafbar handling og bør kun udstede en europæisk sikringskendelse, hvis en sådan kendelse kunne være blevet udstedt på samme betingelser i en lignende national sag, og hvor det er nødvendigt, forholdsmæssigt, passende og relevant for så vidt angår den foreliggende sag. Ved vurderingen af, om der skal udstedes en europæisk sikringskendelse, bør der tages hensyn til, om en sådan kendelse er begrænset til, hvad der er strengt nødvendigt for at nå det legitime mål om at forhindre fjernelse, sletning eller ændring af oplysninger, der er relevante og nødvendige som bevis i en individuel sag, i situationer, hvor det kunne tage længere tid at få indhentet disse oplysninger.

| (50) | Europæiske editionskendelser og europæiske sikringskendelser bør stiles direkte til det udpegede forretningssted eller til den retlige repræsentant, der er udpeget af tjenesteudbyderen i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2023/1544 (23). I nødsituationer som defineret i denne forordning, hvor en tjenesteudbyders udpegede forretningssted eller retlige repræsentant ikke reagerer på den medfølgende attest for en europæisk editionskendelse (EPOC) eller attest for en europæisk sikringskendelse (EPOC-PR) inden for fristerne eller endnu ikke er blevet udpeget inden for de frister, der er fastsat i direktiv (EU) 2023/1544, bør det undtagelsesvis være muligt at stile EPOC'en eller EPOC-PR'en til et andet forretningssted eller en anden retlig repræsentant for tjenesteudbyderen i Unionen sammen med eller i stedet for at fortsætte fuldbyrdelsen af den oprindelige kendelse i overensstemmelse med denne forordning. På grund af disse forskellige mulige scenarier anvendes den generelle betegnelse »modtager« i denne forordnings bestemmelser. |
| --- | --- |

(50)

Europæiske editionskendelser og europæiske sikringskendelser bør stiles direkte til det udpegede forretningssted eller til den retlige repræsentant, der er udpeget af tjenesteudbyderen i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2023/1544 (23). I nødsituationer som defineret i denne forordning, hvor en tjenesteudbyders udpegede forretningssted eller retlige repræsentant ikke reagerer på den medfølgende attest for en europæisk editionskendelse (EPOC) eller attest for en europæisk sikringskendelse (EPOC-PR) inden for fristerne eller endnu ikke er blevet udpeget inden for de frister, der er fastsat i direktiv (EU) 2023/1544, bør det undtagelsesvis være muligt at stile EPOC'en eller EPOC-PR'en til et andet forretningssted eller en anden retlig repræsentant for tjenesteudbyderen i Unionen sammen med eller i stedet for at fortsætte fuldbyrdelsen af den oprindelige kendelse i overensstemmelse med denne forordning. På grund af disse forskellige mulige scenarier anvendes den generelle betegnelse »modtager« i denne forordnings bestemmelser.

| (51) | I betragtning af den mere følsomme karakter af en europæisk editionskendelse for at indhente trafikdata, bortset fra data der anmodes om alene med henblik på identifikation af bruger som defineret i denne forordning, eller for at indhente indholdsdata, er det hensigtsmæssigt at indføre en underretningsmekanisme, der finder anvendelse på europæiske editionskendelser med henblik på at indhente disse datakategorier. Denne underretningsmekanisme bør omfatte en fuldbyrdelsesmyndighed og bestå i fremsendelse af EPOC'en til denne myndighed samtidig med fremsendelsen af EPOC'en til modtageren. Hvor der imidlertid udstedes en europæisk editionskendelse for at indhente elektronisk bevismateriale i straffesager med væsentlige og stærke forbindelser til udstedelsesstaten, bør der ikke kræves underretning af fuldbyrdelsesmyndigheden. En sådan forbindelse bør antages, hvor udstedelsesmyndigheden på tidspunktet for udstedelsen af den europæiske editionskendelse har rimelig grund til at antage, at lovovertrædelsen er begået, er ved at blive begået eller sandsynligvis vil blive begået i udstedelsesstaten, og hvor den person, hvis oplysninger der anmodes om, er bosiddende i udstedelsesstaten. |
| --- | --- |

(51)

I betragtning af den mere følsomme karakter af en europæisk editionskendelse for at indhente trafikdata, bortset fra data der anmodes om alene med henblik på identifikation af bruger som defineret i denne forordning, eller for at indhente indholdsdata, er det hensigtsmæssigt at indføre en underretningsmekanisme, der finder anvendelse på europæiske editionskendelser med henblik på at indhente disse datakategorier. Denne underretningsmekanisme bør omfatte en fuldbyrdelsesmyndighed og bestå i fremsendelse af EPOC'en til denne myndighed samtidig med fremsendelsen af EPOC'en til modtageren. Hvor der imidlertid udstedes en europæisk editionskendelse for at indhente elektronisk bevismateriale i straffesager med væsentlige og stærke forbindelser til udstedelsesstaten, bør der ikke kræves underretning af fuldbyrdelsesmyndigheden. En sådan forbindelse bør antages, hvor udstedelsesmyndigheden på tidspunktet for udstedelsen af den europæiske editionskendelse har rimelig grund til at antage, at lovovertrædelsen er begået, er ved at blive begået eller sandsynligvis vil blive begået i udstedelsesstaten, og hvor den person, hvis oplysninger der anmodes om, er bosiddende i udstedelsesstaten.

| (52) | I denne forordning bør en lovovertrædelse anses for at være begået, være ved at blive begået eller sandsynligvis vil blive begået i udstedelsesstaten, hvis dette anses for at være tilfældet i overensstemmelse med udstedelsesstatens nationale ret. I nogle tilfælde, navnlig på cyberkriminalitetsområdet, er visse faktuelle elementer såsom ofrets bopæl normalt vigtige indikationer, der skal tages i betragtning, når det afgøres, hvor lovovertrædelsen er begået. F.eks. kan ransomwareforbrydelser ofte anses for at være begået, hvor offeret for en sådan forbrydelse bor, selv når det nøjagtige sted, hvor ransomwaren er blevet lanceret, er usikkert. Fastlæggelsen af det sted, hvor lovovertrædelsen blev begået, bør ikke berøre reglerne om straffemyndighed med hensyn til de relevante lovovertrædelser i henhold til gældende national ret. |
| --- | --- |

(52)

I denne forordning bør en lovovertrædelse anses for at være begået, være ved at blive begået eller sandsynligvis vil blive begået i udstedelsesstaten, hvis dette anses for at være tilfældet i overensstemmelse med udstedelsesstatens nationale ret. I nogle tilfælde, navnlig på cyberkriminalitetsområdet, er visse faktuelle elementer såsom ofrets bopæl normalt vigtige indikationer, der skal tages i betragtning, når det afgøres, hvor lovovertrædelsen er begået. F.eks. kan ransomwareforbrydelser ofte anses for at være begået, hvor offeret for en sådan forbrydelse bor, selv når det nøjagtige sted, hvor ransomwaren er blevet lanceret, er usikkert. Fastlæggelsen af det sted, hvor lovovertrædelsen blev begået, bør ikke berøre reglerne om straffemyndighed med hensyn til de relevante lovovertrædelser i henhold til gældende national ret.

| (53) | Det er op til udstedelsesmyndigheden på tidspunktet for udstedelsen af den europæiske editionskendelse for at indhente trafikdata, bortset fra data der anmodes om alene med henblik på identifikation af bruger som defineret i denne forordning, eller for at indhente indholdsdata, på basis af det foreliggende materiale at vurdere, om der er rimelig grund til at antage, at den person, hvis oplysninger der anmodes om, er bosiddende i udstedelsesstaten. I denne henseende kan forskellige objektive omstændigheder, der kunne tyde på, at de pågældende har etableret deres sædvanlige interessecentrum i en bestemt medlemsstat eller har til hensigt at gøre det, være relevante. Det følger af behovet for en ensartet anvendelse af EU-retten og af lighedsprincippet, at begrebet »bopæl« i denne særlige sammenhæng skal fortolkes ensartet i hele Unionen. Der kunne være rimelig grund til at antage, at en person har bopæl i en udstedelsesstat, navnlig hvor en person er registreret som bosiddende i en udstedelsesstat som angivet ved besiddelsen af et identitetskort, ved en opholdstilladelse eller ved at være registreret i et folkeregister. I mangel af registrering i udstedelsesstaten kan en persons bopæl fremgå af den omstændighed, at en person har givet udtryk for sin hensigt om at bosætte sig i denne medlemsstat eller efter en stabil periode med ophold i denne medlemsstat har opnået visse forbindelser til denne stat, der svarer til dem, der følger af etableringen af en formel bopæl i denne medlemsstat. Med henblik på at afgøre, om der i en konkret situation foreligger tilstrækkelige forbindelser mellem den pågældende person og udstedelsesstaten, som giver rimelig grund til at antage, at den pågældende person opholder sig i denne stat, kan der tages hensyn til forskellige objektive forhold, der kendetegner denne persons situation, herunder navnlig varigheden, arten og betingelserne for personens tilstedeværelse i udstedelsesstaten eller den familiemæssige tilknytning eller økonomiske tilknytning, som denne person har til denne medlemsstat. Et indregistreret køretøj, en bankkonto, det forhold, at personens ophold i udstedelsesstaten har været uafbrudt, eller andre objektive faktorer kunne være relevant for at fastslå, at der er rimelig grund til at antage, at den pågældende person har bopæl i udstedelsesstaten. Et kort besøg, en ferie, herunder i sommerhus, eller et tilsvarende ophold i udstedelsesstaten uden yderligere væsentlig tilknytning er ikke nok til at udgøre en bopæl i denne medlemsstat. I tilfælde, hvor udstedelsesmyndigheden på tidspunktet for udstedelsen af den europæiske editionskendelse for at indhente trafikdata, bortset fra data der anmodes om alene med henblik på identifikation af bruger som defineret i denne forordning, eller for at indhente indholdsdata ikke har rimelig grund til at antage, at den person, hvis oplysninger der anmodes om, er bosiddende i udstedelsesstaten, bør udstedelsesmyndigheden underrette fuldbyrdelsesmyndigheden. |
| --- | --- |

(53)

Det er op til udstedelsesmyndigheden på tidspunktet for udstedelsen af den europæiske editionskendelse for at indhente trafikdata, bortset fra data der anmodes om alene med henblik på identifikation af bruger som defineret i denne forordning, eller for at indhente indholdsdata, på basis af det foreliggende materiale at vurdere, om der er rimelig grund til at antage, at den person, hvis oplysninger der anmodes om, er bosiddende i udstedelsesstaten. I denne henseende kan forskellige objektive omstændigheder, der kunne tyde på, at de pågældende har etableret deres sædvanlige interessecentrum i en bestemt medlemsstat eller har til hensigt at gøre det, være relevante. Det følger af behovet for en ensartet anvendelse af EU-retten og af lighedsprincippet, at begrebet »bopæl« i denne særlige sammenhæng skal fortolkes ensartet i hele Unionen. Der kunne være rimelig grund til at antage, at en person har bopæl i en udstedelsesstat, navnlig hvor en person er registreret som bosiddende i en udstedelsesstat som angivet ved besiddelsen af et identitetskort, ved en opholdstilladelse eller ved at være registreret i et folkeregister. I mangel af registrering i udstedelsesstaten kan en persons bopæl fremgå af den omstændighed, at en person har givet udtryk for sin hensigt om at bosætte sig i denne medlemsstat eller efter en stabil periode med ophold i denne medlemsstat har opnået visse forbindelser til denne stat, der svarer til dem, der følger af etableringen af en formel bopæl i denne medlemsstat. Med henblik på at afgøre, om der i en konkret situation foreligger tilstrækkelige forbindelser mellem den pågældende person og udstedelsesstaten, som giver rimelig grund til at antage, at den pågældende person opholder sig i denne stat, kan der tages hensyn til forskellige objektive forhold, der kendetegner denne persons situation, herunder navnlig varigheden, arten og betingelserne for personens tilstedeværelse i udstedelsesstaten eller den familiemæssige tilknytning eller økonomiske tilknytning, som denne person har til denne medlemsstat. Et indregistreret køretøj, en bankkonto, det forhold, at personens ophold i udstedelsesstaten har været uafbrudt, eller andre objektive faktorer kunne være relevant for at fastslå, at der er rimelig grund til at antage, at den pågældende person har bopæl i udstedelsesstaten. Et kort besøg, en ferie, herunder i sommerhus, eller et tilsvarende ophold i udstedelsesstaten uden yderligere væsentlig tilknytning er ikke nok til at udgøre en bopæl i denne medlemsstat. I tilfælde, hvor udstedelsesmyndigheden på tidspunktet for udstedelsen af den europæiske editionskendelse for at indhente trafikdata, bortset fra data der anmodes om alene med henblik på identifikation af bruger som defineret i denne forordning, eller for at indhente indholdsdata ikke har rimelig grund til at antage, at den person, hvis oplysninger der anmodes om, er bosiddende i udstedelsesstaten, bør udstedelsesmyndigheden underrette fuldbyrdelsesmyndigheden.

| (54) | For at sørge for en hurtig procedure bør det relevante tidspunkt for afgørelsen af, om der er behov for at underrette fuldbyrdelsesmyndigheden, være det tidspunkt, hvor den europæiske editionskendelse udstedes. Senere bopælsændringer bør ikke have nogen indvirkning på proceduren. De pågældende personer bør kunne påberåbe sig deres rettigheder samt reglerne om fastlæggelse og begrænsning af strafferetligt ansvar vedrørende pressefrihed og ytringsfrihed i andre medier under hele straffesagen, og fuldbyrdelsesmyndigheden bør kunne påberåbe sig en grund til afslag, hvor der i ekstraordinære tilfælde er vægtige grunde til på grundlag af specifikke og objektive beviser at antage, at fuldbyrdelse af kendelsen under sagens særlige omstændigheder ville medføre en åbenbar overtrædelse af en relevant grundlæggende rettighed som fastsat i artikel 6 i TEU og chartret. Desuden bør det også være muligt at påberåbe sig disse grunde under fuldbyrdelsesproceduren. |
| --- | --- |

(54)

For at sørge for en hurtig procedure bør det relevante tidspunkt for afgørelsen af, om der er behov for at underrette fuldbyrdelsesmyndigheden, være det tidspunkt, hvor den europæiske editionskendelse udstedes. Senere bopælsændringer bør ikke have nogen indvirkning på proceduren. De pågældende personer bør kunne påberåbe sig deres rettigheder samt reglerne om fastlæggelse og begrænsning af strafferetligt ansvar vedrørende pressefrihed og ytringsfrihed i andre medier under hele straffesagen, og fuldbyrdelsesmyndigheden bør kunne påberåbe sig en grund til afslag, hvor der i ekstraordinære tilfælde er vægtige grunde til på grundlag af specifikke og objektive beviser at antage, at fuldbyrdelse af kendelsen under sagens særlige omstændigheder ville medføre en åbenbar overtrædelse af en relevant grundlæggende rettighed som fastsat i artikel 6 i TEU og chartret. Desuden bør det også være muligt at påberåbe sig disse grunde under fuldbyrdelsesproceduren.

| (55) | En europæisk editionskendelse bør fremsendes via en EPOC, og en europæisk sikringskendelse bør fremsendes via en EPOC-PR. Hvor det er nødvendigt, bør EPOC'en eller EPOC-PR'en oversættes til et af Unionens officielle sprog, der accepteres af modtageren. Hvor tjenesteudbyderen ikke har angivet noget sprog, bør EPOC'en eller EPOC-PR'en oversættes til et officielt sprog i den medlemsstat, hvor det udpegede forretningssted eller tjenesteudbyderens retlige repræsentant befinder sig, eller til et andet officielt sprog, som det udpegede forretningssted eller tjenesteyderens retlige repræsentant har erklæret at ville acceptere. Hvor en underretning af fuldbyrdelsesmyndigheden er påkrævet i henhold til denne forordning, bør den EPOC, der skal sendes til denne myndighed, oversættes til et officielt sprog i fuldbyrdelsesstaten eller til et andet af Unionens officielle sprog, der accepteres af denne stat. I den forbindelse bør hver medlemsstat tilskyndes til når som helst i en skriftlig erklæring, der indgives til Kommissionen, at angive, om og på hvilke af Unionens officielle sprog ud over den pågældende medlemsstats officielle sprog de vil acceptere oversættelser af EPOC'er og EPOC-PR'er. Kommissionen bør stille sådanne erklæringer til rådighed for alle medlemsstater og for Det Europæiske Retlige Netværk. |
| --- | --- |

(55)

En europæisk editionskendelse bør fremsendes via en EPOC, og en europæisk sikringskendelse bør fremsendes via en EPOC-PR. Hvor det er nødvendigt, bør EPOC'en eller EPOC-PR'en oversættes til et af Unionens officielle sprog, der accepteres af modtageren. Hvor tjenesteudbyderen ikke har angivet noget sprog, bør EPOC'en eller EPOC-PR'en oversættes til et officielt sprog i den medlemsstat, hvor det udpegede forretningssted eller tjenesteudbyderens retlige repræsentant befinder sig, eller til et andet officielt sprog, som det udpegede forretningssted eller tjenesteyderens retlige repræsentant har erklæret at ville acceptere. Hvor en underretning af fuldbyrdelsesmyndigheden er påkrævet i henhold til denne forordning, bør den EPOC, der skal sendes til denne myndighed, oversættes til et officielt sprog i fuldbyrdelsesstaten eller til et andet af Unionens officielle sprog, der accepteres af denne stat. I den forbindelse bør hver medlemsstat tilskyndes til når som helst i en skriftlig erklæring, der indgives til Kommissionen, at angive, om og på hvilke af Unionens officielle sprog ud over den pågældende medlemsstats officielle sprog de vil acceptere oversættelser af EPOC'er og EPOC-PR'er. Kommissionen bør stille sådanne erklæringer til rådighed for alle medlemsstater og for Det Europæiske Retlige Netværk.

| (56) | Hvor der er udstedt en EPOC, og underretning af fuldbyrdelsesmyndigheden ikke er påkrævet i henhold til denne forordning, bør modtageren efter modtagelsen af EPOC'en sikre, at de oplysninger, der anmodes om, fremsendes direkte til udstedelsesmyndigheden eller de retshåndhævende myndigheder som anført i EPOC'en senest ti dage efter modtagelsen af EPOC'en. Hvor en underretning af fuldbyrdelsesmyndigheden er påkrævet i henhold til denne forordning, bør tjenesteudbyderen efter modtagelsen af EPOC'en handle uopsætteligt for at sikre oplysningerne. Hvor fuldbyrdelsesmyndigheden ikke har påberåbt sig nogen grund til afslag i henhold til denne forordning senest ti dage efter modtagelsen af EPOC'en, bør modtageren sikre, at de oplysninger, der anmodes om, fremsendes direkte til udstedelsesmyndigheden eller de retshåndhævende myndigheder som anført i EPOC'en ved udløbet af denne periode på ti dage. Hvor fuldbyrdelsesmyndigheden allerede inden udløbet af perioden på ti dage over for udstedelsesmyndigheden og modtageren bekræfter, at den ikke agter at påberåbe sig nogen grund til afslag, bør modtageren handle så hurtigt som muligt efter en sådan bekræftelse og senest ved udløbet af denne periode på ti dage. De kortere frister, der gælder i nødsituationer som defineret i denne forordning, bør overholdes af modtageren og, i givet fald, af fuldbyrdelsesmyndigheden. Modtageren og, i givet fald, fuldbyrdelsesmyndigheden bør fuldbyrde EPOC'en hurtigst muligt og senest inden for de frister, der er fastsat i denne forordning, under størst mulig hensyntagen til de proceduremæssige frister og andre frister, som udstedelsesstaten har angivet. |
| --- | --- |

(56)

Hvor der er udstedt en EPOC, og underretning af fuldbyrdelsesmyndigheden ikke er påkrævet i henhold til denne forordning, bør modtageren efter modtagelsen af EPOC'en sikre, at de oplysninger, der anmodes om, fremsendes direkte til udstedelsesmyndigheden eller de retshåndhævende myndigheder som anført i EPOC'en senest ti dage efter modtagelsen af EPOC'en. Hvor en underretning af fuldbyrdelsesmyndigheden er påkrævet i henhold til denne forordning, bør tjenesteudbyderen efter modtagelsen af EPOC'en handle uopsætteligt for at sikre oplysningerne. Hvor fuldbyrdelsesmyndigheden ikke har påberåbt sig nogen grund til afslag i henhold til denne forordning senest ti dage efter modtagelsen af EPOC'en, bør modtageren sikre, at de oplysninger, der anmodes om, fremsendes direkte til udstedelsesmyndigheden eller de retshåndhævende myndigheder som anført i EPOC'en ved udløbet af denne periode på ti dage. Hvor fuldbyrdelsesmyndigheden allerede inden udløbet af perioden på ti dage over for udstedelsesmyndigheden og modtageren bekræfter, at den ikke agter at påberåbe sig nogen grund til afslag, bør modtageren handle så hurtigt som muligt efter en sådan bekræftelse og senest ved udløbet af denne periode på ti dage. De kortere frister, der gælder i nødsituationer som defineret i denne forordning, bør overholdes af modtageren og, i givet fald, af fuldbyrdelsesmyndigheden. Modtageren og, i givet fald, fuldbyrdelsesmyndigheden bør fuldbyrde EPOC'en hurtigst muligt og senest inden for de frister, der er fastsat i denne forordning, under størst mulig hensyntagen til de proceduremæssige frister og andre frister, som udstedelsesstaten har angivet.

| (57) | Hvor modtageren udelukkende på grundlag af oplysningerne i EPOC'en eller EPOC-PR'en finder, at fuldbyrdelsen af EPOC'en eller EPOC-PR'en ville kunne stride imod immuniteter eller privilegier eller imod regler om fastlæggelse eller begrænsning af strafferetligt ansvar, der vedrører pressefrihed eller ytringsfrihed i andre medier, i henhold til fuldbyrdelsesstatens ret, bør modtageren underrette udstedelsesmyndigheden og fuldbyrdelsesmyndigheden herom. For så vidt angår EPOC'er bør udstedelsesmyndigheden, hvor fuldbyrdelsesmyndigheden ikke er blevet underrettet i henhold til denne forordning, tage de oplysninger, der er modtaget fra modtageren, til efterretning og bør på eget initiativ eller efter anmodning fra fuldbyrdelsesmyndigheden træffe afgørelse om, hvorvidt den europæiske editionskendelse skal trækkes tilbage, tilpasses eller opretholdes. Hvor fuldbyrdelsesmyndigheden er blevet underrettet i henhold til denne forordning, bør udstedelsesmyndigheden tage de oplysninger, der er modtaget fra modtageren, til efterretning og træffe afgørelse om, hvorvidt den europæiske editionskendelse skal trækkes tilbage, tilpasses eller opretholdes. Det bør også være muligt for fuldbyrdelsesmyndigheden at påberåbe sig de grunde til afslag, der er fastsat i denne forordning. |
| --- | --- |

(57)

Hvor modtageren udelukkende på grundlag af oplysningerne i EPOC'en eller EPOC-PR'en finder, at fuldbyrdelsen af EPOC'en eller EPOC-PR'en ville kunne stride imod immuniteter eller privilegier eller imod regler om fastlæggelse eller begrænsning af strafferetligt ansvar, der vedrører pressefrihed eller ytringsfrihed i andre medier, i henhold til fuldbyrdelsesstatens ret, bør modtageren underrette udstedelsesmyndigheden og fuldbyrdelsesmyndigheden herom. For så vidt angår EPOC'er bør udstedelsesmyndigheden, hvor fuldbyrdelsesmyndigheden ikke er blevet underrettet i henhold til denne forordning, tage de oplysninger, der er modtaget fra modtageren, til efterretning og bør på eget initiativ eller efter anmodning fra fuldbyrdelsesmyndigheden træffe afgørelse om, hvorvidt den europæiske editionskendelse skal trækkes tilbage, tilpasses eller opretholdes. Hvor fuldbyrdelsesmyndigheden er blevet underrettet i henhold til denne forordning, bør udstedelsesmyndigheden tage de oplysninger, der er modtaget fra modtageren, til efterretning og træffe afgørelse om, hvorvidt den europæiske editionskendelse skal trækkes tilbage, tilpasses eller opretholdes. Det bør også være muligt for fuldbyrdelsesmyndigheden at påberåbe sig de grunde til afslag, der er fastsat i denne forordning.

| (58) | For at gøre det muligt for modtageren at løse formelle problemer med en EPOC eller en EPOC-PR er det nødvendigt at fastlægge en procedure for kommunikation mellem modtageren og udstedelsesmyndigheden samt, hvor fuldbyrdelsesmyndigheden er blevet underrettet i henhold til denne forordning, mellem modtageren og fuldbyrdelsesmyndigheden, i tilfælde hvor EPOC'en eller EPOC-PR'en er ufuldstændig eller indeholder åbenbare fejl eller ikke indeholder tilstrækkelige oplysninger til at fuldbyrde den pågældende kendelse. Endvidere, hvor modtageren ikke fremlægger fyldestgørende eller rettidige oplysninger af andre grunde, f.eks. fordi vedkommende anser, at der er en modstridende forpligtelse begrundet i et tredjelands ret, eller fordi vedkommende anser, at den europæiske editionskendelse eller den europæiske sikringskendelse ikke er blevet udstedt i overensstemmelse med de betingelser, der er fastsat i denne forordning, bør modtageren desuden rette henvendelse til udstedelsesmyndigheden samt, hvor fuldbyrdelsesmyndigheden er blevet underrettet, fuldbyrdelsesmyndigheden og fremlægge begrundelserne for ikke rettidigt at fuldbyrde EPOC'en eller EPOC-PR'en. Kommunikationsproceduren bør således give udstedelsesmyndigheden mulighed for at korrigere eller genoverveje den europæiske editionskendelse eller den europæiske sikringskendelse på et tidligt tidspunkt. For at sikre adgangen til de oplysninger, der anmodes om, bør modtageren sikre disse oplysninger, hvis denne modtager kan identificere disse oplysninger. |
| --- | --- |

(58)

For at gøre det muligt for modtageren at løse formelle problemer med en EPOC eller en EPOC-PR er det nødvendigt at fastlægge en procedure for kommunikation mellem modtageren og udstedelsesmyndigheden samt, hvor fuldbyrdelsesmyndigheden er blevet underrettet i henhold til denne forordning, mellem modtageren og fuldbyrdelsesmyndigheden, i tilfælde hvor EPOC'en eller EPOC-PR'en er ufuldstændig eller indeholder åbenbare fejl eller ikke indeholder tilstrækkelige oplysninger til at fuldbyrde den pågældende kendelse. Endvidere, hvor modtageren ikke fremlægger fyldestgørende eller rettidige oplysninger af andre grunde, f.eks. fordi vedkommende anser, at der er en modstridende forpligtelse begrundet i et tredjelands ret, eller fordi vedkommende anser, at den europæiske editionskendelse eller den europæiske sikringskendelse ikke er blevet udstedt i overensstemmelse med de betingelser, der er fastsat i denne forordning, bør modtageren desuden rette henvendelse til udstedelsesmyndigheden samt, hvor fuldbyrdelsesmyndigheden er blevet underrettet, fuldbyrdelsesmyndigheden og fremlægge begrundelserne for ikke rettidigt at fuldbyrde EPOC'en eller EPOC-PR'en. Kommunikationsproceduren bør således give udstedelsesmyndigheden mulighed for at korrigere eller genoverveje den europæiske editionskendelse eller den europæiske sikringskendelse på et tidligt tidspunkt. For at sikre adgangen til de oplysninger, der anmodes om, bør modtageren sikre disse oplysninger, hvis denne modtager kan identificere disse oplysninger.

| (59) | Modtageren bør ikke være forpligtet til at efterkomme den europæiske editionskendelse eller den europæiske sikringskendelse i tilfælde af en faktisk umulighed som følge af omstændigheder, der ikke kan tilskrives modtageren eller, hvis denne er forskellig herfra, tjenesteudbyderen på det tidspunkt, hvor den europæiske editionskendelse eller den europæiske sikringskendelse blev modtaget. Der bør antages at være en faktisk umulighed, såfremt den person, hvis oplysninger der anmodes om, ikke er en kunde hos tjenesteudbyderen eller ikke kan identificeres som sådan, selv efter en anmodning om yderligere oplysninger til udstedelsesmyndigheden, eller hvis oplysningerne er blevet slettet lovligt, inden kendelsen blev modtaget. |
| --- | --- |

(59)

Modtageren bør ikke være forpligtet til at efterkomme den europæiske editionskendelse eller den europæiske sikringskendelse i tilfælde af en faktisk umulighed som følge af omstændigheder, der ikke kan tilskrives modtageren eller, hvis denne er forskellig herfra, tjenesteudbyderen på det tidspunkt, hvor den europæiske editionskendelse eller den europæiske sikringskendelse blev modtaget. Der bør antages at være en faktisk umulighed, såfremt den person, hvis oplysninger der anmodes om, ikke er en kunde hos tjenesteudbyderen eller ikke kan identificeres som sådan, selv efter en anmodning om yderligere oplysninger til udstedelsesmyndigheden, eller hvis oplysningerne er blevet slettet lovligt, inden kendelsen blev modtaget.

| (60) | Efter modtagelsen af en EPOC-PR bør modtageren sikre de oplysninger, der anmodes om, i højst 60 dage, medmindre udstedelsesmyndigheden bekræfter, at der er udstedt en efterfølgende anmodning om edition af oplysninger, i hvilket tilfælde oplysningerne fortsat bør sikres. Udstedelsesmyndigheden bør om nødvendigt kunne forlænge sikringens varighed med yderligere 30 dage for at gøre det muligt at fremsætte den efterfølgende anmodning om edition ved brug af formularen i denne forordning. Hvor udstedelsesmyndigheden i sikringsperioden bekræfter, at der er fremsat en efterfølgende anmodning om edition, bør modtageren sikre oplysningerne, så længe som det er nødvendigt for edition af oplysningerne, når den efterfølgende anmodning om edition modtages. En sådan bekræftelse bør sendes til modtageren inden for den relevante frist på et af fuldbyrdelsesstatens officielle sprog eller på et andet sprog, som modtageren accepterer, ved brug af formularen i denne forordning. For at undgå, at sikringen ophører, bør det være tilstrækkeligt, at den efterfølgende anmodning om edition er blevet udstedt, og at bekræftelsen er blevet sendt af udstedelsesmyndigheden; det bør ikke være nødvendigt at afslutte yderligere nødvendige formaliteter for fremsendelse, såsom oversættelse af dokumenter, på dette tidspunkt. Når sikring ikke længere er nødvendig, bør udstedelsesmyndigheden uden unødigt ophold underrette modtageren herom, og forpligtelsen til at sikre oplysningerne på grundlag af den europæiske sikringskendelse bør bortfalde. |
| --- | --- |

(60)

Efter modtagelsen af en EPOC-PR bør modtageren sikre de oplysninger, der anmodes om, i højst 60 dage, medmindre udstedelsesmyndigheden bekræfter, at der er udstedt en efterfølgende anmodning om edition af oplysninger, i hvilket tilfælde oplysningerne fortsat bør sikres. Udstedelsesmyndigheden bør om nødvendigt kunne forlænge sikringens varighed med yderligere 30 dage for at gøre det muligt at fremsætte den efterfølgende anmodning om edition ved brug af formularen i denne forordning. Hvor udstedelsesmyndigheden i sikringsperioden bekræfter, at der er fremsat en efterfølgende anmodning om edition, bør modtageren sikre oplysningerne, så længe som det er nødvendigt for edition af oplysningerne, når den efterfølgende anmodning om edition modtages. En sådan bekræftelse bør sendes til modtageren inden for den relevante frist på et af fuldbyrdelsesstatens officielle sprog eller på et andet sprog, som modtageren accepterer, ved brug af formularen i denne forordning. For at undgå, at sikringen ophører, bør det være tilstrækkeligt, at den efterfølgende anmodning om edition er blevet udstedt, og at bekræftelsen er blevet sendt af udstedelsesmyndigheden; det bør ikke være nødvendigt at afslutte yderligere nødvendige formaliteter for fremsendelse, såsom oversættelse af dokumenter, på dette tidspunkt. Når sikring ikke længere er nødvendig, bør udstedelsesmyndigheden uden unødigt ophold underrette modtageren herom, og forpligtelsen til at sikre oplysningerne på grundlag af den europæiske sikringskendelse bør bortfalde.

| (61) | Uanset princippet om gensidig tillid bør det være muligt for fuldbyrdelsesmyndigheden at påberåbe sig grunde til afslag på en europæisk editionskendelse, hvor en underretning til fuldbyrdelsesmyndigheden har fundet sted i henhold til denne forordning, på grundlag af listen over grunde til afslag i denne forordning. Hvor en underretning af fuldbyrdelsesmyndigheden eller fuldbyrdelse finder sted i overensstemmelse med denne forordning, vil fuldbyrdelsesstaten i sin nationale ret kunne fastsætte, at fuldbyrdelsen af en europæisk editionskendelse kan kræve, at en domstol i fuldbyrdelsesstaten inddrages i proceduren. |
| --- | --- |

(61)

Uanset princippet om gensidig tillid bør det være muligt for fuldbyrdelsesmyndigheden at påberåbe sig grunde til afslag på en europæisk editionskendelse, hvor en underretning til fuldbyrdelsesmyndigheden har fundet sted i henhold til denne forordning, på grundlag af listen over grunde til afslag i denne forordning. Hvor en underretning af fuldbyrdelsesmyndigheden eller fuldbyrdelse finder sted i overensstemmelse med denne forordning, vil fuldbyrdelsesstaten i sin nationale ret kunne fastsætte, at fuldbyrdelsen af en europæisk editionskendelse kan kræve, at en domstol i fuldbyrdelsesstaten inddrages i proceduren.

| (62) | Hvor fuldbyrdelsesmyndigheden underrettes om en europæisk editionskendelse for at indhente trafikdata, bortset fra data der anmodes om alene med henblik på identifikation af bruger som defineret i denne forordning, eller for at indhente indholdsdata, bør den have ret til at vurdere oplysningerne i kendelsen og, hvor det er relevant, afvise den, såfremt den på grundlag af en obligatorisk og behørig analyse af oplysningerne i denne kendelse og under overholdelse af de gældende regler i den primære EU-ret, navnlig chartret, når frem til den konklusion, at en eller flere af de grunde til afslag, der er fastsat i denne forordning, vil kunne påberåbes. Behovet for at respektere de judicielle myndigheders uafhængighed kræver, at disse myndigheder indrømmes en vis skønsmargen, når de træffer afgørelse om grundene til afslag. |
| --- | --- |

(62)

Hvor fuldbyrdelsesmyndigheden underrettes om en europæisk editionskendelse for at indhente trafikdata, bortset fra data der anmodes om alene med henblik på identifikation af bruger som defineret i denne forordning, eller for at indhente indholdsdata, bør den have ret til at vurdere oplysningerne i kendelsen og, hvor det er relevant, afvise den, såfremt den på grundlag af en obligatorisk og behørig analyse af oplysningerne i denne kendelse og under overholdelse af de gældende regler i den primære EU-ret, navnlig chartret, når frem til den konklusion, at en eller flere af de grunde til afslag, der er fastsat i denne forordning, vil kunne påberåbes. Behovet for at respektere de judicielle myndigheders uafhængighed kræver, at disse myndigheder indrømmes en vis skønsmargen, når de træffer afgørelse om grundene til afslag.

| (63) | Det bør være muligt for fuldbyrdelsesmyndigheden, når den underrettes i henhold til denne forordning, at afslå en europæisk editionskendelse, hvor de oplysninger, der anmodes om, er beskyttet af immuniteter eller privilegier i henhold til fuldbyrdelsesstatens ret, hvilket forhindrer fuldbyrdelse eller håndhævelse af den europæiske editionskendelse, eller hvis de oplysninger, der anmodes om, er omfattet af regler om fastlæggelse eller begrænsning af strafferetligt ansvar, der vedrører pressefrihed eller ytringsfrihed i andre medier, hvilket forhindrer fuldbyrdelse eller håndhævelse af den europæiske editionskendelse. |
| --- | --- |

(63)

Det bør være muligt for fuldbyrdelsesmyndigheden, når den underrettes i henhold til denne forordning, at afslå en europæisk editionskendelse, hvor de oplysninger, der anmodes om, er beskyttet af immuniteter eller privilegier i henhold til fuldbyrdelsesstatens ret, hvilket forhindrer fuldbyrdelse eller håndhævelse af den europæiske editionskendelse, eller hvis de oplysninger, der anmodes om, er omfattet af regler om fastlæggelse eller begrænsning af strafferetligt ansvar, der vedrører pressefrihed eller ytringsfrihed i andre medier, hvilket forhindrer fuldbyrdelse eller håndhævelse af den europæiske editionskendelse.

| (64) | Det bør være muligt for fuldbyrdelsesmyndigheden at afslå en kendelse i ekstraordinære tilfælde, hvor der er vægtige grunde til på grundlag af specifikke og objektive beviser at antage, at fuldbyrdelse af den europæiske editionskendelse under sagens særlige omstændigheder ville medføre en åbenbar overtrædelse af en relevant grundlæggende rettighed som fastsat i artikel 6 i TEU og i chartret. Navnlig ved vurderingen af denne grund til afslag, hvor fuldbyrdelsesmyndigheden råder over bevismateriale eller materiale såsom det, der er beskrevet i et begrundet forslag fra en tredjedel af medlemsstaterne, Europa-Parlamentet eller Europa-Kommissionen vedtaget i henhold til artikel 7, stk. 1, i TEU, hvoraf det fremgår, at der, hvis kendelsen blev fuldbyrdet, ville være en klar risiko for en alvorlig tilsidesættelse af den grundlæggende ret til effektive retsmidler og til en retfærdig rettergang i henhold til chartrets artikel 47 på grund af systemiske eller generelle mangler for så vidt angår uafhængigheden af den dømmende magt i udstedelsesstaten, bør fuldbyrdelsesmyndigheden specifikt og præcist afgøre, om der under hensyn til den berørte persons personlige situation samt arten af den lovovertrædelse, for hvilken straffesagen føres, og den faktuelle sammenhæng, der ligger til grund for afgørelsen, og i lyset af de oplysninger, som udstedelsesmyndigheden har fremlagt, er vægtige grunde til at antage, at der er risiko for en krænkelse af en persons ret til en retfærdig rettergang. |
| --- | --- |

(64)

Det bør være muligt for fuldbyrdelsesmyndigheden at afslå en kendelse i ekstraordinære tilfælde, hvor der er vægtige grunde til på grundlag af specifikke og objektive beviser at antage, at fuldbyrdelse af den europæiske editionskendelse under sagens særlige omstændigheder ville medføre en åbenbar overtrædelse af en relevant grundlæggende rettighed som fastsat i artikel 6 i TEU og i chartret. Navnlig ved vurderingen af denne grund til afslag, hvor fuldbyrdelsesmyndigheden råder over bevismateriale eller materiale såsom det, der er beskrevet i et begrundet forslag fra en tredjedel af medlemsstaterne, Europa-Parlamentet eller Europa-Kommissionen vedtaget i henhold til artikel 7, stk. 1, i TEU, hvoraf det fremgår, at der, hvis kendelsen blev fuldbyrdet, ville være en klar risiko for en alvorlig tilsidesættelse af den grundlæggende ret til effektive retsmidler og til en retfærdig rettergang i henhold til chartrets artikel 47 på grund af systemiske eller generelle mangler for så vidt angår uafhængigheden af den dømmende magt i udstedelsesstaten, bør fuldbyrdelsesmyndigheden specifikt og præcist afgøre, om der under hensyn til den berørte persons personlige situation samt arten af den lovovertrædelse, for hvilken straffesagen føres, og den faktuelle sammenhæng, der ligger til grund for afgørelsen, og i lyset af de oplysninger, som udstedelsesmyndigheden har fremlagt, er vægtige grunde til at antage, at der er risiko for en krænkelse af en persons ret til en retfærdig rettergang.

| (65) | Det bør være muligt for fuldbyrdelsesmyndigheden at afvise en kendelse, hvis fuldbyrdelsen af en sådan kendelse ville være i strid med princippet ne bis in idem. |
| --- | --- |

(65)

Det bør være muligt for fuldbyrdelsesmyndigheden at afvise en kendelse, hvis fuldbyrdelsen af en sådan kendelse ville være i strid med princippet ne bis in idem.

| (66) | Det bør være muligt for den fuldbyrdende myndighed, hvor den underrettes i henhold til denne forordning, at afslå en europæisk editionskendelse, i fald den handling, for hvilken kendelsen er udstedt, ikke udgør en lovovertrædelse i fuldbyrdelsesstaten, medmindre det drejer sig om en lovovertrædelse under de kategorier, der er fastsat i et bilag til denne forordning, som angivet af udstedelsesmyndigheden i EPOC'en, hvis overtrædelsen i udstedelsesstaten kan straffes med fængsel eller anden frihedsberøvende foranstaltning af en varighed på mindst tre år. |
| --- | --- |

(66)

Det bør være muligt for den fuldbyrdende myndighed, hvor den underrettes i henhold til denne forordning, at afslå en europæisk editionskendelse, i fald den handling, for hvilken kendelsen er udstedt, ikke udgør en lovovertrædelse i fuldbyrdelsesstaten, medmindre det drejer sig om en lovovertrædelse under de kategorier, der er fastsat i et bilag til denne forordning, som angivet af udstedelsesmyndigheden i EPOC'en, hvis overtrædelsen i udstedelsesstaten kan straffes med fængsel eller anden frihedsberøvende foranstaltning af en varighed på mindst tre år.

| (67) | Eftersom underretning af den person, hvis oplysninger, der anmodes om, er et væsentligt element for så vidt angår med retten til databeskyttelse og retten til forsvar, idet den giver mulighed for effektiv klageadgang og adgang til domstolsprøvelse i overensstemmelse med artikel 6 i TEU og chartret, bør udstedelsesmyndigheden uden unødigt ophold underrette den person, hvis oplysninger der anmodes om, om edition af oplysninger på grundlag af en europæisk editionskendelse. Udstedelsesmyndigheden bør imidlertid i overensstemmelse med national ret kunne udsætte, begrænse eller undlade underrettelse af den person, hvis oplysninger der anmodes om, i det omfang og så længe betingelserne i direktiv (EU) 2016/680 er opfyldt, i hvilket tilfælde udstedelsesmyndigheden i sagsakterne bør angive årsagerne til denne udsættelse, begrænsning eller undladelse og tilføje en kort begrundelse i EPOC'en. Modtagerne og, såfremt de ikke er identiske, tjenesteudbyderne bør træffe de nødvendige operationelle og tekniske foranstaltninger på det aktuelle tekniske niveau for at sikre fortroligheden, hemmeligholdelsen og ukrænkeligheden af EPOC'en eller EPOC-PR'en og af oplysninger, der er genstand for edition eller sikring. |
| --- | --- |

(67)

Eftersom underretning af den person, hvis oplysninger, der anmodes om, er et væsentligt element for så vidt angår med retten til databeskyttelse og retten til forsvar, idet den giver mulighed for effektiv klageadgang og adgang til domstolsprøvelse i overensstemmelse med artikel 6 i TEU og chartret, bør udstedelsesmyndigheden uden unødigt ophold underrette den person, hvis oplysninger der anmodes om, om edition af oplysninger på grundlag af en europæisk editionskendelse. Udstedelsesmyndigheden bør imidlertid i overensstemmelse med national ret kunne udsætte, begrænse eller undlade underrettelse af den person, hvis oplysninger der anmodes om, i det omfang og så længe betingelserne i direktiv (EU) 2016/680 er opfyldt, i hvilket tilfælde udstedelsesmyndigheden i sagsakterne bør angive årsagerne til denne udsættelse, begrænsning eller undladelse og tilføje en kort begrundelse i EPOC'en. Modtagerne og, såfremt de ikke er identiske, tjenesteudbyderne bør træffe de nødvendige operationelle og tekniske foranstaltninger på det aktuelle tekniske niveau for at sikre fortroligheden, hemmeligholdelsen og ukrænkeligheden af EPOC'en eller EPOC-PR'en og af oplysninger, der er genstand for edition eller sikring.

| (68) | Det bør være muligt for en tjenesteyder at kræve godtgørelse af sine udgifter forbundet med at besvare en europæisk editionskendelse eller en europæisk sikringskendelse fra udstedelsesstaten, hvis denne mulighed er hjemlet i udstedelsesstatens nationale ret for indenlandske kendelser i lignende situationer i overensstemmelse med denne stats nationale ret. Medlemsstaterne bør underrette Kommissionen om deres nationale regler for godtgørelse, og Kommissionen bør offentliggøre disse. Denne forordning fastsætter særskilte regler for godtgørelse af omkostninger i forbindelse med det decentrale IT-system. |
| --- | --- |

(68)

Det bør være muligt for en tjenesteyder at kræve godtgørelse af sine udgifter forbundet med at besvare en europæisk editionskendelse eller en europæisk sikringskendelse fra udstedelsesstaten, hvis denne mulighed er hjemlet i udstedelsesstatens nationale ret for indenlandske kendelser i lignende situationer i overensstemmelse med denne stats nationale ret. Medlemsstaterne bør underrette Kommissionen om deres nationale regler for godtgørelse, og Kommissionen bør offentliggøre disse. Denne forordning fastsætter særskilte regler for godtgørelse af omkostninger i forbindelse med det decentrale IT-system.

| (69) | Uden at det berører national lov om pålæggelse af strafferetlige sanktioner, bør medlemsstaterne fastsætte reglerne om økonomiske sanktioner for overtrædelse af denne forordning og træffe alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at de anvendes. Medlemsstaterne bør sikre, at økonomiske sanktioner, der fastsættes i deres nationale ret, er effektive, står i et rimeligt forhold til overtrædelsen og har afskrækkende virkning. Medlemsstaterne bør straks give Kommissionen meddelelse om disse regler og foranstaltninger og straks underrette den om senere ændringer, der berører dem. |
| --- | --- |

(69)

Uden at det berører national lov om pålæggelse af strafferetlige sanktioner, bør medlemsstaterne fastsætte reglerne om økonomiske sanktioner for overtrædelse af denne forordning og træffe alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at de anvendes. Medlemsstaterne bør sikre, at økonomiske sanktioner, der fastsættes i deres nationale ret, er effektive, står i et rimeligt forhold til overtrædelsen og har afskrækkende virkning. Medlemsstaterne bør straks give Kommissionen meddelelse om disse regler og foranstaltninger og straks underrette den om senere ændringer, der berører dem.

| (70) | Når de kompetente myndigheder vurderer den passende økonomiske sanktion i den individuelle sag, bør de tage højde for alle relevante omstændigheder såsom karakteren, alvoren og varigheden af overtrædelsen, om den er begået forsætligt eller uagtsomt, om tjenesteudbyderen er fundet ansvarlig for lignende tidligere overtrædelser, og den finansielle styrke af den tjenesteudbyder, der holdes ansvarlig. Under særlige omstændigheder kunne denne vurdering føre til, at fuldbyrdelsesmyndigheden beslutter at afholde sig fra at pålægge økonomiske sanktioner. I den sammenhæng skal der navnlig være fokus på mikrovirksomheder, der ikke overholder en europæisk editionskendelse eller en europæisk sikringskendelse i en nødsituation som følge af manglende personaleressourcer uden for normal åbningstid, hvis oplysningerne videregives uden unødigt ophold. |
| --- | --- |

(70)

Når de kompetente myndigheder vurderer den passende økonomiske sanktion i den individuelle sag, bør de tage højde for alle relevante omstændigheder såsom karakteren, alvoren og varigheden af overtrædelsen, om den er begået forsætligt eller uagtsomt, om tjenesteudbyderen er fundet ansvarlig for lignende tidligere overtrædelser, og den finansielle styrke af den tjenesteudbyder, der holdes ansvarlig. Under særlige omstændigheder kunne denne vurdering føre til, at fuldbyrdelsesmyndigheden beslutter at afholde sig fra at pålægge økonomiske sanktioner. I den sammenhæng skal der navnlig være fokus på mikrovirksomheder, der ikke overholder en europæisk editionskendelse eller en europæisk sikringskendelse i en nødsituation som følge af manglende personaleressourcer uden for normal åbningstid, hvis oplysningerne videregives uden unødigt ophold.

| (71) | Uanset deres databeskyttelsesforpligtelser bør tjenesteudbydere ikke holdes ansvarlige i medlemsstaterne for skade, der forvoldes deres brugere eller tredjeparter og som udelukkende kan tilskrives efterlevelse i god tro af en EPOC eller en EPOC-PR. Ansvaret for at sikre kendelsens lovlighed, navnlig dens nødvendighed og proportionalitet, bør påhvile udstedelsesmyndigheden. |
| --- | --- |

(71)

Uanset deres databeskyttelsesforpligtelser bør tjenesteudbydere ikke holdes ansvarlige i medlemsstaterne for skade, der forvoldes deres brugere eller tredjeparter og som udelukkende kan tilskrives efterlevelse i god tro af en EPOC eller en EPOC-PR. Ansvaret for at sikre kendelsens lovlighed, navnlig dens nødvendighed og proportionalitet, bør påhvile udstedelsesmyndigheden.

| (72) | Hvor modtageren ikke efterlever en EPOC inden for fristen eller en EPOC-PR uden at give en begrundelse, der godtages af udstedelsesmyndigheden, og, i givet fald, såfremt fuldbyrdelsesmyndigheden ikke har påberåbt sig nogen grund til afslag som fastsat i denne forordning, bør udstedelsesmyndigheden kunne anmode fuldbyrdelsesmyndigheden om at fuldbyrde den europæiske editionskendelse eller den europæiske sikringskendelse. Med henblik herpå bør udstedelsesmyndigheden overføre den pågældende kendelse, den i denne forordning fastsatte relevante formular, som udfyldt af modtageren, og ethvert relevant dokument til fuldbyrdelsesmyndigheden. Udstedelsesmyndigheden bør oversætte den pågældende kendelse og ethvert dokument, der skal overføres, til et af de sprog, som fuldbyrdelsesstaten godtager, og bør underrette modtageren om overførslen. Denne stat bør fuldbyrde kendelsen i overensstemmelse med sin nationale ret. |
| --- | --- |

(72)

Hvor modtageren ikke efterlever en EPOC inden for fristen eller en EPOC-PR uden at give en begrundelse, der godtages af udstedelsesmyndigheden, og, i givet fald, såfremt fuldbyrdelsesmyndigheden ikke har påberåbt sig nogen grund til afslag som fastsat i denne forordning, bør udstedelsesmyndigheden kunne anmode fuldbyrdelsesmyndigheden om at fuldbyrde den europæiske editionskendelse eller den europæiske sikringskendelse. Med henblik herpå bør udstedelsesmyndigheden overføre den pågældende kendelse, den i denne forordning fastsatte relevante formular, som udfyldt af modtageren, og ethvert relevant dokument til fuldbyrdelsesmyndigheden. Udstedelsesmyndigheden bør oversætte den pågældende kendelse og ethvert dokument, der skal overføres, til et af de sprog, som fuldbyrdelsesstaten godtager, og bør underrette modtageren om overførslen. Denne stat bør fuldbyrde kendelsen i overensstemmelse med sin nationale ret.

| (73) | Fuldbyrdelsesproceduren bør gøre det muligt for modtageren at gøre indsigelser mod fuldbyrdelsen på grundlag af en liste over specifikke grunde, der er fastsat i denne forordning, herunder at den pågældende kendelse ikke er blevet udstedt eller godkendt af en kompetent myndighed som fastsat i denne forordning, eller hvis påbuddet ikke vedrører data, der er opbevaret af eller på vegne af tjenesteudbyderen på tidspunktet for modtagelsen af den relevante attest. Fuldbyrdelsesmyndigheden bør kunne nægte at anerkende og fuldbyrde en europæisk editionskendelse eller en europæisk sikringskendelse på basis af de samme grunde og også i ekstraordinære situationer på grund af en åbenbar tilsidesættelse af en relevant grundlæggende rettighed som fastsat i artikel 6 i TEU og chartret. Fuldbyrdelsesmyndigheden bør høre udstedelsesmyndigheden, inden den beslutter ikke at anerkende eller fuldbyrde kendelsen på basis af disse grunde. Hvor modtageren ikke opfylder sine forpligtelser i henhold til en anerkendt europæisk editionskendelse eller europæisk sikringskendelse, hvis eksigibilitet er blevet bekræftet af fuldbyrdelsesmyndigheden, bør denne myndighed pålægge en økonomisk sanktion. Denne sanktion bør stå i et rimeligt forhold til den manglende overholdelse, navnlig særlige omstændigheder såsom gentagen eller systematisk manglende overholdelse. |
| --- | --- |

(73)

Fuldbyrdelsesproceduren bør gøre det muligt for modtageren at gøre indsigelser mod fuldbyrdelsen på grundlag af en liste over specifikke grunde, der er fastsat i denne forordning, herunder at den pågældende kendelse ikke er blevet udstedt eller godkendt af en kompetent myndighed som fastsat i denne forordning, eller hvis påbuddet ikke vedrører data, der er opbevaret af eller på vegne af tjenesteudbyderen på tidspunktet for modtagelsen af den relevante attest. Fuldbyrdelsesmyndigheden bør kunne nægte at anerkende og fuldbyrde en europæisk editionskendelse eller en europæisk sikringskendelse på basis af de samme grunde og også i ekstraordinære situationer på grund af en åbenbar tilsidesættelse af en relevant grundlæggende rettighed som fastsat i artikel 6 i TEU og chartret. Fuldbyrdelsesmyndigheden bør høre udstedelsesmyndigheden, inden den beslutter ikke at anerkende eller fuldbyrde kendelsen på basis af disse grunde. Hvor modtageren ikke opfylder sine forpligtelser i henhold til en anerkendt europæisk editionskendelse eller europæisk sikringskendelse, hvis eksigibilitet er blevet bekræftet af fuldbyrdelsesmyndigheden, bør denne myndighed pålægge en økonomisk sanktion. Denne sanktion bør stå i et rimeligt forhold til den manglende overholdelse, navnlig særlige omstændigheder såsom gentagen eller systematisk manglende overholdelse.

| (74) | Efterlevelsen af den europæiske editionskendelse kunne være i strid med en forpligtelse i henhold til et tredjelands gældende ret. For at sikre international høflighed for så vidt angår tredjelandes suveræne interesser, beskytte det berørte individ og håndtere tjenesteudbyderes modstridende forpligtelser indføres der med denne forordning en særlig ordning for judiciel prøvelse, hvor overholdelsen af en europæisk editionskendelse vil forhindre en tjenesteudbyder i at opfylde retlige forpligtelser, der stammer fra et tredjelands ret. |
| --- | --- |

(74)

Efterlevelsen af den europæiske editionskendelse kunne være i strid med en forpligtelse i henhold til et tredjelands gældende ret. For at sikre international høflighed for så vidt angår tredjelandes suveræne interesser, beskytte det berørte individ og håndtere tjenesteudbyderes modstridende forpligtelser indføres der med denne forordning en særlig ordning for judiciel prøvelse, hvor overholdelsen af en europæisk editionskendelse vil forhindre en tjenesteudbyder i at opfylde retlige forpligtelser, der stammer fra et tredjelands ret.

| (75) | Hvor modtageren finder, at en europæisk editionskendelse i et konkret tilfælde ville indebære en overtrædelse af en retlig forpligtelse i henhold til et tredjelands ret, bør modtageren underrette udstedelsesmyndigheden og fuldbyrdelsesmyndigheden om sin begrundelse for ikke at fuldbyrde kendelsen ved at rejse en begrundet indsigelse ved brug af formularen i denne forordning. Udstedelsesmyndigheden bør kontrollere den europæiske editionskendelse på grundlag af den begrundede indsigelse og eventuelle oplysninger fra fuldbyrdelsesstaten under hensyntagen til de samme kriterier, som den kompetente domstol i udstedelsesstaten ville skulle følge. Hvor udstedelsesmyndigheden agter at opretholde kendelsen, bør den anmode udstedelsesstatens kompetente domstol om en prøvelse som meddelt af den relevante medlemsstat, som bør foretage en prøvelse af kendelsen. |
| --- | --- |

(75)

Hvor modtageren finder, at en europæisk editionskendelse i et konkret tilfælde ville indebære en overtrædelse af en retlig forpligtelse i henhold til et tredjelands ret, bør modtageren underrette udstedelsesmyndigheden og fuldbyrdelsesmyndigheden om sin begrundelse for ikke at fuldbyrde kendelsen ved at rejse en begrundet indsigelse ved brug af formularen i denne forordning. Udstedelsesmyndigheden bør kontrollere den europæiske editionskendelse på grundlag af den begrundede indsigelse og eventuelle oplysninger fra fuldbyrdelsesstaten under hensyntagen til de samme kriterier, som den kompetente domstol i udstedelsesstaten ville skulle følge. Hvor udstedelsesmyndigheden agter at opretholde kendelsen, bør den anmode udstedelsesstatens kompetente domstol om en prøvelse som meddelt af den relevante medlemsstat, som bør foretage en prøvelse af kendelsen.

| (76) | Ved afgørelsen af, om der foreligger en modstridende forpligtelse under de særlige omstændigheder i den foreliggende sag, kunne den kompetente domstol benytte sig af passende ekstern ekspertise efter behov, f.eks. vedrørende fortolkning af det berørte tredjelands ret. Med henblik herpå kan den kompetente domstol f.eks. høre tredjelandets centrale myndighed under hensyntagen til direktiv (EU) 2016/680. Udstedelsesstaten bør navnlig anmode den kompetente myndighed i tredjelandet om oplysninger, hvor den modstridende forpligtelse vedrører grundlæggende rettigheder eller andre grundlæggende hensyn i tredjelandet vedrørende national sikkerhed og forsvar. |
| --- | --- |

(76)

Ved afgørelsen af, om der foreligger en modstridende forpligtelse under de særlige omstændigheder i den foreliggende sag, kunne den kompetente domstol benytte sig af passende ekstern ekspertise efter behov, f.eks. vedrørende fortolkning af det berørte tredjelands ret. Med henblik herpå kan den kompetente domstol f.eks. høre tredjelandets centrale myndighed under hensyntagen til direktiv (EU) 2016/680. Udstedelsesstaten bør navnlig anmode den kompetente myndighed i tredjelandet om oplysninger, hvor den modstridende forpligtelse vedrører grundlæggende rettigheder eller andre grundlæggende hensyn i tredjelandet vedrørende national sikkerhed og forsvar.

| (77) | Ekspertviden om fortolkningen kunne ligeledes indhentes gennem ekspertudtalelser, hvor sådanne er til rådighed. Der bør være adgang til oplysninger og retspraksis vedrørende fortolkningen af et tredjelands ret og om lovkonfliktprocedurer i medlemsstaterne på en central platform såsom SIRIUS-projektet eller Det Europæiske Retlige Netværk med henblik på at gøre det muligt at drage fordel af erfaringer og ekspertviden, der er indsamlet om samme eller lignende spørgsmål. Adgangen til sådanne informationer på en central platform bør ikke være til hinder for en fornyet høring af tredjelandet, hvor det er relevant. |
| --- | --- |

(77)

Ekspertviden om fortolkningen kunne ligeledes indhentes gennem ekspertudtalelser, hvor sådanne er til rådighed. Der bør være adgang til oplysninger og retspraksis vedrørende fortolkningen af et tredjelands ret og om lovkonfliktprocedurer i medlemsstaterne på en central platform såsom SIRIUS-projektet eller Det Europæiske Retlige Netværk med henblik på at gøre det muligt at drage fordel af erfaringer og ekspertviden, der er indsamlet om samme eller lignende spørgsmål. Adgangen til sådanne informationer på en central platform bør ikke være til hinder for en fornyet høring af tredjelandet, hvor det er relevant.

| (78) | Ved vurdering af om der består modstridende forpligtelser, bør den kompetente domstol afgøre, om tredjelandets ret finder anvendelse, og i givet fald hvorvidt tredjelandets ret forbyder udlevering af de pågældende oplysninger. Hvor den kompetente domstol fastslår, at tredjelandets ret forbyder udlevering af de pågældende data, bør domstolen afgøre, hvorvidt den europæiske editionskendelse skal stadfæstes eller ej ved at afveje en række elementer, der er udformet til at vurdere styrken af tilknytningen til de to relevante jurisdiktioner, de respektive interesser i at indhente eller i stedet forhindre udlevering af oplysningerne og de eventuelle konsekvenser for modtageren eller for tjenesteudbyderen af at efterleve kendelsen. Der bør lægges særlig vægt på tredjelandets relevante rets beskyttelse af grundlæggende rettigheder og andre grundlæggende interesser såsom tredjelandets nationale sikkerhedsinteresser og graden af straffesagens tilknytning til hver af de to jurisdiktioner ved foretagelse af vurderingen. Hvor domstolen beslutter at ophæve kendelsen, bør den underrette udstedelsesmyndigheden og modtageren herom. Hvis den kompetente domstol beslutter at stadfæste kendelsen, bør den underrette udstedelsesmyndigheden og modtageren, og denne modtager bør så fuldbyrde kendelsen. Udstedelsesmyndigheden bør underrette fuldbyrdelsesmyndigheden om udfaldet af prøvelsesproceduren. |
| --- | --- |

(78)

Ved vurdering af om der består modstridende forpligtelser, bør den kompetente domstol afgøre, om tredjelandets ret finder anvendelse, og i givet fald hvorvidt tredjelandets ret forbyder udlevering af de pågældende oplysninger. Hvor den kompetente domstol fastslår, at tredjelandets ret forbyder udlevering af de pågældende data, bør domstolen afgøre, hvorvidt den europæiske editionskendelse skal stadfæstes eller ej ved at afveje en række elementer, der er udformet til at vurdere styrken af tilknytningen til de to relevante jurisdiktioner, de respektive interesser i at indhente eller i stedet forhindre udlevering af oplysningerne og de eventuelle konsekvenser for modtageren eller for tjenesteudbyderen af at efterleve kendelsen. Der bør lægges særlig vægt på tredjelandets relevante rets beskyttelse af grundlæggende rettigheder og andre grundlæggende interesser såsom tredjelandets nationale sikkerhedsinteresser og graden af straffesagens tilknytning til hver af de to jurisdiktioner ved foretagelse af vurderingen. Hvor domstolen beslutter at ophæve kendelsen, bør den underrette udstedelsesmyndigheden og modtageren herom. Hvis den kompetente domstol beslutter at stadfæste kendelsen, bør den underrette udstedelsesmyndigheden og modtageren, og denne modtager bør så fuldbyrde kendelsen. Udstedelsesmyndigheden bør underrette fuldbyrdelsesmyndigheden om udfaldet af prøvelsesproceduren.

| (79) | De betingelser, der er fastsat i denne forordning for fuldbyrdelse af en EPOC, bør ligeledes finde anvendelse i tilfælde af modstridende forpligtelser begrundet i et tredjelands ret. Oplysninger, der anmodes om af en europæisk editionskendelse, bør derfor sikres under en judiciel prøvelse, hvor denne kendelse ville forhindre tjenesteudbydere i at efterkomme en retlig forpligtelse hidrørende fra et tredjelands ret. Såfremt den kompetente domstol efter den judicielle prøvelse beslutter at ophæve den europæiske editionskendelse, bør det være muligt at udstede en sikringskendelse, således at udstedelsesmyndigheden får mulighed for at anmode om edition af oplysningerne gennem andre kanaler såsom gensidig retshjælp. |
| --- | --- |

(79)

De betingelser, der er fastsat i denne forordning for fuldbyrdelse af en EPOC, bør ligeledes finde anvendelse i tilfælde af modstridende forpligtelser begrundet i et tredjelands ret. Oplysninger, der anmodes om af en europæisk editionskendelse, bør derfor sikres under en judiciel prøvelse, hvor denne kendelse ville forhindre tjenesteudbydere i at efterkomme en retlig forpligtelse hidrørende fra et tredjelands ret. Såfremt den kompetente domstol efter den judicielle prøvelse beslutter at ophæve den europæiske editionskendelse, bør det være muligt at udstede en sikringskendelse, således at udstedelsesmyndigheden får mulighed for at anmode om edition af oplysningerne gennem andre kanaler såsom gensidig retshjælp.

| (80) | Det er vigtigt, at alle personer, hvis oplysninger der anmodes om under strafferetlig efterforskning eller retsforfølgning, har adgang til effektive retsmidler i overensstemmelse med chartrets artikel 47. I overensstemmelse med dette krav og uden at det berører retten til yderligere retsmidler i henhold til national ret, bør enhver person, hvis oplysninger der anmodes om gennem en europæisk editionskendelse, have ret til effektive retsmidler mod den pågældende kendelse. Såfremt den pågældende person er mistænkt eller tiltalt, bør vedkommende have ret til effektive retsmidler under den straffesag, hvor oplysningerne anvendes som bevismiddel. Retten til effektive retsmidler bør udøves ved en domstol i udstedelsesstaten i overensstemmelse med dennes nationale ret og bør omfatte muligheden for at anfægte foranstaltningens lovlighed, herunder dens nødvendighed og proportionalitet, uden at det berører de grundlæggende retsgarantier i fuldbyrdelsesstaten eller øvrige retsmidler i overensstemmelse med national ret. Denne forordning bør ikke begrænse de mulige begrundelser for at anfægte en kendelses lovlighed. Retten til effektive retsmidler fastlagt i denne forordning berører ikke retten til at søge retsmidler i henhold til forordning (EU) 2016/679 og direktiv (EU) 2016/680. Der bør i god tid gives information om mulighederne i henhold til national ret for at søge retsmidler, og der bør drages omsorg for, at disse midler reelt kan udøves. |
| --- | --- |

(80)

Det er vigtigt, at alle personer, hvis oplysninger der anmodes om under strafferetlig efterforskning eller retsforfølgning, har adgang til effektive retsmidler i overensstemmelse med chartrets artikel 47. I overensstemmelse med dette krav og uden at det berører retten til yderligere retsmidler i henhold til national ret, bør enhver person, hvis oplysninger der anmodes om gennem en europæisk editionskendelse, have ret til effektive retsmidler mod den pågældende kendelse. Såfremt den pågældende person er mistænkt eller tiltalt, bør vedkommende have ret til effektive retsmidler under den straffesag, hvor oplysningerne anvendes som bevismiddel. Retten til effektive retsmidler bør udøves ved en domstol i udstedelsesstaten i overensstemmelse med dennes nationale ret og bør omfatte muligheden for at anfægte foranstaltningens lovlighed, herunder dens nødvendighed og proportionalitet, uden at det berører de grundlæggende retsgarantier i fuldbyrdelsesstaten eller øvrige retsmidler i overensstemmelse med national ret. Denne forordning bør ikke begrænse de mulige begrundelser for at anfægte en kendelses lovlighed. Retten til effektive retsmidler fastlagt i denne forordning berører ikke retten til at søge retsmidler i henhold til forordning (EU) 2016/679 og direktiv (EU) 2016/680. Der bør i god tid gives information om mulighederne i henhold til national ret for at søge retsmidler, og der bør drages omsorg for, at disse midler reelt kan udøves.

| (81) | Der bør udvikles hensigtsmæssige kanaler til at sikre, at samtlige parter kan samarbejde effektivt via digitale midler gennem et decentralt IT-system, der muliggør hurtig, direkte, interoperabel, bæredygtig, pålidelig og sikret grænseoverskridende elektronisk udveksling af sagsrelevante formularer, data og informationer. |
| --- | --- |

(81)

Der bør udvikles hensigtsmæssige kanaler til at sikre, at samtlige parter kan samarbejde effektivt via digitale midler gennem et decentralt IT-system, der muliggør hurtig, direkte, interoperabel, bæredygtig, pålidelig og sikret grænseoverskridende elektronisk udveksling af sagsrelevante formularer, data og informationer.

| (82) | Udpegede forretningssteder eller retlige repræsentanter bør med henblik på, at der kan foretages effektiv og sikker skriftlig korrespondance mellem kompetente myndigheder og disse forretningssteder og repræsentanter, udstyres med elektroniske midler til at tilgå de nationale IT-systemer, der indgår i det decentrale IT-system, der drives af medlemsstaterne. |
| --- | --- |

(82)

Udpegede forretningssteder eller retlige repræsentanter bør med henblik på, at der kan foretages effektiv og sikker skriftlig korrespondance mellem kompetente myndigheder og disse forretningssteder og repræsentanter, udstyres med elektroniske midler til at tilgå de nationale IT-systemer, der indgår i det decentrale IT-system, der drives af medlemsstaterne.

| (83) | Det decentrale IT-system bør bestå af medlemsstaternes og EU-agenturernes og -organernes IT-systemer og interoperable adgangspunkter, hvorigennem disse systemer er indbyrdes forbundne. Adgangspunkterne til det decentrale IT-system bør være baseret på e-CODEX-systemet, der er oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2022/850 (24). |
| --- | --- |

(83)

Det decentrale IT-system bør bestå af medlemsstaternes og EU-agenturernes og -organernes IT-systemer og interoperable adgangspunkter, hvorigennem disse systemer er indbyrdes forbundne. Adgangspunkterne til det decentrale IT-system bør være baseret på e-CODEX-systemet, der er oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2022/850 (24).

| (84) | Tjenesteudbydere, der anvender skræddersyede IT-løsninger til informations- og dataudvekslingsformål relateret til anmodninger om elektroniske bevismateriale, bør udstyres med automatiske midler til at tilgå de decentrale IT-systemer ved hjælp af en fælles dataudvekslingsstandard. |
| --- | --- |

(84)

Tjenesteudbydere, der anvender skræddersyede IT-løsninger til informations- og dataudvekslingsformål relateret til anmodninger om elektroniske bevismateriale, bør udstyres med automatiske midler til at tilgå de decentrale IT-systemer ved hjælp af en fælles dataudvekslingsstandard.

| (85) | Al skriftlig kommunikation mellem kompetente myndigheder eller mellem kompetente myndigheder og udpegede forretningssteder eller retlige repræsentanter bør i reglen foregå via det decentrale IT-system. Det bør kun være muligt at anvende alternative kommunikationsmidler, når det ikke er muligt at anvende det decentrale IT-system, eksempelvis på grund af specifikke retstekniske krav, fordi tekniske begrænsninger hindrer overførsel af en given datamængde, eller fordi der i en nødsituation tilsendes en anmodning til et andet forretningssted, som ikke er knyttet til det decentrale IT-system. I sådanne tilfælde bør overførslen ske via det mest hensigtsmæssige, alternative kommunikationsmiddel under hensyntagen til nødvendigheden af at sikre hurtig, sikker og pålidelig informationsudveksling. |
| --- | --- |

(85)

Al skriftlig kommunikation mellem kompetente myndigheder eller mellem kompetente myndigheder og udpegede forretningssteder eller retlige repræsentanter bør i reglen foregå via det decentrale IT-system. Det bør kun være muligt at anvende alternative kommunikationsmidler, når det ikke er muligt at anvende det decentrale IT-system, eksempelvis på grund af specifikke retstekniske krav, fordi tekniske begrænsninger hindrer overførsel af en given datamængde, eller fordi der i en nødsituation tilsendes en anmodning til et andet forretningssted, som ikke er knyttet til det decentrale IT-system. I sådanne tilfælde bør overførslen ske via det mest hensigtsmæssige, alternative kommunikationsmiddel under hensyntagen til nødvendigheden af at sikre hurtig, sikker og pålidelig informationsudveksling.

| (86) | Alle overførsler foretaget via alternative midler bør med henblik på at sikre, at det decentrale IT-system omfatter en fuldstændig journal over skriftlige udvekslinger under denne forordning, registreres uden unødigt ophold i det decentrale IT-system. |
| --- | --- |

(86)

Alle overførsler foretaget via alternative midler bør med henblik på at sikre, at det decentrale IT-system omfatter en fuldstændig journal over skriftlige udvekslinger under denne forordning, registreres uden unødigt ophold i det decentrale IT-system.

| (87) | Det bør overvejes at anvende mekanismer til prøvelse af autenticitet som fastlagt i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 910/2014 (25). |
| --- | --- |

(87)

Det bør overvejes at anvende mekanismer til prøvelse af autenticitet som fastlagt i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 910/2014 (25).

| (88) | Tjenesteudbydere, navnlig små og mellemstore virksomheder, bør ikke udsættes for uforholdsmæssige omkostninger i forbindelse med etablering og drift af det decentrale IT-system. Kommissionen skal derfor som led i oprettelsen, vedligeholdelsen og udviklingen af referenceimplementeringen også stille en internetbaseret brugerflade til rådighed for tjenesteudbyderne til at kommunikere sikkert med myndighederne uden at skulle etablere egen særlige infrastruktur for at tilgå det decentrale IT-system. |
| --- | --- |

(88)

Tjenesteudbydere, navnlig små og mellemstore virksomheder, bør ikke udsættes for uforholdsmæssige omkostninger i forbindelse med etablering og drift af det decentrale IT-system. Kommissionen skal derfor som led i oprettelsen, vedligeholdelsen og udviklingen af referenceimplementeringen også stille en internetbaseret brugerflade til rådighed for tjenesteudbyderne til at kommunikere sikkert med myndighederne uden at skulle etablere egen særlige infrastruktur for at tilgå det decentrale IT-system.

| (89) | Det bør være muligt for medlemsstaterne at anvende software udviklet af Kommissionen, nemlig referencegennemførelsessoftwaren, i stedet for et nationalt IT-system. Denne referencegennemførelsessoftware skal være baseret på en modulstruktur, således forstået at softwaren pakkes og leveres adskilt fra de e-CODEX-systemkomponenter, der er nødvendige for at forbinde den med det decentrale IT-system. Denne grundstruktur burde gøre det muligt for medlemsstaterne at genbruge eller forbedre deres eksisterende nationale retlige kommunikationsinfrastrukturer med henblik på grænseoverskridende anvendelse. |
| --- | --- |

(89)

Det bør være muligt for medlemsstaterne at anvende software udviklet af Kommissionen, nemlig referencegennemførelsessoftwaren, i stedet for et nationalt IT-system. Denne referencegennemførelsessoftware skal være baseret på en modulstruktur, således forstået at softwaren pakkes og leveres adskilt fra de e-CODEX-systemkomponenter, der er nødvendige for at forbinde den med det decentrale IT-system. Denne grundstruktur burde gøre det muligt for medlemsstaterne at genbruge eller forbedre deres eksisterende nationale retlige kommunikationsinfrastrukturer med henblik på grænseoverskridende anvendelse.

| (90) | Kommissionen bør være ansvarlig for skabelse, vedligeholdelse og udvikling af referencegennemførelsessoftwaren. Kommissionen bør udforme, udvikle og vedligeholde referenceimplementeringssoftwaren under overholdelse af databeskyttelseskravene og -principperne i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/1725 (26), forordning (EU) 2016/679 og direktiv (EU) 2016/680, navnlig principperne om databeskyttelse gennem design og gennem standardindstillinger, og et højt cybersikkerhedsniveau. Det er vigtigt, at referencegennemførelsessoftwaren også omfatter hensigtsmæssige tekniske foranstaltninger til at muliggøre de fornødne organisatoriske skridt til at sikre et hensigtsmæssigt niveau af sikkerhed og interoperabilitet. |
| --- | --- |

(90)

Kommissionen bør være ansvarlig for skabelse, vedligeholdelse og udvikling af referencegennemførelsessoftwaren. Kommissionen bør udforme, udvikle og vedligeholde referenceimplementeringssoftwaren under overholdelse af databeskyttelseskravene og -principperne i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/1725 (26), forordning (EU) 2016/679 og direktiv (EU) 2016/680, navnlig principperne om databeskyttelse gennem design og gennem standardindstillinger, og et højt cybersikkerhedsniveau. Det er vigtigt, at referencegennemførelsessoftwaren også omfatter hensigtsmæssige tekniske foranstaltninger til at muliggøre de fornødne organisatoriske skridt til at sikre et hensigtsmæssigt niveau af sikkerhed og interoperabilitet.

| (91) | For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af denne forordning bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser. Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 (27). |
| --- | --- |

(91)

For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af denne forordning bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser. Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 (27).

| (92) | Medlemsstaterne bør for så vidt angår dataudvekslinger foretaget via eller registreret i det decentral IT-system være i stand til at indsamle statistiske oplysninger til opfyldelse af deres overvågnings- og indberetningsforpligtelser i henhold til denne forordning via deres nationale portaler. |
| --- | --- |

(92)

Medlemsstaterne bør for så vidt angår dataudvekslinger foretaget via eller registreret i det decentral IT-system være i stand til at indsamle statistiske oplysninger til opfyldelse af deres overvågnings- og indberetningsforpligtelser i henhold til denne forordning via deres nationale portaler.

| (93) | For at overvåge denne forordnings output, resultater og virkninger bør Kommissionen årligt fremlægge en rapport om det foregående kalenderår baseret på data fra medlemsstaterne. Medlemsstaterne bør til dette formål indsamle og fremsende til Kommissionen omfattende statistiske oplysninger om forskellige aspekter af denne forordning, opdelt på type af data, der anmodes om, modtagerne og hvorvidt det drejer sig om en nødsituation eller ej. |
| --- | --- |

(93)

For at overvåge denne forordnings output, resultater og virkninger bør Kommissionen årligt fremlægge en rapport om det foregående kalenderår baseret på data fra medlemsstaterne. Medlemsstaterne bør til dette formål indsamle og fremsende til Kommissionen omfattende statistiske oplysninger om forskellige aspekter af denne forordning, opdelt på type af data, der anmodes om, modtagerne og hvorvidt det drejer sig om en nødsituation eller ej.

| (94) | Anvendelsen af oversatte standardformularer ville gøre samarbejdet og udvekslingen af oplysninger lettere, hvilket ville muliggøre hurtigere og mere formålstjenlig kommunikation på en brugervenlig måde. Sådanne formularer ville mindske udgifterne til oversættelse og bidrage til en høj kvalitetsstandard i kommunikationen. Svarformularer ville ligeledes give mulighed for en standardiseret informationsudveksling, navnlig hvor tjenesteudbyderne ikke kan efterleve kendelsen, fordi brugerkontoen ikke findes, eller der ikke foreligger nogen oplysninger. De formularer, der er opstillet i denne forordning, ville også gøre det nemmere at indsamle statistiske data. |
| --- | --- |

(94)

Anvendelsen af oversatte standardformularer ville gøre samarbejdet og udvekslingen af oplysninger lettere, hvilket ville muliggøre hurtigere og mere formålstjenlig kommunikation på en brugervenlig måde. Sådanne formularer ville mindske udgifterne til oversættelse og bidrage til en høj kvalitetsstandard i kommunikationen. Svarformularer ville ligeledes give mulighed for en standardiseret informationsudveksling, navnlig hvor tjenesteudbyderne ikke kan efterleve kendelsen, fordi brugerkontoen ikke findes, eller der ikke foreligger nogen oplysninger. De formularer, der er opstillet i denne forordning, ville også gøre det nemmere at indsamle statistiske data.

| (95) | For at tilsikre formålstjenlig håndtering af eventuelle behov for forbedringer vedrørende indholdet af EPOC- og EPOC-PR-formularerne og af de formularer, der skal anvendes til at oplyse om hvorfor det er umuligt at fuldbyrde en EPOC eller en EPOC-PR, til at bekræfte udstedelse af anmodning om edition på grundlag af en editionskendelse og til at forlænge sikringen af elektronisk bevismateriale, bør beføjelsen til at vedtage retsakter delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) for så vidt angår modifikation af de formularer, der er fastsat i denne forordning. Det er navnlig vigtigt, at Kommissionen gennemfører relevante høringer under sit forberedende arbejde, herunder på ekspertniveau, og at disse høringer gennemføres i overensstemmelse med principperne i den interinstitutionelle aftale af 13. april 2016 om bedre lovgivning (28). For at sikre lige deltagelse i forberedelsen af delegerede retsakter modtager Europa-Parlamentet og Rådet navnlig alle dokumenter på samme tid som medlemsstaternes eksperter, og deres eksperter har systematisk adgang til møder i Kommissionens ekspertgrupper, der beskæftiger sig med forberedelsen af delegerede retsakter. |
| --- | --- |

(95)

For at tilsikre formålstjenlig håndtering af eventuelle behov for forbedringer vedrørende indholdet af EPOC- og EPOC-PR-formularerne og af de formularer, der skal anvendes til at oplyse om hvorfor det er umuligt at fuldbyrde en EPOC eller en EPOC-PR, til at bekræfte udstedelse af anmodning om edition på grundlag af en editionskendelse og til at forlænge sikringen af elektronisk bevismateriale, bør beføjelsen til at vedtage retsakter delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) for så vidt angår modifikation af de formularer, der er fastsat i denne forordning. Det er navnlig vigtigt, at Kommissionen gennemfører relevante høringer under sit forberedende arbejde, herunder på ekspertniveau, og at disse høringer gennemføres i overensstemmelse med principperne i den interinstitutionelle aftale af 13. april 2016 om bedre lovgivning (28). For at sikre lige deltagelse i forberedelsen af delegerede retsakter modtager Europa-Parlamentet og Rådet navnlig alle dokumenter på samme tid som medlemsstaternes eksperter, og deres eksperter har systematisk adgang til møder i Kommissionens ekspertgrupper, der beskæftiger sig med forberedelsen af delegerede retsakter.

| (96) | Denne forordning bør ikke berøre EU-instrumenter eller andre internationale instrumenter, aftaler og ordninger om indsamling af bevismateriale, der er omfattet af denne forordnings anvendelsesområde. Medlemsstaternes myndigheder bør vælge det redskab, der passer bedst til det foreliggende tilfælde. De vil i nogle tilfælde måske foretrække at anvende EU-instrumenter og andre internationale instrumenter, aftaler og ordninger, når de anmoder om forskellige typer af efterforskningsforanstaltninger, der ikke er begrænset til edition af elektronisk bevismateriale fra en anden medlemsstat. Medlemsstaterne bør underrette Kommissionen senest tre år efter denne forordnings ikrafttrædelse om eksisterende instrumenter, aftaler og ordninger omhandlet i denne forordning, som de fortsat agter at anvende. Medlemsstaterne bør også underrette Kommissionen om eventuelle nye aftaler eller ordninger som omhandlet i denne forordning senest tre måneder efter undertegnelsen af disse. |
| --- | --- |

(96)

Denne forordning bør ikke berøre EU-instrumenter eller andre internationale instrumenter, aftaler og ordninger om indsamling af bevismateriale, der er omfattet af denne forordnings anvendelsesområde. Medlemsstaternes myndigheder bør vælge det redskab, der passer bedst til det foreliggende tilfælde. De vil i nogle tilfælde måske foretrække at anvende EU-instrumenter og andre internationale instrumenter, aftaler og ordninger, når de anmoder om forskellige typer af efterforskningsforanstaltninger, der ikke er begrænset til edition af elektronisk bevismateriale fra en anden medlemsstat. Medlemsstaterne bør underrette Kommissionen senest tre år efter denne forordnings ikrafttrædelse om eksisterende instrumenter, aftaler og ordninger omhandlet i denne forordning, som de fortsat agter at anvende. Medlemsstaterne bør også underrette Kommissionen om eventuelle nye aftaler eller ordninger som omhandlet i denne forordning senest tre måneder efter undertegnelsen af disse.

| (97) | Som følge af den teknologiske udvikling kunne nye former for kommunikationsmidler være fremherskende om få år, eller der kunne opstå huller i anvendelsen af denne forordning. Det er derfor vigtigt, at der foretages en evaluering af dens anvendelse. |
| --- | --- |

(97)

Som følge af den teknologiske udvikling kunne nye former for kommunikationsmidler være fremherskende om få år, eller der kunne opstå huller i anvendelsen af denne forordning. Det er derfor vigtigt, at der foretages en evaluering af dens anvendelse.

| (98) | Kommissionen bør foretage en evaluering af denne forordning, som bør være baseret på fem kriterier, nemlig effektivitet, virkningsgrad, relevans, sammenhæng og EU-merværdi, og denne evaluering bør danne grundlag for konsekvensanalyser af mulige yderligere foranstaltninger. Evalueringsrapporten bør indeholde en vurdering af anvendelsen af denne forordning og af de resultater, der er blevet opnået for så vidt angår dens mål, samt en vurdering af denne forordnings indvirkning på grundlæggende rettigheder. Kommissionen bør regelmæssigt indsamle oplysninger til at give indsigt til evalueringen af denne forordning. |
| --- | --- |

(98)

Kommissionen bør foretage en evaluering af denne forordning, som bør være baseret på fem kriterier, nemlig effektivitet, virkningsgrad, relevans, sammenhæng og EU-merværdi, og denne evaluering bør danne grundlag for konsekvensanalyser af mulige yderligere foranstaltninger. Evalueringsrapporten bør indeholde en vurdering af anvendelsen af denne forordning og af de resultater, der er blevet opnået for så vidt angår dens mål, samt en vurdering af denne forordnings indvirkning på grundlæggende rettigheder. Kommissionen bør regelmæssigt indsamle oplysninger til at give indsigt til evalueringen af denne forordning.

| (99) | Målet for denne forordning, nemlig at forbedre sikringen og indhentningen af elektronisk bevismateriale på tværs af grænserne, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne på grund af dets grænseoverskridende karakter, men kan bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i TEU. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne forordning ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå dette mål. |
| --- | --- |

(99)

Målet for denne forordning, nemlig at forbedre sikringen og indhentningen af elektronisk bevismateriale på tværs af grænserne, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne på grund af dets grænseoverskridende karakter, men kan bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i TEU. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne forordning ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå dette mål.

| (100) | I medfør af artikel 3 i protokol nr. 21 om Det Forenede Kongeriges og Irlands stilling for så vidt angår området med frihed, sikkerhed og retfærdighed, der er knyttet som bilag til TEU og til TEUF, har Irland meddelt, at det ønsker at deltage i vedtagelsen og anvendelsen af denne forordning. |
| --- | --- |

(100)

I medfør af artikel 3 i protokol nr. 21 om Det Forenede Kongeriges og Irlands stilling for så vidt angår området med frihed, sikkerhed og retfærdighed, der er knyttet som bilag til TEU og til TEUF, har Irland meddelt, at det ønsker at deltage i vedtagelsen og anvendelsen af denne forordning.

| (101) | I medfør af artikel 1 og 2 i protokol nr. 22 om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til TEU og til TEUF, deltager Danmark ikke i vedtagelsen af denne forordning, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Danmark. |
| --- | --- |

(101)

I medfør af artikel 1 og 2 i protokol nr. 22 om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til TEU og til TEUF, deltager Danmark ikke i vedtagelsen af denne forordning, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Danmark.

| (102) | Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse er blevet hørt i overensstemmelse med artikel 42, stk. 1, i forordning (EU) 2018/1725 og afgav en udtalelse den 6. november 2019 (29) — |
| --- | --- |

(102)

Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse er blevet hørt i overensstemmelse med artikel 42, stk. 1, i forordning (EU) 2018/1725 og afgav en udtalelse den 6. november 2019 (29) —

VEDTAGET DENNE FORORDNING:

KAPITEL I

EMNE, ANVENDELSESOMRÅDE OG DEFINITIONER

Artikel 1

Emne

1.   I denne forordning fastsættes regler, hvorefter en myndighed i en medlemsstat i forbindelse med straffesager kan udstede en europæisk editionskendelse eller en europæisk sikringskendelse og dermed pålægge en tjenesteudbyder, der udbyder tjenester i Unionen og er etableret i en anden medlemsstat eller, hvis den ikke er etableret, er repræsenteret ved en retlig repræsentant i en anden medlemsstat, edition eller sikring af elektronisk bevismateriale, uanset hvor dataene befinder sig.

Denne forordning berører ikke de nationale myndigheders beføjelser til at henvende sig til tjenesteudbydere, der er etableret eller repræsenteret på deres område, i den hensigt at sikre, at de overholder nationale foranstaltninger svarende til dem, der er omhandlet i første afsnit.

2.   En mistænkt eller tiltalt person, eller en advokat på denne persons vegne, kan også anmode om udstedelse af en europæisk editionskendelse eller en europæisk sikringskendelse inden for rammerne af retten til et forsvar i overensstemmelse med national strafferetspleje.

3.   Denne forordning indebærer ikke nogen ændring af pligten til at respektere de grundlæggende rettigheder og retsprincipper som fastsat i chartret og i artikel 6 i TEU, og eventuelle forpligtelser, der påhviler de retshåndhævende myndigheder eller de judicielle myndigheder i den henseende, berøres ikke. Denne forordning finder anvendelse uden at berøre de grundlæggende rettigheder, navnlig ytrings- og informationsfriheden, herunder mediefrihed og mediernes pluralisme, respekt for privatlivet og familielivet, beskyttelse af personoplysninger såvel som retten til effektiv domstolsbeskyttelse.

Artikel 2

Anvendelsesområde

1.   Denne forordning finder anvendelse på tjenesteudbydere, der udbyder tjenester i Unionen.

2.   Den europæiske editionskendelse og den europæiske sikringskendelse må kun udstedes i forbindelse med og med henblik på straffesager og med henblik på fuldbyrdelse af en frihedsstraf eller anden frihedsberøvende foranstaltning af mindst fire måneders varighed idømt som led i en straffesag, der er pålagt ved en afgørelse, der ikke er afsagt in absentia, i sager, hvor den dømte person har unddraget sig straffuldbyrdelse. Sådanne kendelser kan også udstedes i sager vedrørende en strafbar handling, som en juridisk person kunne drages til ansvar eller straffes for i udstedelsesstaten.

3.   Den europæiske editionskendelse og den europæiske sikringskendelse må kun udstedes for data vedrørende de tjenesteydelser, der er omhandlet i artikel 3, nr. 3), der udbydes i Unionen.

4.   Denne forordning finder ikke anvendelse på sager, der er indledt med henblik på at tilbyde gensidig retshjælp til en anden medlemsstat eller et tredjeland.

Artikel 3

Definitioner

I denne forordning forstås ved:

| 1) | »europæisk editionskendelse«: en afgørelse med påbud om edition af elektronisk bevismateriale, som er afsagt eller godkendt af en judiciel myndighed i en medlemsstat i overensstemmelse med artikel 4, stk. 1, 2, 4 og 5, og stilet til et udpeget forretningssted eller en retlig repræsentant for en tjenesteudbyder, der udbyder tjenester i Unionen, såfremt dette udpegede forretningssted eller denne retlige repræsentant befinder sig i en anden medlemsstat, som er bundet af denne forordning |
| --- | --- |

1)

»europæisk editionskendelse«: en afgørelse med påbud om edition af elektronisk bevismateriale, som er afsagt eller godkendt af en judiciel myndighed i en medlemsstat i overensstemmelse med artikel 4, stk. 1, 2, 4 og 5, og stilet til et udpeget forretningssted eller en retlig repræsentant for en tjenesteudbyder, der udbyder tjenester i Unionen, såfremt dette udpegede forretningssted eller denne retlige repræsentant befinder sig i en anden medlemsstat, som er bundet af denne forordning

| 2) | »europæisk sikringskendelse«: en afgørelse, der påbyder sikring af elektronisk bevismateriale med henblik på en efterfølgende anmodning om edition, og som er afsagt eller godkendt af en judiciel myndighed i en medlemsstat i overensstemmelse med artikel 4, stk. 3, 4 og 5, og stilet til et udpeget forretningssted eller en retlig repræsentant for en tjenesteudbyder, der udbyder tjenester i Unionen, såfremt dette udpegede forretningssted eller denne retlige repræsentant befinder sig i en anden medlemsstat, som er bundet af denne forordning |
| --- | --- |

2)

»europæisk sikringskendelse«: en afgørelse, der påbyder sikring af elektronisk bevismateriale med henblik på en efterfølgende anmodning om edition, og som er afsagt eller godkendt af en judiciel myndighed i en medlemsstat i overensstemmelse med artikel 4, stk. 3, 4 og 5, og stilet til et udpeget forretningssted eller en retlig repræsentant for en tjenesteudbyder, der udbyder tjenester i Unionen, såfremt dette udpegede forretningssted eller denne retlige repræsentant befinder sig i en anden medlemsstat, som er bundet af denne forordning

| 3) | »tjenesteudbyder«: enhver fysisk eller juridisk person, der udbyder en eller flere af følgende kategorier af tjenester, bortset fra finansielle tjenesteydelser som omhandlet i artikel 2, stk. 2, litra b), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/123/EF (30):






  a) | elektroniske kommunikationstjenester som defineret i artikel 2, nr. 4), i direktiv (EU) 2018/1972 |
| --- | --- | --- |

3)

»tjenesteudbyder«: enhver fysisk eller juridisk person, der udbyder en eller flere af følgende kategorier af tjenester, bortset fra finansielle tjenesteydelser som omhandlet i artikel 2, stk. 2, litra b), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/123/EF (30):

30

a)

elektroniske kommunikationstjenester som defineret i artikel 2, nr. 4), i direktiv (EU) 2018/1972

| b) | internetdomænenavne og IP-nummereringstjenester såsom IP-adressetildeling, domænenavneregister, domænenavneregistrator og domænenavnerelaterede privatlivs- og proxytjenester |
| --- | --- |

b)

internetdomænenavne og IP-nummereringstjenester såsom IP-adressetildeling, domænenavneregister, domænenavneregistrator og domænenavnerelaterede privatlivs- og proxytjenester

| c) | andre tjenester i informationssamfundet som omhandlet i artikel 1, stk. 1, litra b), i direktiv (EU) 2015/1535, der






  i) | sætter deres brugere i stand til at kommunikere med hinanden eller |
| --- | --- | --- |

c)

andre tjenester i informationssamfundet som omhandlet i artikel 1, stk. 1, litra b), i direktiv (EU) 2015/1535, der

i)

sætter deres brugere i stand til at kommunikere med hinanden eller

| ii) | gør det muligt at opbevare eller på anden måde behandle data på vegne af de brugere, som tjenesten ydes til, såfremt datalagring er et afgørende element i den tjeneste, som ydes brugeren |
| --- | --- |

ii)

gør det muligt at opbevare eller på anden måde behandle data på vegne af de brugere, som tjenesten ydes til, såfremt datalagring er et afgørende element i den tjeneste, som ydes brugeren

| 4) | »udbyde tjenester i Unionen«:






  a) | give fysiske eller juridiske personer i en medlemsstat mulighed for at anvende de tjenester, der er anført i nr. 3), og |
| --- | --- | --- |

4)

»udbyde tjenester i Unionen«:

a)

give fysiske eller juridiske personer i en medlemsstat mulighed for at anvende de tjenester, der er anført i nr. 3), og

| b) | have en væsentlig tilknytning på grundlag af specifikke faktuelle kriterier til den medlemsstat, der er omhandlet i litra a); en sådan væsentlig tilknytning anses for at foreligge, såfremt en tjenesteudbyder er etableret i en medlemsstat, eller, hvor dette ikke er tilfældet, såfremt den har et betydeligt antal brugere i en eller flere medlemsstater, eller såfremt aktiviteter målrettes mod en eller flere medlemsstater |
| --- | --- |

b)

have en væsentlig tilknytning på grundlag af specifikke faktuelle kriterier til den medlemsstat, der er omhandlet i litra a); en sådan væsentlig tilknytning anses for at foreligge, såfremt en tjenesteudbyder er etableret i en medlemsstat, eller, hvor dette ikke er tilfældet, såfremt den har et betydeligt antal brugere i en eller flere medlemsstater, eller såfremt aktiviteter målrettes mod en eller flere medlemsstater

| 5) | »forretningssted«: enhed, der rent faktisk udfører en økonomisk aktivitet i et ikke nærmere angivet tidsrum og ved hjælp af en fast infrastruktur, hvorfra forretningen med levering af tjenester udføres eller forretningen ledes |
| --- | --- |

5)

»forretningssted«: enhed, der rent faktisk udfører en økonomisk aktivitet i et ikke nærmere angivet tidsrum og ved hjælp af en fast infrastruktur, hvorfra forretningen med levering af tjenester udføres eller forretningen ledes

| 6) | »udpeget forretningssted«: et forretningssted med status som juridisk person, der er skriftligt udpeget af en tjensteudbyder, der er etableret i en medlemsstat, der deltager i et retligt instrument, der er omhandlet i artikel 1, stk. 2, i direktiv (EU) 2023/1544, med henblik på de formål, der er omhandlet i nævnte direktivs artikel 1, stk. 1, og artikel 3, stk. 1 |
| --- | --- |

6)

»udpeget forretningssted«: et forretningssted med status som juridisk person, der er skriftligt udpeget af en tjensteudbyder, der er etableret i en medlemsstat, der deltager i et retligt instrument, der er omhandlet i artikel 1, stk. 2, i direktiv (EU) 2023/1544, med henblik på de formål, der er omhandlet i nævnte direktivs artikel 1, stk. 1, og artikel 3, stk. 1

| 7) | »retlig repræsentant«: en fysisk eller juridisk person, der er skriftligt udpeget af en tjenesteudbyder, der ikke er etableret i en af de medlemsstater, der deltager i et retligt instrument, der er omhandlet i artikel 1, stk. 2, i direktiv (EU) 2023/1544, med henblik på de formål, der er omhandlet i nævnte direktivs artikel 1, stk. 1, og artikel 3, stk. 1 |
| --- | --- |

7)

»retlig repræsentant«: en fysisk eller juridisk person, der er skriftligt udpeget af en tjenesteudbyder, der ikke er etableret i en af de medlemsstater, der deltager i et retligt instrument, der er omhandlet i artikel 1, stk. 2, i direktiv (EU) 2023/1544, med henblik på de formål, der er omhandlet i nævnte direktivs artikel 1, stk. 1, og artikel 3, stk. 1

| 8) | »elektronisk bevismateriale«: abonnentdata, trafikdata eller indholdsdata, der opbevares i elektronisk form af eller på vegne af en tjenesteudbyder på tidspunktet for modtagelsen af en attest for en europæisk editionskendelse (EPOC) eller en attest for en europæisk sikringskendelse (EPOC-PR) |
| --- | --- |

8)

»elektronisk bevismateriale«: abonnentdata, trafikdata eller indholdsdata, der opbevares i elektronisk form af eller på vegne af en tjenesteudbyder på tidspunktet for modtagelsen af en attest for en europæisk editionskendelse (EPOC) eller en attest for en europæisk sikringskendelse (EPOC-PR)

| 9) | »abonnentdata«: data opbevaret af en tjenesteudbyder, som vedrører abonnement på dennes tjenester, og som vedrører:






  a) | en abonnents eller en kundes identitet såsom opgivne navn, fødselsdato, postadresse eller fysisk adresse, fakturerings- og betalingsoplysninger, telefonnummer eller e-mailadresse |
| --- | --- | --- |

9)

»abonnentdata«: data opbevaret af en tjenesteudbyder, som vedrører abonnement på dennes tjenester, og som vedrører:

a)

en abonnents eller en kundes identitet såsom opgivne navn, fødselsdato, postadresse eller fysisk adresse, fakturerings- og betalingsoplysninger, telefonnummer eller e-mailadresse

| b) | type tjeneste og dens varighed, herunder tekniske data og data til identifikation af tilknyttede tekniske foranstaltninger eller grænseflader, der anvendtes af eller stilledes til rådighed for abonnenten eller kunden i forbindelse med indledende registrering eller aktivering, og data vedrørende validering af brugen af tjenesten, bortset fra password eller andre autentifikationsmidler, der anvendes i stedet for et password, som leveres af en bruger eller oprettes efter anmodning fra en bruger |
| --- | --- |

b)

type tjeneste og dens varighed, herunder tekniske data og data til identifikation af tilknyttede tekniske foranstaltninger eller grænseflader, der anvendtes af eller stilledes til rådighed for abonnenten eller kunden i forbindelse med indledende registrering eller aktivering, og data vedrørende validering af brugen af tjenesten, bortset fra password eller andre autentifikationsmidler, der anvendes i stedet for et password, som leveres af en bruger eller oprettes efter anmodning fra en bruger

| 10) | »data der anmodes om alene med henblik på identifikation af bruger«: IP-adresser og, hvor det er nødvendigt, de relevante source ports og tidsstempler, nemlig dato og klokkeslæt, eller tekniske elementer svarende til disse identifikatorer og tilhørende information, såfremt der anmodes om dette af retshåndhævende myndigheder eller judicielle myndigheder alene til det formål at identificere brugeren i forbindelse med en bestemt strafferetlig efterforskning |
| --- | --- |

10)

»data der anmodes om alene med henblik på identifikation af bruger«: IP-adresser og, hvor det er nødvendigt, de relevante source ports og tidsstempler, nemlig dato og klokkeslæt, eller tekniske elementer svarende til disse identifikatorer og tilhørende information, såfremt der anmodes om dette af retshåndhævende myndigheder eller judicielle myndigheder alene til det formål at identificere brugeren i forbindelse med en bestemt strafferetlig efterforskning

| 11) | »trafikdata«: data, som vedrører levering af en tjenesteydelse, der udbydes af en tjenesteudbyder, og som har til formål at give kontekst eller yderligere oplysninger om en sådan tjeneste og er genereret eller behandlet af tjenesteudbyderens informationssystem, såsom afsender og modtager af en meddelelse eller en anden form for interaktion, om enhedens placering, dato, tidspunkt, varighed, størrelse, routing, format, den anvendte protokol og kompressionstypen, og andre elektroniske kommunikationsmetadata og andre data end abonnentdata om start og afslutning af en brugeradgangssession til en tjeneste såsom dato og klokkeslæt for anvendelse og log-in og log-af til og fra tjenesten |
| --- | --- |

11)

»trafikdata«: data, som vedrører levering af en tjenesteydelse, der udbydes af en tjenesteudbyder, og som har til formål at give kontekst eller yderligere oplysninger om en sådan tjeneste og er genereret eller behandlet af tjenesteudbyderens informationssystem, såsom afsender og modtager af en meddelelse eller en anden form for interaktion, om enhedens placering, dato, tidspunkt, varighed, størrelse, routing, format, den anvendte protokol og kompressionstypen, og andre elektroniske kommunikationsmetadata og andre data end abonnentdata om start og afslutning af en brugeradgangssession til en tjeneste såsom dato og klokkeslæt for anvendelse og log-in og log-af til og fra tjenesten

| 12) | »indholdsdata«: al data i digitalt format, såsom tekst, stemme, video, billeder og lyd, bortset fra abonnentdata eller trafikdata |
| --- | --- |

12)

»indholdsdata«: al data i digitalt format, såsom tekst, stemme, video, billeder og lyd, bortset fra abonnentdata eller trafikdata

| 13) | »informationssystem«: et informationssystem som defineret i artikel 2, litra a), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/40/EU (31) |
| --- | --- |

13)

»informationssystem«: et informationssystem som defineret i artikel 2, litra a), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/40/EU (31)

31

| 14) | »udstedelsesstat«: den medlemsstat, hvor den europæiske editionskendelse eller den europæiske sikringskendelse er udstedt |
| --- | --- |

14)

»udstedelsesstat«: den medlemsstat, hvor den europæiske editionskendelse eller den europæiske sikringskendelse er udstedt

| 15) | »udstedelsesmyndighed«: den myndighed i udstedelsesstaten, der i overensstemmelse med artikel 4 er kompetent til at udstede en europæisk editionskendelse eller en europæisk sikringskendelse |
| --- | --- |

15)

»udstedelsesmyndighed«: den myndighed i udstedelsesstaten, der i overensstemmelse med artikel 4 er kompetent til at udstede en europæisk editionskendelse eller en europæisk sikringskendelse

| 16) | »fuldbyrdelsesstat«: den medlemsstat, hvor det udpegede forretningssted er etableret eller den retlige repræsentant er fastboende, og til hvilken en europæisk editionskendelse og en EPOC eller en europæisk sikringskendelse og en EPOC-PR fremsendes af udstedelsesmyndigheden til underretning eller fuldbyrdelse i overensstemmelse med denne forordning |
| --- | --- |

16)

»fuldbyrdelsesstat«: den medlemsstat, hvor det udpegede forretningssted er etableret eller den retlige repræsentant er fastboende, og til hvilken en europæisk editionskendelse og en EPOC eller en europæisk sikringskendelse og en EPOC-PR fremsendes af udstedelsesmyndigheden til underretning eller fuldbyrdelse i overensstemmelse med denne forordning

| 17) | »fuldbyrdelsesmyndighed«: den myndighed i fuldbyrdelsesstaten, som i overensstemmelse med denne stats nationale ret er kompetent til at modtage en europæisk editionskendelse og en EPOC eller en europæisk sikringskendelse og en EPOC-PR fremsendt af udstedelsesmyndigheden til underretning eller fuldbyrdelse i overensstemmelse med denne forordning |
| --- | --- |

17)

»fuldbyrdelsesmyndighed«: den myndighed i fuldbyrdelsesstaten, som i overensstemmelse med denne stats nationale ret er kompetent til at modtage en europæisk editionskendelse og en EPOC eller en europæisk sikringskendelse og en EPOC-PR fremsendt af udstedelsesmyndigheden til underretning eller fuldbyrdelse i overensstemmelse med denne forordning

| 18) | »nødsituation«: en situation, hvor der består en overhængende fare for en persons liv, fysiske integritet eller sikkerhed, eller for en kritisk infrastruktur som defineret i artikel 2, litra a), i direktiv 2008/114/EF, hvor afbrydelse eller ødelæggelse af en sådan kritisk infrastruktur ville medføre overhængende fare for en persons liv, fysiske integritet eller sikkerhed, herunder gennem alvorlig skade for forsyningen af befolkningen med grundlæggende fornødenheder til befolkningen eller for udøvelsen af statens centrale funktioner |
| --- | --- |

18)

»nødsituation«: en situation, hvor der består en overhængende fare for en persons liv, fysiske integritet eller sikkerhed, eller for en kritisk infrastruktur som defineret i artikel 2, litra a), i direktiv 2008/114/EF, hvor afbrydelse eller ødelæggelse af en sådan kritisk infrastruktur ville medføre overhængende fare for en persons liv, fysiske integritet eller sikkerhed, herunder gennem alvorlig skade for forsyningen af befolkningen med grundlæggende fornødenheder til befolkningen eller for udøvelsen af statens centrale funktioner

| 19) | »dataansvarlig«: dataansvarlig som defineret i artikel 4, nr. 7), i forordning (EU) 2016/679 |
| --- | --- |

19)

»dataansvarlig«: dataansvarlig som defineret i artikel 4, nr. 7), i forordning (EU) 2016/679

| 20) | »databehandler«: databehandler som defineret i artikel 4, nr. 8), i forordning (EU) 2016/679 |
| --- | --- |

20)

»databehandler«: databehandler som defineret i artikel 4, nr. 8), i forordning (EU) 2016/679

| 21) | »decentralt IT-system«: et netværk af IT-systemer og interoperable adgangspunkter, som drives af de enkelte medlemsstater, EU-agenturer eller -organer og på disses respektive ansvar, og som muliggør, at grænseoverskridende udveksling af oplysninger kan finde sted på en sikker og pålidelig måde. |
| --- | --- |

21)

»decentralt IT-system«: et netværk af IT-systemer og interoperable adgangspunkter, som drives af de enkelte medlemsstater, EU-agenturer eller -organer og på disses respektive ansvar, og som muliggør, at grænseoverskridende udveksling af oplysninger kan finde sted på en sikker og pålidelig måde.

KAPITEL II

EUROPÆISK EDITIONSKENDELSE, EUROPÆISK SIKRINGSKENDELSE OG ATTESTER

Artikel 4

Udstedelsesmyndighed

1.   En europæisk editionskendelse til indhentning af abonnentdata eller til indhentning af data der anmodes om alene med henblik på identifikation af bruger som defineret i artikel 3, nr. 10), må alene udstedes af:

| a) | en dommer, en domstol, en undersøgelsesdommer eller en offentlig anklager, der er kompetent i den pågældende sag, eller |
| --- | --- |

a)

en dommer, en domstol, en undersøgelsesdommer eller en offentlig anklager, der er kompetent i den pågældende sag, eller

| b) | enhver anden kompetent myndighed som defineret af udstedelsesstaten, der i den pågældende sag handler i sin egenskab af efterforskningsmyndighed i straffesager med kompetence til at indsamle bevismateriale i overensstemmelse med national ret; i et sådant tilfælde skal den europæiske editionskendelse godkendes efter prøvelse af, at den opfylder betingelserne for udstedelse af en europæisk editionskendelse i henhold til denne forordning, af en dommer, domstol, undersøgelsesdommer eller offentlig anklager i udstedelsesstaten. |
| --- | --- |

b)

enhver anden kompetent myndighed som defineret af udstedelsesstaten, der i den pågældende sag handler i sin egenskab af efterforskningsmyndighed i straffesager med kompetence til at indsamle bevismateriale i overensstemmelse med national ret; i et sådant tilfælde skal den europæiske editionskendelse godkendes efter prøvelse af, at den opfylder betingelserne for udstedelse af en europæisk editionskendelse i henhold til denne forordning, af en dommer, domstol, undersøgelsesdommer eller offentlig anklager i udstedelsesstaten.

2.   En europæisk editionskendelse til indhentning af trafikdata, bortset fra data der anmodes om alene med henblik på identifikation af bruger som defineret i artikel 3, nr. 10), eller til indhentning af indholdsdata, må alene udstedes af:

| a) | en dommer, domstol eller undersøgelsesdommer, der er kompetent i den pågældende sag, eller |
| --- | --- |

a)

en dommer, domstol eller undersøgelsesdommer, der er kompetent i den pågældende sag, eller

| b) | enhver anden kompetent myndighed som defineret af udstedelsesstaten, der i den pågældende sag handler i sin egenskab af efterforskningsmyndighed i straffesager med kompetence til at indsamle bevismateriale i overensstemmelse med national ret; i et sådant tilfælde skal den europæiske editionskendelse godkendes efter prøvelse af, at den opfylder betingelserne for udstedelse af en europæisk editionskendelse i henhold til denne forordning, af en dommer, domstol eller undersøgelsesdommer i udstedelsesstaten. |
| --- | --- |

b)

enhver anden kompetent myndighed som defineret af udstedelsesstaten, der i den pågældende sag handler i sin egenskab af efterforskningsmyndighed i straffesager med kompetence til at indsamle bevismateriale i overensstemmelse med national ret; i et sådant tilfælde skal den europæiske editionskendelse godkendes efter prøvelse af, at den opfylder betingelserne for udstedelse af en europæisk editionskendelse i henhold til denne forordning, af en dommer, domstol eller undersøgelsesdommer i udstedelsesstaten.

3.   En europæisk sikringskendelse for enhver datakategori må alene udstedes af:

| a) | en dommer, en domstol, en undersøgelsesdommer eller offentlig anklager, der er kompetent i den pågældende sag, eller |
| --- | --- |

a)

en dommer, en domstol, en undersøgelsesdommer eller offentlig anklager, der er kompetent i den pågældende sag, eller

| b) | enhver anden kompetent myndighed som defineret af udstedelsesstaten, der i den pågældende sag handler i sin egenskab af efterforskningsmyndighed i straffesager med kompetence til at indsamle bevismateriale i overensstemmelse med national ret; i et sådant tilfælde skal den europæiske sikringskendelse godkendes efter prøvelse af, at den opfylder betingelserne for udstedelse af en europæisk sikringskendelse i henhold til denne forordning, af en dommer, domstol, undersøgelsesdommer eller offentlig anklager i udstedelsesstaten. |
| --- | --- |

b)

enhver anden kompetent myndighed som defineret af udstedelsesstaten, der i den pågældende sag handler i sin egenskab af efterforskningsmyndighed i straffesager med kompetence til at indsamle bevismateriale i overensstemmelse med national ret; i et sådant tilfælde skal den europæiske sikringskendelse godkendes efter prøvelse af, at den opfylder betingelserne for udstedelse af en europæisk sikringskendelse i henhold til denne forordning, af en dommer, domstol, undersøgelsesdommer eller offentlig anklager i udstedelsesstaten.

4.   Når en europæisk editionskendelse eller en europæisk sikringskendelse er blevet godkendt af en judiciel myndighed i henhold til stk. 1, litra b), stk. 2, litra b), eller stk. 3, litra b), kan denne myndighed også betragtes som en udstedelsesmyndighed med henblik på fremsendelse af EPOC'en og EPOC-PR'en.

5.   I en behørigt konstateret nødsituation som defineret i artikel 3, nr. 18), kan de kompetente myndigheder omhandlet i nærværende artikels stk. 1, litra b), og stk. 3, litra b), undtagelsesvist udstede en europæisk editionskendelse vedrørende abonnentdata eller data der anmodes om alene med henblik på identifikation af bruger som defineret i artikel 3, nr. 10), eller en europæisk sikringskendelse uden forudgående godkendelse af den pågældende kendelse, såfremt godkendelse ikke kan opnås i tide og såfremt disse myndigheder kunne udstede en kendelse i en tilsvarende indenlandsk sag uden forudgående godkendelse. Udstedelsesmyndigheden skal indhente en efterfølgende godkendelse uden unødigt ophold og senest inden for 48 timer. Såfremt den pågældende kendelse ikke opnår efterfølgende godkendelse, ophæver udstedelsesmyndigheden omgående kendelsen og sletter eller på anden vis begrænser anvendelsen af de indhentede data.

6.   Hver medlemsstat kan udpege en eller flere centrale myndigheder til at forestå den administrative fremsendelse af EPOC'er, EPOC-PR'er, af europæiske editionskendelser og europæiske sikringskendelser og af meddelelser, og af modtagelse af data og meddelelser samt af fremsendelse af anden officiel korrespondance vedrørende sådanne attester eller kendelser.

Artikel 5

Betingelser for udstedelse af en europæisk editionskendelse

1.   En udstedelsesmyndighed må kun udstede en europæisk editionskendelse, såfremt betingelserne i denne artikel er opfyldt.

2.   En europæisk editionskendelse skal være nødvendig for og stå i et rimeligt forhold til formålene med de i artikel 2, stk. 3, omhandlede sager, idet der skal tages hensyn til den mistænktes eller tiltaltes rettigheder, og må kun udstedes, hvis en lignende kendelse kunne være blevet udstedt på samme betingelser i en tilsvarende indenlandsk sag.

3.   En europæisk editionskendelse til indhentning af abonnentdata eller data der anmodes om alene med henblik på identifikation af bruger som defineret i artikel 3, nr. 10), kan udstedes for alle strafbare handlinger og for fuldbyrdelse af frihedsstraffe eller andre frihedsberøvende foranstaltninger af mindst fire måneders varighed idømt som led i en straffesag, der er pålagt ved en afgørelse, der ikke er afsagt in absentia, i sager, hvor den dømte person har unddraget sig straffuldbyrdelse.

4.   En editionskendelse til indhentning af trafikdata, bortset fra data der anmodes om alene med henblik på identifikation af bruger som defineret i denne forordnings artikel 3, nr. 10), eller til indhentning af indholdsdata, må kun udstedes for:

| a) | strafbare handlinger, der i udstedelsesstaten kan straffes med en frihedsstraf af en maksimal varighed på mindst tre år eller |
| --- | --- |

a)

strafbare handlinger, der i udstedelsesstaten kan straffes med en frihedsstraf af en maksimal varighed på mindst tre år eller

| b) | for følgende lovovertrædelser, hvis de helt eller delvis er begået ved brug af et informationssystem:






  i) | lovovertrædelser som defineret i artikel 3-8 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2019/713 (32) |
| --- | --- | --- |

b)

for følgende lovovertrædelser, hvis de helt eller delvis er begået ved brug af et informationssystem:

i)

lovovertrædelser som defineret i artikel 3-8 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2019/713 (32)

| ii) | lovovertrædelser som defineret i artikel 3-7 i direktiv 2011/93/EU |
| --- | --- |

ii)

lovovertrædelser som defineret i artikel 3-7 i direktiv 2011/93/EU

| iii) | lovovertrædelser som defineret i artikel 3-8 i direktiv 2013/40/EU |
| --- | --- |

iii)

lovovertrædelser som defineret i artikel 3-8 i direktiv 2013/40/EU

| c) | strafbare handlinger som defineret i artikel 3-12 og 14 i direktiv (EU) 2017/541 |
| --- | --- |

c)

strafbare handlinger som defineret i artikel 3-12 og 14 i direktiv (EU) 2017/541

| d) | fuldbyrdelse af frihedsstraf eller frihedsberøvende foranstaltning af mindst fire måneders varighed idømt som led i en straffesag, der er pålagt ved en afgørelse, der ikke er afsagt in absentia, i sager, hvor den dømte person har unddraget sig straffuldbyrdelse, vedrørende strafbare handlinger omhandlet i dette stykkes litra a), b) og c). |
| --- | --- |

d)

fuldbyrdelse af frihedsstraf eller frihedsberøvende foranstaltning af mindst fire måneders varighed idømt som led i en straffesag, der er pålagt ved en afgørelse, der ikke er afsagt in absentia, i sager, hvor den dømte person har unddraget sig straffuldbyrdelse, vedrørende strafbare handlinger omhandlet i dette stykkes litra a), b) og c).

5.   En europæisk editionskendelse skal indeholde følgende oplysninger:

| a) | udstedelsesmyndigheden og, i givet fald, godkendelsesmyndigheden |
| --- | --- |

a)

udstedelsesmyndigheden og, i givet fald, godkendelsesmyndigheden

| b) | den modtager, den europæiske editionskendelse er stilet til som omhandlet i artikel 7 |
| --- | --- |

b)

den modtager, den europæiske editionskendelse er stilet til som omhandlet i artikel 7

| c) | brugeren, undtagen hvis kendelsens eneste formål er at identificere brugeren, eller en anden entydig identifikator såsom brugernavn, login-ID eller kontonavn for at fastslå, hvilke oplysninger der anmodes om |
| --- | --- |

c)

brugeren, undtagen hvis kendelsens eneste formål er at identificere brugeren, eller en anden entydig identifikator såsom brugernavn, login-ID eller kontonavn for at fastslå, hvilke oplysninger der anmodes om

| d) | den datakategori der anmodes om som defineret i artikel 3, nr. 9)-12) |
| --- | --- |

d)

den datakategori der anmodes om som defineret i artikel 3, nr. 9)-12)

| e) | i givet fald det tidsinterval for de oplysninger, for hvilke der anmodes om edition |
| --- | --- |

e)

i givet fald det tidsinterval for de oplysninger, for hvilke der anmodes om edition

| f) | de gældende bestemmelser i udstedelsesstatens strafferet |
| --- | --- |

f)

de gældende bestemmelser i udstedelsesstatens strafferet

| g) | i nødsituationer som defineret i artikel 3, nr. 18), behørig begrundelse for, at der foreligger en nødsituation |
| --- | --- |

g)

i nødsituationer som defineret i artikel 3, nr. 18), behørig begrundelse for, at der foreligger en nødsituation

| h) | i sager hvor den europæiske editionskendelse er direkte stilet til tjenesteudbyderen, der opbevarer eller på anden måde behandler dataene på vegne af den dataansvarlige, en bekræftelse af, at betingelserne i denne artikels stk. 6 er opfyldt |
| --- | --- |

h)

i sager hvor den europæiske editionskendelse er direkte stilet til tjenesteudbyderen, der opbevarer eller på anden måde behandler dataene på vegne af den dataansvarlige, en bekræftelse af, at betingelserne i denne artikels stk. 6 er opfyldt

| i) | begrundelsen for at fastslå, at den europæiske editionskendelse opfylder betingelserne for nødvendighed og proportionalitet i henhold til denne artikels stk. 2 |
| --- | --- |

i)

begrundelsen for at fastslå, at den europæiske editionskendelse opfylder betingelserne for nødvendighed og proportionalitet i henhold til denne artikels stk. 2

| j) | et sammendrag af sagsforholdet. |
| --- | --- |

j)

et sammendrag af sagsforholdet.

6.   En europæisk editionskendelse stiles til tjenesteudbyderen, der fungerer som dataansvarlige i overensstemmelse med forordning (EU) 2016/679.

En editionskendelse kan undtagelsesvist stiles direkte til den tjenesteudbyder, der opbevarer eller på anden måde behandler data på vegne af den dataansvarlige, såfremt:

| a) | den dataansvarlige ikke kan identificeres, trods rimelig indsats fra udstedelsesmyndighedens side, eller |
| --- | --- |

a)

den dataansvarlige ikke kan identificeres, trods rimelig indsats fra udstedelsesmyndighedens side, eller

| b) | det kunne være til skade for efterforskningen at stile editionskendelsen til den dataansvarlige. |
| --- | --- |

b)

det kunne være til skade for efterforskningen at stile editionskendelsen til den dataansvarlige.

7.   Den databehandler, der opbevarer eller på anden måde behandler oplysningerne på vegne af den dataansvarlige, underretter i overensstemmelse med forordning (EU) 2016/679 den dataansvarlige om edition af oplysningerne, medmindre udstedelsesmyndigheden har anmodet tjenesteudbyderen om at afstå fra at underrette den dataansvarlige, så længe det er nødvendigt og forholdsmæssigt, for ikke at hindre den pågældende straffesag. I så fald anfører udstedelsesmyndigheden i sagsakterne årsagerne til forsinkelsen i at underrette den dataansvarlige. Der skal også tilføjes en kort begrundelse i EPOC'en.

8.   Hvor oplysningerne opbevares eller på anden måde behandles som en del af en infrastruktur, som en tjenesteudbyder stiller til rådighed for en myndighed, må der kun udstedes en europæisk editionskendelse, såfremt den myndighed, for hvilken oplysningerne opbevares eller på anden måde behandles, befinder sig i udstedelsesstaten.

9.   I tilfælde, hvor oplysninger omfattet af tavshedspligt i henhold til udstedelsesstatens ret opbevares eller på anden måde behandles af en tjenesteudbyder som en del af en infrastruktur, der stilles til rådighed for erhvervsudøvere omfattet af tavshedspligt (»tavshedsforpligtet erhvervsudøver«) i erhvervsmæssigt øjemed, må en europæisk editionskendelse til indhentning af trafikdata, bortset fra data der anmodes om alene med henblik på identifikation af bruger som defineret i artikel 3, nr. 10), eller til indhentning af indholdsdata kun udstedes:

| a) | såfremt den tavshedsforpligtede erhvervsudøver er fastboende i udstedelsesstaten |
| --- | --- |

a)

såfremt den tavshedsforpligtede erhvervsudøver er fastboende i udstedelsesstaten

| b) | såfremt henvendelse til den tavshedsforpligtede erhvervsudøver kunne være til skade for efterforskningen eller |
| --- | --- |

b)

såfremt henvendelse til den tavshedsforpligtede erhvervsudøver kunne være til skade for efterforskningen eller

| c) | såfremt der er givet afkald på retten til fortrolighed i overensstemmelse med gældende ret. |
| --- | --- |

c)

såfremt der er givet afkald på retten til fortrolighed i overensstemmelse med gældende ret.

10.   Hvis udstedelsesmyndigheden har grund til at formode, at trafikdataene, bortset fra data der anmodes om alene med henblik på identifikation af bruger som defineret i artikel 3, nr. 10), eller de indholdsdata, der anmodes om i den europæiske editionskendelse, er beskyttet af immunitet eller privilegier i henhold til fuldbyrdelsesstatens ret, eller at disse data i den pågældende stat er omfattet af regler om fastlæggelse og begrænsning af strafferetligt ansvar vedrørende pressefrihed eller ytringsfrihed i andre medier, kan udstedelsesmyndigheden anmode om afklaring, inden den udsteder editionskendelsen, herunder ved at høre de kompetente myndigheder i fuldbyrdelsesstaten, enten direkte eller via Eurojust eller Det Europæiske Retlige Netværk.

Udstedelsesmyndigheden udsteder ikke en europæisk editionskendelse, hvis den finder, at de trafikdata, der anmodes om, bortset fra data der anmodes om alene med henblik på identifikation af bruger som defineret i artikel 3, nr. 10), eller indholdsdata er beskyttet af immunitet eller privilegier i henhold til fuldbyrdelsesstatens ret, eller at disse data i den pågældende stat er omfattet af regler om fastlæggelse og begrænsning af strafferetligt ansvar vedrørende pressefrihed og ytringsfrihed i andre medier.

Artikel 6

Betingelser for udstedelse af en europæisk sikringskendelse

1.   En udstedelsesmyndighed må kun udstede en europæisk sikringskendelse, såfremt betingelserne i denne artikel er opfyldt. Artikel 5, stk. 8, finder tilsvarende anvendelse.

2.   En sikringskendelse skal være nødvendig for og stå i rimeligt forhold til formålet om at forhindre fjernelse, sletning eller ændring af oplysninger med henblik på en efterfølgende anmodning om edition af disse oplysninger via gensidig retlig bistand, en europæisk efterforskningskendelse (EIO) eller en europæisk editionskendelse, idet der skal taget hensyn til den mistænktes eller tiltaltes rettigheder.

3.   En europæisk sikringskendelse kan udstedes for enhver strafbar handling, hvis den kunne være blevet udstedt på samme betingelser i en lignende indenlandsk sag, og med henblik på fuldbyrdelse af en frihedsstraf eller anden frihedsberøvende foranstaltning af mindst fire måneders varighed idømt som led i en straffesag, der er pålagt ved en afgørelse, der ikke er afsagt in absentia, i sager, hvor den dømte person har unddraget sig straffuldbyrdelse.

4.   En europæisk sikringskendelse skal indeholde følgende oplysninger:

| a) | udstedelsesmyndigheden og, i givet fald, godkendelsesmyndigheden |
| --- | --- |

a)

udstedelsesmyndigheden og, i givet fald, godkendelsesmyndigheden

| b) | modtageren af den europæiske sikringskendelse som omhandlet i artikel 7 |
| --- | --- |

b)

modtageren af den europæiske sikringskendelse som omhandlet i artikel 7

| c) | brugeren, undtagen hvis kendelsens eneste formål er at identificere brugeren, eller en anden entydig identifikator såsom brugernavn, login-ID eller kontonavn for at fastslå, de oplysninger, for hvilke der anmodes om sikring |
| --- | --- |

c)

brugeren, undtagen hvis kendelsens eneste formål er at identificere brugeren, eller en anden entydig identifikator såsom brugernavn, login-ID eller kontonavn for at fastslå, de oplysninger, for hvilke der anmodes om sikring

| d) | den datakategori der anmodes om som defineret i artikel 3, nr. 9)-12) |
| --- | --- |

d)

den datakategori der anmodes om som defineret i artikel 3, nr. 9)-12)

| e) | i givet fald det tidsinterval for de oplysninger, for hvilke der anmodes om sikring |
| --- | --- |

e)

i givet fald det tidsinterval for de oplysninger, for hvilke der anmodes om sikring

| f) | de gældende bestemmelser i udstedelsesstatens strafferet |
| --- | --- |

f)

de gældende bestemmelser i udstedelsesstatens strafferet

| g) | begrundelsen for at fastslå, at den europæiske sikringskendelse opfylde betingelserne for nødvendighed og proportionalitet i henhold til denne artikels stk. 2. |
| --- | --- |

g)

begrundelsen for at fastslå, at den europæiske sikringskendelse opfylde betingelserne for nødvendighed og proportionalitet i henhold til denne artikels stk. 2.

Artikel 7

Modtagere af europæiske editionskendelser og europæiske sikringskendelser

1.   Europæiske editionskendelser og europæiske sikringskendelser stiles direkte til et udpeget forretningssted eller en retlig repræsentant for den omhandlede tjenesteudbyder.

2.   I nødsituationer som defineret i artikel 3, nr. 18), hvor det udpegede forretningssted eller den retlige repræsentant for en tjenesteudbyder ikke reagerer på en EPOC eller en EPOC-PR inden for fristerne, kan den pågældende EPOC eller EPOC-PR undtagelsesvis stiles til ethvert andet forretningssted eller retlig repræsentant for tjenesteudbyderen i Unionen.

Artikel 8

Underretning af fuldbyrdelsesmyndigheden

1.   Udstedelsesmyndigheden skal, når den udsteder en europæisk editionskendelse til indhentning af trafikdata, bortset fra data der anmodes om alene med henblik på identifikation af bruger som defineret i artikel 3, nr. 10), eller til indhentning af indholdsdata, underrette fuldbyrdelsesmyndigheden ved at fremsende EPOC'en til denne myndighed samtidig med, at den fremsender EPOC'en til modtageren i overensstemmelse med artikel 9, stk. 1 og 2.

2.   Stk. 1 finder ikke anvendelse, hvis udstedelsesmyndigheden på tidspunktet for udstedelse af kendelsen har rimelig grund til at antage, at:

| a) | lovovertrædelsen er begået, er ved at blive begået eller sandsynligvis vil blive begået i udstedelsesstaten, og |
| --- | --- |

a)

lovovertrædelsen er begået, er ved at blive begået eller sandsynligvis vil blive begået i udstedelsesstaten, og

| b) | den person, hvis oplysninger der anmodes om, er bosiddende i udstedelsesstaten. |
| --- | --- |

b)

den person, hvis oplysninger der anmodes om, er bosiddende i udstedelsesstaten.

3.   Når udstedelsesmyndigheden fremsender EPOC'en som omhandlet i denne artikels stk. 1 til fuldbyrdelsesmyndigheden, skal den, hvor det er relevant, medtage eventuelle yderligere oplysninger, der kunne være nødvendige for at vurdere muligheden for at påberåbe sig en grund til afslag i overensstemmelse med artikel 12.

4.   Den i denne artikels stk. 1 omhandlede underretning af fuldbyrdelsesmyndigheden har opsættende virkning på modtagerens forpligtelser som fastsat i artikel 10, stk. 2, undtagen i nødsituationer som defineret i artikel 3, nr. 18).

Artikel 9

Attest for en europæisk editionskendelse (EPOC) og attest for en europæisk sikringskendelse (EPOC-PR)

1.   En europæisk editions- eller sikringskendelse fremsendes til modtageren som defineret i artikel 7 ved hjælp af en EPOC eller en EPOC-PR.

Udstedelsesmyndigheden eller, i givet fald, godkendelsesmyndigheden udfylder EPOC'en i bilag I eller EPOC-PR'en i bilag II, underskriver den og bekræfter, at indholdet er nøjagtigt og korrekt.

2.   En EPOC skal indeholde de oplysninger, der er anført i artikel 5, stk. 5, litra a)-h), herunder fyldestgørende oplysninger, der gør det muligt for modtageren at identificere og rette henvendelse til udstedelsesmyndigheden og fuldbyrdelsesmyndigheden, hvis det er nødvendigt.

Såfremt en underretning til fuldbyrdelsesmyndigheden er påkrævet i henhold til artikel 8, skal EPOC'en, der fremsendes til denne myndighed, indeholde de oplysninger, der er anført i artikel 5, stk. 5, litra a)-j).

3.   En EPOC-PR skal indeholde de oplysninger, der er anført i artikel 6, stk. 4, litra a)-f), herunder fyldestgørende oplysninger, der gør det muligt for modtageren at identificere og rette henvendelse til udstedelsesmyndigheden.

4.   Såfremt det er nødvendigt, oversættes EPOC'en eller EPOC-PR'en til et af Unionens officielle sprog som fastsat i artikel 4 i direktiv (EU) 2023/1544, der accepteres af modtageren. Såfremt tjenesteudbyderen ikke har angivet noget sprog, oversættes EPOC'en eller EPOC-PR'en til et officielt sprog i den medlemsstat, hvor det udpegede forretningssted eller tjenesteudbyderens retlige repræsentant befinder sig.

Såfremt underretning af fuldbyrdelsesmyndigheden er påkrævet i henhold til artikel 8, oversættes den EPOC, der skal sendes til denne myndighed, til et officielt sprog i fuldbyrdelsesstaten eller til et andet af Unionens officielle sprog, der accepteres af denne stat.

Artikel 10

Fuldbyrdelse af en EPOC

1.   Modtageren skal ved modtagelse af en EPOC handle uopsætteligt for at sikre de oplysninger, der anmodes om.

2.   Såfremt en underretning af fuldbyrdelsesmyndigheden er påkrævet i henhold til artikel 8, og denne myndighed ikke har påberåbt sig nogen grund til afslag i henhold til artikel 12 inden for ti dage efter modtagelsen af EPOC'en, sikrer modtageren, at de oplysninger, der anmodes om, fremsendes direkte til udstedelsesmyndigheden eller de retshåndhævende myndigheder, som anført i EPOC'en, ved udløbet af denne periode på ti dage. Såfremt fuldbyrdelsesmyndigheden allerede inden udløbet af perioden på ti dage over for udstedelsesmyndigheden og modtageren bekræfter, at den ikke agter at påberåbe sig nogen grund til afslag, handler modtageren så hurtigt som muligt efter en sådan bekræftelse og senest ved udløbet af denne periode på ti dage.

3.   Såfremt en underretning af fuldbyrdelsesmyndigheden ikke er påkrævet i henhold til artikel 8, sikrer modtageren efter modtagelse af en EPOC, at de oplysninger, der anmodes om, fremsendes direkte til udstedelsesmyndigheden eller de retshåndhævende myndigheder, som anført i EPOC'en, senest ti dage efter modtagelsen af EPOC'en.

4.   I nødsituationer fremsender modtageren de oplysninger, der anmodes om, uden unødigt ophold senest otte timer efter modtagelse af EPOC'en. Såfremt en underretning af fuldbyrdelsesmyndigheden er påkrævet i henhold til artikel 8, kan fuldbyrdelsesmyndigheden, hvis den beslutter at påberåbe sig en grund til afslag i henhold til artikel 12, stk. 1, uden ophold og senest 96 timer efter modtagelsen af underretningen meddele udstedelsesmyndigheden og modtageren, at den modsætter sig anvendelsen af oplysningerne, eller at oplysningerne kun må anvendes på betingelser, som den fastsætter. Såfremt fuldbyrdelsesmyndigheden påberåber sig en grund til afslag, skal udstedelsesmyndigheden, hvis oplysningerne allerede er blevet fremsendt af modtageren til udstedelsesmyndigheden, slette eller på anden måde begrænse anvendelsen af oplysningerne eller, hvis fuldbyrdelsesmyndigheden har fastsat betingelser, overholde disse betingelser, når den anvender oplysningerne.

5.   Såfremt modtageren udelukkende på grundlag af oplysningerne i EPOC'en finder, at fuldbyrdelsen af EPOC'en ville kunne stride imod immuniteter eller privilegier eller imod regler om fastlæggelse eller begrænsning af strafferetligt ansvar, der vedrører pressefrihed eller ytringsfrihed i andre medier i henhold til fuldbyrdelsesstatens ret, underretter modtageren udstedelsesmyndigheden og fuldbyrdelsesmyndigheden ved brug af formularen i bilag III.

Såfremt fuldbyrdelsesmyndigheden ikke er blevet underrettet i henhold til artikel 8, tager udstedelsesmyndigheden de oplysninger, der er omhandlet i dette stykkes første afsnit, til efterretning og træffer på eget initiativ eller efter anmodning fra fuldbyrdelsesmyndigheden afgørelse om, hvorvidt editionskendelsen skal trækkes tilbage, tilpasses eller opretholdes.

Såfremt fuldbyrdelsesmyndigheden er blevet underrettet i henhold til artikel 8, tager udstedelsesmyndigheden de oplysninger, der er omhandlet i dette stykkes første afsnit, til efterretning og træffer afgørelse om, hvorvidt den europæiske editionskendelse skal trækkes tilbage, tilpasses eller opretholdes. Fuldbyrdelsesmyndigheden kan beslutte at påberåbe sig de grunde til afslag, der er fastsat i artikel 12.

6.   Såfremt modtageren ikke kan opfylde sin forpligtelse til edition af de oplysninger, der anmodes om, fordi EPOC'en er ufuldstændig, indeholder åbenbare fejl eller ikke indeholder tilstrækkelige oplysninger til at blive fuldbyrdet, underretter modtageren uden unødigt ophold udstedelsesmyndigheden og, såfremt der er foretaget en meddelelse til fuldbyrdelsesmyndigheden i henhold til artikel 8, den fuldbyrdelsesmyndighed, der er omhandlet i EPOC'en, og udbeder sig præcisering ved brug af formularen i bilag III. Samtidig underretter modtageren udstedelsesmyndigheden om, hvorvidt det var muligt at identificere og sikre de oplysninger, der anmodes om, som fastsat i nærværende artikels stk. 9.

Udstedelsesmyndigheden skal reagere uopsætteligt og senest fem dage efter modtagelsen af formularen. Modtageren skal drage omsorg for, at den kan modtage de nødvendige præciseringer eller rettelser fra udstedelsesmyndigheden, således at modtageren kan opfylde sine forpligtelser i stk. 1-4. Forpligtelserne i stk. 1-4 finder ikke anvendelse, før udstedelsesmyndigheden eller fuldbyrdelsesmyndigheden har fremlagt en sådan præcisering eller rettelse.

7.   Såfremt modtageren ikke kan opfylde sine forpligtelser til edition af de oplysninger, der anmodes om, på grund af en faktisk umulighed som følge af omstændigheder, der ikke kan tilskrives modtageren, underretter modtageren uden unødigt ophold udstedelsesmyndigheden og, såfremt fuldbyrdelsesmyndigheden blev underrettet i henhold til artikel 8, den fuldbyrdelsesmyndighed, der er omhandlet i EPOC'en, og redegør for grundene til en sådan faktisk umulighed ved brug af formularen i bilag III. Såfremt udstedelsesmyndigheden konkluderer, at der er en sådan faktisk umulighed, underretter den modtageren og, såfremt fuldbyrdelsesmyndigheden blev underrettet i henhold til artikel 8, fuldbyrdelsesmyndigheden om, at det ikke længere er nødvendigt at fuldbyrde EPOC'en.

8.   I hvert tilfælde, hvor modtageren af andre grunde end dem, der er omhandlet i denne artikels stk. 5, 6 og 7, ikke fremlægger de oplysninger, der anmodes om, ikke fremlægger de oplysninger, der anmodes om, i udtømmende grad eller ikke fremlægger de oplysninger, der anmodes om, inden for den fastsatte frist, underretter modtageren uden unødigt ophold og senest inden for de frister, der er fastsat i denne artikels stk. 2, 3 og 4, udstedelsesmyndigheden og, såfremt fuldbyrdelsesmyndigheden er blevet underrettet i henhold til artikel 8, den fuldbyrdelsesmyndighed, der er omhandlet i EPOC'en, om disse grunde ved brug af formularen i bilag III. Udstedelsesmyndigheden kontrollerer den europæiske editionskendelse på grundlag af oplysningerne fra modtageren og fastsætter om nødvendigt en ny frist for modtageren til edition af oplysningerne.

9.   Oplysningerne skal så vidt muligt sikres indtil edition, uanset om der i sidste ende anmodes om edition på grundlag af en præciseret europæisk editionskendelse og tilhørende EPOC eller gennem andre kanaler såsom gensidig retshjælp, eller indtil den europæiske editionskendelse trækkes tilbage.

Såfremt edition og sikring af oplysningerne ikke længere er nødvendig, underretter udstedelsesmyndigheden og, hvor det er relevant i henhold til artikel 16, stk. 8, fuldbyrdelsesmyndigheden uden unødigt ophold modtageren herom.

Artikel 11

Fuldbyrdelse af en EPOC-PR

1.   Modtageren sikrer efter modtagelse af en EPOC-PR uden unødigt ophold de oplysninger, der anmodes om. Forpligtelsen til at sikre oplysningerne ophører efter 60 dage, medmindre udstedelsesmyndigheden ved brug af formularen i bilag V bekræfter, at der er udstedt en efterfølgende anmodning om edition. Udstedelsesmyndigheden kan ved brug af formularen i bilag VI inden for denne periode på 60 dage forlænge varigheden af forpligtelsen til at sikre oplysningerne med yderligere 30 dage, hvis det er nødvendigt for at muliggøre, at der fremsættes en efterfølgende anmodning om edition.

2.   Såfremt udstedelsesmyndigheden i den sikringsperiode, der er fastsat i stk. 1, bekræfter, at der er udstedt en efterfølgende anmodning om edition, sikrer modtageren oplysningerne, så længe det er nødvendigt for at kunne foretage edition af oplysningerne, når den efterfølgende anmodning om edition er modtaget.

3.   Såfremt sikring ikke længere er nødvendigt, underretter udstedelsesmyndigheden uden unødigt ophold modtageren herom, og forpligtelsen til at sikre oplysningerne på grundlag af den relevante europæiske sikringsordre bortfalder.

4.   Såfremt modtageren udelukkende på grundlag af oplysningerne i EPOC-PR'en finder, at fuldbyrdelsen af EPOC-PR'en vil kunne stride imod immuniteter eller privilegier eller imod regler om fastlæggelse eller begrænsning af strafferetligt ansvar, der vedrører pressefrihed eller ytringsfrihed i andre medier i henhold til fuldbyrdelsesstatens ret, underretter modtageren udstedelsesmyndigheden og fuldbyrdelsesmyndigheden ved brug af formularen i bilag III.

Udstedelsesmyndigheden tager de oplysninger, der er omhandlet i første afsnit, til efterretning og træffer på eget initiativ eller efter anmodning fra fuldbyrdelsesmyndigheden afgørelse om, hvorvidt den europæiske sikringskendelse skal trækkes tilbage, tilpasses eller opretholdes.

5.   Såfremt modtageren ikke kan opfylde sin forpligtelse til at sikre de oplysninger, der anmodes om, fordi EPOC-PR'en er ufuldstændig, indeholder åbenbare fejl eller ikke indeholder tilstrækkelige oplysninger til at fuldbyrde EPOC-PR'en, underretter modtageren uden unødigt ophold den udstedelsesmyndighed, der er omhandlet i EPOC-PR'en, og udbeder sig præcisering ved brug af formularen i bilag III.

Udstedelsesmyndigheden skal svare uopsætteligt og senest fem dage efter modtagelsen af formularen. Modtageren drager omsorg for, at vedkommende kan modtage de nødvendige præciseringer eller rettelser fra udstedelsesmyndigheden, således at modtageren kan opfylde sine forpligtelser i stk. 1, 2 og 3. Hvis udstedelsesmyndigheden ikke reagerer inden for perioden på fem dage, er tjenesteudbyderen fritaget for forpligtelserne i stk. 1 og 2.

6.   Såfremt modtageren ikke kan opfylde sin forpligtelse til at sikre de oplysninger, der anmodes om, på grund af en faktisk umulighed som følge af omstændigheder, der ikke kan tilskrives modtageren, underretter modtageren uden unødigt ophold den udstedelsesmyndighed, der er omhandlet i EPOC-PR'en, og redegør for grundene til en sådan faktisk umulighed ved brug af formularen i bilag III. Såfremt udstedelsesmyndigheden konkluderer, at opfyldelse vitterligt er umulig, underretter den modtageren om, at det ikke længere er nødvendigt at fuldbyrde EPOC-PR'en.

7.   I ethvert tilfælde, hvor modtageren ikke sikrer de oplysninger, der anmodes om, af andre grunde end dem, der er omhandlet i stk. 4, 5 og 6, underretter modtageren uden unødigt ophold udstedelsesmyndigheden om disse grunde ved brug af formularen i bilag III. Udstedelsesmyndigheden kontrollerer den europæiske sikringskendelse på grundlag af begrundelsen fra modtageren.

Artikel 12

Betingelser for afslag på en europæisk editionskendelse

1.   Såfremt udstedelsesmyndigheden har underrettet fuldbyrdelsesmyndigheden i henhold til artikel 8, og uden at det berører artikel 1, stk. 3, vurderer fuldbyrdelsesmyndigheden hurtigst muligt og senest ti dage efter modtagelsen af underretningen, eller i nødsituationer senest 96 timer efter en sådan modtagelse, de oplysninger, der er anført i kendelsen og, hvor det er relevant, påberåber sig en eller flere af følgende grunde til afslag:

| a) | de oplysninger, der anmodes om, er beskyttet af immunitet eller privilegier i henhold til fuldbyrdelsesstatens ret, hvilket forhindrer fuldbyrdelse eller håndhævelse af kendelsen, eller de oplysninger, der anmodes om, er omfattet af regler om fastsættelse eller begrænsning af strafferetligt ansvar, der vedrører pressefrihed eller ytringsfrihed i andre medier, hvilket forhindrer fuldbyrdelse eller håndhævelse af kendelsen |
| --- | --- |

a)

de oplysninger, der anmodes om, er beskyttet af immunitet eller privilegier i henhold til fuldbyrdelsesstatens ret, hvilket forhindrer fuldbyrdelse eller håndhævelse af kendelsen, eller de oplysninger, der anmodes om, er omfattet af regler om fastsættelse eller begrænsning af strafferetligt ansvar, der vedrører pressefrihed eller ytringsfrihed i andre medier, hvilket forhindrer fuldbyrdelse eller håndhævelse af kendelsen

| b) | i ekstraordinære tilfælde, der er vægtige grunde til på grundlag af specifikke og objektive beviser at antage, at fuldbyrdelse af kendelsen under sagens særlige omstændigheder ville medføre en åbenbar overtrædelse af en relevant grundlæggende rettighed som fastsat i artikel 6 i TEU og i chartret |
| --- | --- |

b)

i ekstraordinære tilfælde, der er vægtige grunde til på grundlag af specifikke og objektive beviser at antage, at fuldbyrdelse af kendelsen under sagens særlige omstændigheder ville medføre en åbenbar overtrædelse af en relevant grundlæggende rettighed som fastsat i artikel 6 i TEU og i chartret

| c) | fuldbyrdelsen af kendelsen ville være i strid med princippet ne bis in idem |
| --- | --- |

c)

fuldbyrdelsen af kendelsen ville være i strid med princippet ne bis in idem

| d) | den handling, for hvilken kendelsen er udstedt, udgør ikke en lovovertrædelse i fuldbyrdelsesstaten, medmindre det drejer sig om en lovovertrædelse under de kategorier, der er fastsat i bilag IV, som angivet af udstedelsesmyndigheden i EPOC'en, hvis overtrædelsen i udstedelsesstaten kan straffes med fængsel eller anden frihedsberøvende foranstaltning af en varighed på mindst tre år. |
| --- | --- |

d)

den handling, for hvilken kendelsen er udstedt, udgør ikke en lovovertrædelse i fuldbyrdelsesstaten, medmindre det drejer sig om en lovovertrædelse under de kategorier, der er fastsat i bilag IV, som angivet af udstedelsesmyndigheden i EPOC'en, hvis overtrædelsen i udstedelsesstaten kan straffes med fængsel eller anden frihedsberøvende foranstaltning af en varighed på mindst tre år.

2.   Såfremt fuldbyrdelsesmyndigheden påberåber sig en grund til afslag i henhold til stk. 1, underretter den modtageren og udstedelsesmyndigheden herom. Modtageren standser fuldbyrdelsen af den europæiske editionskendelse og overfører ikke oplysningerne, og udstedelsesmyndigheden trækker kendelsen tilbage.

3.   Inden den fuldbyrdelsesmyndighed, der er underrettet i henhold til artikel 8, beslutter at påberåbe sig en grund til afslag, kontakter den ad en hvilken som helst hensigtsmæssig kanal udstedelsesmyndigheden for at drøfte passende foranstaltninger at træffe. Udstedelsesmyndigheden kan på dette grundlag beslutte at tilpasse eller tilbagekalde den europæiske editionskendelse. Såfremt der efter sådanne drøftelser ikke er fundet nogen løsning, kan den fuldbyrdelsesmyndighed, der er underrettet i henhold til artikel 8, beslutte at påberåbe sig grunde til afslag på den europæiske editionskendelse og underrette udstedelsesmyndigheden og modtageren herom.

4.   Såfremt fuldbyrdelsesmyndigheden beslutter at påberåbe sig grunde til afslag i henhold til stk. 1, kan den angive, om den modsætter sig overførslen af alle de oplysninger, der anmodes om ved den europæiske editionskendelse, eller om oplysningerne kun må overføres delvis eller kun må anvendes på betingelser, der er fastsat af fuldbyrdelsesmyndigheden.

5.   Såfremt beføjelsen til at ophæve immuniteten eller privilegiet som anført i denne artikels stk. 1, litra a), ligger hos en myndighed i fuldbyrdelsesstaten, kan udstedelsesmyndigheden anmode den fuldbyrdelsesmyndighed, der er underrettet i henhold til artikel 8, om at kontakte denne myndighed i fuldbyrdelsesstaten for at anmode den om at udøve denne beføjelse uden ophold. Såfremt beføjelsen til at ophæve immuniteten eller privilegiet ligger hos en myndighed i en anden medlemsstat eller et tredjeland eller hos en international organisation, kan udstedelsesmyndigheden anmode den pågældende myndighed om at udøve denne beføjelse.

Artikel 13

Brugeroplysninger og fortrolighed

1.   Udstedelsesmyndigheden underretter uden unødigt ophold den person, hvis oplysninger der anmodes om, om edition af oplysninger på grundlag af en europæisk editionskendelse.

2.   Udstedelsesmyndigheden kan i overensstemmelse med udstedelsesstatens nationale ret udsætte, begrænse eller undlade underrettelse af den person, hvis oplysninger der anmodes om, i det omfang og så længe betingelserne i artikel 13, stk. 3, i direktiv (EU) 2016/680 er opfyldt, i hvilket tilfælde udstedelsesmyndigheden i sagsakterne angiver årsagerne til denne udsættelse, begrænsning eller undladelse. En kort begrundelse skal også anføres i EPOC'en.

3.   Når udstedelsesmyndigheden underretter den person, hvis oplysninger der anmodes om som omhandlet i denne artikels stk. 1, medtager den oplysninger om de retsmidler, der er til rådighed i henhold til artikel 18.

4.   Modtagerne og, såfremt de ikke er identiske, tjenesteudbyderne træffer de nødvendige operationelle og tekniske foranstaltninger på det aktuelle tekniske niveau for at sikre fortroligheden, hemmeligholdelsen og ukrænkeligheden af EPOC'en eller EPOC-PR'en og af de oplysninger, der er genstand for edition eller sikring.

Artikel 14

Godtgørelse af udgifter

1.   Tjenesteudbyderen kan kræve godtgørelse af sine udgifter fra udstedelsesstaten, hvis denne mulighed er hjemlet i udstedelsesstatens nationale ret for indenlandske kendelser i lignende situationer, i overensstemmelse med denne stats nationale ret. Medlemsstaterne underretter Kommissionen om deres nationale regler for godtgørelse, og Kommissionen offentliggør disse.

2.   Denne artikel finder ikke anvendelse på godtgørelse af udgifter til det decentrale IT-system som omhandlet i artikel 25.

KAPITEL III

SANKTIONER OG FULDBYRDELSE

Artikel 15

Sanktioner

1.   Uden at det berører national love om pålæggelse af strafferetlige sanktioner, fastsætter medlemsstaterne regler om økonomiske sanktioner, der skal anvendes i tilfælde af overtrædelse af artikel 10 og 11 samt artikel 13, stk. 4, i overensstemmelse med artikel 16, stk. 10, og træffer alle nødvendige foranstaltninger til at sikre, at de anvendes. De økonomiske sanktioner skal være effektive, stå i et rimeligt forhold til overtrædelsen og have afskrækkende virkning. Medlemsstaterne sikrer, at der kan pålægges økonomiske sanktioner på op til 2 % af tjenesteudbyderens samlede globale årsomsætning i det foregående regnskabsår. Medlemsstaterne giver straks Kommissionen meddelelse om disse regler og foranstaltninger og underretter den straks om senere ændringer, der berører dem.

2.   Uden at det berører databeskyttelsesforpligtelser, holdes tjenesteudbydere ikke ansvarlige i medlemsstaterne for skader, der forvoldes deres brugere eller tredjeparter, og som udelukkende skyldes efterlevelse i god tro af en EPOC eller en EPOC-PR.

Artikel 16

Fuldbyrdelsesprocedure

1.   Såfremt modtageren ikke efterlever en EPOC inden for fristen eller en EPOC-PR uden at give en begrundelse, der godtages af udstedelsesmyndigheden, og, i givet fald, såfremt fuldbyrdelsesmyndigheden ikke har påberåbt sig nogen grund til afslag som fastsat i artikel 12, kan udstedelsesmyndigheden anmode fuldbyrdelsesmyndigheden om at fuldbyrde den europæiske editionskendelse eller den europæiske sikringskendelse.

Med henblik på fuldbyrdelse som omhandlet i første afsnit overfører udstedelsesmyndigheden den pågældende kendelse, formularen i bilag III i den af modtageren udfyldte stand, og ethvert relevant dokument i overensstemmelse med artikel 19. Udstedelsesmyndigheden oversætter den pågældende kendelse og ethvert dokument, der skal overføres, til et af de sprog, som fuldbyrdelsesstaten godtager, og underretter modtageren om overførslen.

2.   Ved modtagelsen anerkender og træffer fuldbyrdelsesmyndigheden uden yderligere formaliteter de nødvendige foranstaltninger til fuldbyrdelse af:

| a) | en europæisk editionskendelse, medmindre fuldbyrdelsesmyndigheden finder, at en af de i stk. 4 fastsatte grunde finder anvendelse, eller |
| --- | --- |

a)

en europæisk editionskendelse, medmindre fuldbyrdelsesmyndigheden finder, at en af de i stk. 4 fastsatte grunde finder anvendelse, eller

| b) | en europæisk sikringskendelse, medmindre fuldbyrdelsesmyndigheden finder, at en af de i stk. 5 omhandlede grunde finder anvendelse. |
| --- | --- |

b)

en europæisk sikringskendelse, medmindre fuldbyrdelsesmyndigheden finder, at en af de i stk. 5 omhandlede grunde finder anvendelse.

Fuldbyrdelsesmyndigheden træffer beslutning om anerkendelse af den pågældende kendelse uden unødigt ophold og senest fem arbejdsdage efter modtagelsen af kendelsen.

3.   Fuldbyrdelsesmyndigheden pålægger formelt modtageren at overholde deres relevante forpligtelser og underretter modtageren om følgende:

| a) | muligheden for at gøre indsigelse mod fuldbyrdelsen af den pågældende kendelse ved at påberåbe sig en eller flere af de grunde, der er anført i stk. 4, litra a)-f), eller i stk. 5, litra a)-e) |
| --- | --- |

a)

muligheden for at gøre indsigelse mod fuldbyrdelsen af den pågældende kendelse ved at påberåbe sig en eller flere af de grunde, der er anført i stk. 4, litra a)-f), eller i stk. 5, litra a)-e)

| b) | de gældende sanktioner i tilfælde af manglende overholdelse og |
| --- | --- |

b)

de gældende sanktioner i tilfælde af manglende overholdelse og

| c) | fristen for overholdelse eller indsigelse. |
| --- | --- |

c)

fristen for overholdelse eller indsigelse.

4.   Der må kun gives afslag på at fuldbyrde en europæisk editionskendelse af en eller flere af følgende grunde:

| a) | den europæiske editionskendelse er ikke udstedt eller godkendt af en udstedelsesmyndighed som foreskrevet i artikel 4 |
| --- | --- |

a)

den europæiske editionskendelse er ikke udstedt eller godkendt af en udstedelsesmyndighed som foreskrevet i artikel 4

| b) | den europæiske editionskendelse er ikke udstedt for en lovovertrædelse fastsat i artikel 5, stk. 4 |
| --- | --- |

b)

den europæiske editionskendelse er ikke udstedt for en lovovertrædelse fastsat i artikel 5, stk. 4

| c) | modtageren kunne ikke efterleve EPOC'en på grund af en faktisk umulighed som følge af omstændigheder, der ikke kan tilskrives modtageren, eller fordi EPOC'en indeholder åbenbare fejl |
| --- | --- |

c)

modtageren kunne ikke efterleve EPOC'en på grund af en faktisk umulighed som følge af omstændigheder, der ikke kan tilskrives modtageren, eller fordi EPOC'en indeholder åbenbare fejl

| d) | den europæiske editionskendelse vedrører ikke oplysninger, der opbevares af eller på vegne af tjenesteudbyderen på tidspunktet for modtagelsen af EPOC'en |
| --- | --- |

d)

den europæiske editionskendelse vedrører ikke oplysninger, der opbevares af eller på vegne af tjenesteudbyderen på tidspunktet for modtagelsen af EPOC'en

| e) | tjenesten er ikke omfattet af denne forordning |
| --- | --- |

e)

tjenesten er ikke omfattet af denne forordning

| f) | de oplysninger, der anmodes om, er beskyttet af immunitet eller privilegier i henhold til fuldbyrdelsesstatens ret, eller de er omfattet af regler om fastsættelse eller begrænsning af strafferetligt ansvar, der vedrører pressefrihed eller ytringsfrihed i andre medier, hvilket forhindrer fuldbyrdelse eller håndhævelse af den europæiske editionskendelse |
| --- | --- |

f)

de oplysninger, der anmodes om, er beskyttet af immunitet eller privilegier i henhold til fuldbyrdelsesstatens ret, eller de er omfattet af regler om fastsættelse eller begrænsning af strafferetligt ansvar, der vedrører pressefrihed eller ytringsfrihed i andre medier, hvilket forhindrer fuldbyrdelse eller håndhævelse af den europæiske editionskendelse

| g) | i ekstraordinære tilfælde, det fremgår alene ud fra oplysningerne i EPOC'en, at der tydeligvis er vægtige grunde til på grundlag af specifikke og objektive beviser at antage, at fuldbyrdelsen af den europæiske editionskendelse under sagens særlige omstændigheder ville medføre en åbenbar overtrædelse af en relevant grundlæggende rettighed som fastsat i artikel 6 i TEU og i chartret. |
| --- | --- |

g)

i ekstraordinære tilfælde, det fremgår alene ud fra oplysningerne i EPOC'en, at der tydeligvis er vægtige grunde til på grundlag af specifikke og objektive beviser at antage, at fuldbyrdelsen af den europæiske editionskendelse under sagens særlige omstændigheder ville medføre en åbenbar overtrædelse af en relevant grundlæggende rettighed som fastsat i artikel 6 i TEU og i chartret.

5.   Der må kun gives afslag på at fuldbyrde en europæisk sikringskendelse af en eller flere af følgende grunde:

| a) | den europæiske sikringskendelse er ikke udstedt eller godkendt af en udstedelsesmyndighed som foreskrevet i artikel 4 |
| --- | --- |

a)

den europæiske sikringskendelse er ikke udstedt eller godkendt af en udstedelsesmyndighed som foreskrevet i artikel 4

| b) | modtageren kunne ikke efterkomme EPOC-PR'en på grund af en faktisk umulighed som følge omstændigheder, der ikke kan tilskrives modtageren, eller fordi EPOC'en indeholder åbenbare fejl |
| --- | --- |

b)

modtageren kunne ikke efterkomme EPOC-PR'en på grund af en faktisk umulighed som følge omstændigheder, der ikke kan tilskrives modtageren, eller fordi EPOC'en indeholder åbenbare fejl

| c) | den europæiske sikringskendelse vedrører ikke oplysninger, der opbevares af eller på vegne af tjenesteudbyderen på tidspunktet for modtagelsen af EPOC-PR'en |
| --- | --- |

c)

den europæiske sikringskendelse vedrører ikke oplysninger, der opbevares af eller på vegne af tjenesteudbyderen på tidspunktet for modtagelsen af EPOC-PR'en

| d) | tjenesten er ikke omfattet af denne forordnings anvendelsesområde |
| --- | --- |

d)

tjenesten er ikke omfattet af denne forordnings anvendelsesområde

| e) | de oplysninger, der anmodes om, er beskyttet af immunitet eller privilegier i henhold til fuldbyrdelsesstatens ret, eller de er omfattet af regler om fastsættelse eller begrænsning af strafferetligt ansvar, der vedrører pressefrihed eller ytringsfrihed i andre medier, hvilket forhindrer fuldbyrdelse eller håndhævelse af den europæiske sikringskendelse |
| --- | --- |

e)

de oplysninger, der anmodes om, er beskyttet af immunitet eller privilegier i henhold til fuldbyrdelsesstatens ret, eller de er omfattet af regler om fastsættelse eller begrænsning af strafferetligt ansvar, der vedrører pressefrihed eller ytringsfrihed i andre medier, hvilket forhindrer fuldbyrdelse eller håndhævelse af den europæiske sikringskendelse

| f) | i ekstraordinære tilfælde, det fremgår alene ud fra oplysningerne i EPOC'en, at der tydeligvis er vægtige grunde til på grundlag af specifikke og objektive beviser at antage, at fuldbyrdelsen af den europæiske sikringskendelse under sagens særlige omstændigheder ville medføre en åbenbar overtrædelse af en relevant grundlæggende rettighed som fastsat i artikel 6 i TEU og i chartret. |
| --- | --- |

f)

i ekstraordinære tilfælde, det fremgår alene ud fra oplysningerne i EPOC'en, at der tydeligvis er vægtige grunde til på grundlag af specifikke og objektive beviser at antage, at fuldbyrdelsen af den europæiske sikringskendelse under sagens særlige omstændigheder ville medføre en åbenbar overtrædelse af en relevant grundlæggende rettighed som fastsat i artikel 6 i TEU og i chartret.

6.   I tilfælde af at modtageren gør indsigelse som omhandlet i stk. 3, litra a), træffer fuldbyrdelsesmyndigheden afgørelse om, hvorvidt den europæiske editionskendelse eller den europæiske sikringskendelse skal fuldbyrdes eller ej, på grundlag af eventuelle oplysninger fra modtageren og om nødvendigt supplerende oplysninger indhentet fra udstedelsesmyndigheden i overensstemmelse med stk. 7.

7.   Inden fuldbyrdelsesmyndigheden træffer afgørelse om ikke at anerkende eller ikke at fuldbyrde den europæiske editionskendelse eller den europæiske sikringskendelse i overensstemmelse med henholdsvis stk. 2 eller 6, hører den udstedelsesmyndigheden ved hjælp af passende midler. Såfremt det er hensigtsmæssigt, anmoder den udstedelsesmyndigheden om supplerende oplysninger. Udstedelsesmyndigheden besvarer sådanne anmodninger inden for fem arbejdsdage.

8.   Fuldbyrdelsesmyndigheden underretter omgående udstedelsesmyndigheden og modtageren om alle sine afgørelser.

9.   Hvis fuldbyrdelsesmyndigheden indhenter de oplysninger, der anmodes om ved en europæisk editionskendelse, fra modtageren, videresender den disse oplysninger til udstedelsesmyndigheden uden unødigt ophold.

10.   Såfremt modtageren ikke overholder sine forpligtelser i henhold til en anerkendt europæisk editionskendelse eller europæisk sikringskendelse, hvis eksigibilitet er blevet bekræftet af fuldbyrdelsesmyndigheden, pålægger denne myndighed en økonomisk sanktion i overensstemmelse med artikel 15. Der skal være adgang til effektive retsmidler mod en afgørelse om pålæggelse af økonomiske sanktioner.

KAPITEL IV

LOVKONFLIKT OG RETSMIDLER

Artikel 17

Prøvelsesprocedure i tilfælde af modstridende forpligtelser

1.   Såfremt en modtager finder, at efterlevelse af en europæisk editionskendelse ville være i strid med en forpligtelse i henhold til et tredjelands gældende ret, underretter vedkommende udstedelsesmyndigheden og fuldbyrdelsesmyndigheden om sin begrundelse for ikke at fuldbyrde den europæiske editionskendelse i overensstemmelse med proceduren i artikel 10, stk. 8 og 9, ved brug af formularen i bilag III (»begrundet indsigelse«).

2.   Den begrundede indsigelse skal indeholde alle relevante oplysninger om tredjelandets ret, om dennes anvendelse i den foreliggende sag, og om karakteren af den modstridende forpligtelse. Den begrundede indsigelse må ikke være baseret på:

| a) | det forhold, at der ikke findes tilsvarende bestemmelser vedrørende betingelserne, formaliteterne og procedurerne for udstedelse af en kendelse om edition i tredjelandets gældende ret, eller |
| --- | --- |

a)

det forhold, at der ikke findes tilsvarende bestemmelser vedrørende betingelserne, formaliteterne og procedurerne for udstedelse af en kendelse om edition i tredjelandets gældende ret, eller

| b) | alene det forhold, at dataene er opbevaret i et tredjeland. |
| --- | --- |

b)

alene det forhold, at dataene er opbevaret i et tredjeland.

Den begrundede indsigelse skal indgives senest ti dage efter den dato, hvor modtageren modtog EPOC'en.

3.   Udstedelsesmyndigheden kontrollerer den europæiske editionskendelse på grundlag af den begrundede indsigelse og eventuelle oplysninger fra fuldbyrdelsesstaten. Såfremt udstedelsesmyndigheden agter at opretholde den europæiske editionskendelse, begærer den prøvelse ved udstedelsesmedlemsstatens kompetente domstol. Fuldbyrdelsen af den europæiske editionskendelse suspenderes, indtil prøvelsesproceduren er afsluttet.

4.   Den kompetente domstol vurderer først, hvorvidt der foreligger modstridende forpligtelser, på grundlag af en undersøgelse af:

| a) | om tredjelandets nationale ret finder anvendelse baseret på de specifikke omstændigheder i den foreliggende sag og |
| --- | --- |

a)

om tredjelandets nationale ret finder anvendelse baseret på de specifikke omstændigheder i den foreliggende sag og

| b) | om tredjelandets nationale ret, hvis den finder anvendelse som omhandlet i litra a), forbyder udlevering af de berørte oplysninger, når de anvendes på de specifikke omstændigheder i den foreliggende sag. |
| --- | --- |

b)

om tredjelandets nationale ret, hvis den finder anvendelse som omhandlet i litra a), forbyder udlevering af de berørte oplysninger, når de anvendes på de specifikke omstændigheder i den foreliggende sag.

5.   Såfremt den kompetente domstol finder, at der ikke foreligger relevante modstridende forpligtelser i den i stk. 1 og 4 anvendte betydning, stadfæster den den europæiske editionskendelse.

6.   Såfremt den kompetente domstol på grundlag af undersøgelsen i henhold til stk. 4, litra b), fastslår, at tredjelandets nationale ret forbyder udlevering af de berørte oplysninger, afgør den kompetente domstol, om den europæiske editionskendelse skal stadfæstes eller ophæves. Denne vurdering baseres navnlig på følgende faktorer, idet der lægges særlig vægt på de faktorer, der er omhandlet i litra a) og b):

| a) | de interesser, der er beskyttet af tredjelandets relevante ret, herunder grundlæggende rettigheder og andre grundlæggende hensyn, der forhindrer udlevering af oplysningerne, navnlig tredjelandets nationale sikkerhedsinteresser |
| --- | --- |

a)

de interesser, der er beskyttet af tredjelandets relevante ret, herunder grundlæggende rettigheder og andre grundlæggende hensyn, der forhindrer udlevering af oplysningerne, navnlig tredjelandets nationale sikkerhedsinteresser

| b) | graden af tilknytning mellem den straffesag, i forbindelse med hvilken den europæiske editionskendelse er udstedt, og hver af de to jurisdiktioner, bl.a. på grundlag af:






  i) | opholdssted, nationalitet og bopæl for den person, hvis oplysninger der anmodes om, eller for ofret eller ofrene for den foreliggende strafbare handling |
| --- | --- | --- |

b)

graden af tilknytning mellem den straffesag, i forbindelse med hvilken den europæiske editionskendelse er udstedt, og hver af de to jurisdiktioner, bl.a. på grundlag af:

i)

opholdssted, nationalitet og bopæl for den person, hvis oplysninger der anmodes om, eller for ofret eller ofrene for den foreliggende strafbare handling

| ii) | det sted, hvor den pågældende strafbare handlinger blev begået |
| --- | --- |

ii)

det sted, hvor den pågældende strafbare handlinger blev begået

| c) | graden af tilknytning mellem tjenesteudbyderen og det foreliggende tredjeland; i den forbindelse er det sted, hvor oplysningerne er lagret, ikke i sig selv tilstrækkelig grund til at fastslå, at der er en væsentlig tilknytning |
| --- | --- |

c)

graden af tilknytning mellem tjenesteudbyderen og det foreliggende tredjeland; i den forbindelse er det sted, hvor oplysningerne er lagret, ikke i sig selv tilstrækkelig grund til at fastslå, at der er en væsentlig tilknytning

| d) | efterforskningsstatens interesse i indhentning af det pågældende bevismateriale ud fra, hvor alvorlig lovovertrædelsen er, og hvor vigtigt det er at indhente bevismateriale hurtigt |
| --- | --- |

d)

efterforskningsstatens interesse i indhentning af det pågældende bevismateriale ud fra, hvor alvorlig lovovertrædelsen er, og hvor vigtigt det er at indhente bevismateriale hurtigt

| e) | eventuelle konsekvenser for modtageren eller for tjenesteudbyderen af at efterleve den europæiske editionskendelse, herunder eventuelle sanktioner. |
| --- | --- |

e)

eventuelle konsekvenser for modtageren eller for tjenesteudbyderen af at efterleve den europæiske editionskendelse, herunder eventuelle sanktioner.

7.   Den kompetente domstol kan anmode om oplysninger fra det pågældende tredjelands kompetente myndighed under hensyntagen til direktiv (EU) 2016/680, navnlig kapitel V, og i det omfang en sådan anmodning ikke lægger hindringer i vejen for den relevante straffesag. Udstedelsesstaten skal navnlig anmode den kompetente myndighed i tredjelandet om oplysninger, hvis den modstridende forpligtelse vedrører grundlæggende rettigheder eller andre grundlæggende hensyn i tredjelandet vedrørende national sikkerhed og forsvar.

8.   Hvis den kompetente domstol beslutter at ophæve den europæiske editionskendelse, underretter den udstedelsesmyndigheden og modtageren herom. Hvis den kompetente domstol beslutter at stadfæste den europæiske editionskendelse, underretter den udstedelsesmyndigheden og modtageren, og denne modtager skal så fuldbyrde den europæiske editionskendelse.

9.   For så vidt angår procedurerne i henhold til denne artikel beregnes fristerne i overensstemmelse med udstedelsesmyndighedens nationale ret.

10.   Udstedelsesmyndigheden underretter fuldbyrdelsesmyndigheden om resultatet af prøvelsesproceduren.

Artikel 18

Effektive retsmidler

1.   Uden at dette berører yderligere retsmidler, der er til rådighed i overensstemmelse med national ret, har enhver person, hvis oplysninger, der blev anmodet om gennem en europæisk editionskendelse, adgang til effektive retsmidler mod denne kendelse. Såfremt den pågældende person er mistænkt eller tiltalt, har vedkommende ret til effektive retsmidler under den straffesag, hvor oplysningerne blev anvendt. Retten til effektive retsmidler omhandlet i dette stykke berører ikke retten til at søge retsmidler i henhold til forordning (EU) 2016/679 og direktiv (EU) 2016/680.

2.   Retten til effektive retsmidler udøves ved en domstol i udstedelsesstaten i overensstemmelse med dens nationale ret og omfatter muligheden for at anfægte foranstaltningens lovlighed, herunder dens nødvendighed og proportionalitet, uden at det berører de grundlæggende retsgarantier i fuldbyrdelsesstaten.

3.   Med henblik på artikel 13, stk. 1, skal der rettidigt oplyses om mulighederne i national ret for at få adgang til retsmidler, og det skal sikres, at de kan udøves effektivt.

4.   De samme tidsfrister og andre betingelser for adgang til retsmidler i lignende nationale sager finder anvendelse med henblik på denne forordning og således at det sikres, at de berørte personer kan udøve deres ret til at anvende disse retsmidler effektivt.

5.   Uden at dette berører nationale procedureregler, sikrer udstedelsesstaten og enhver anden medlemsstat, hvortil der er blevet fremsendt elektroniske beviser i henhold til denne forordning, at retten til forsvar og til en retfærdig rettergang respekteres i forbindelse med vurderingen af bevismateriale, der er indhentet gennem den europæiske editionskendelse.

KAPITEL V

DECENTRALT IT-SYSTEM

Artikel 19

Sikker digital kommunikation og udveksling af oplysninger mellem kompetente myndigheder og tjenesteudbydere og mellem kompetente myndigheder

1.   Skriftlig kommunikation mellem kompetente myndigheder og udpegede forretningssteder eller retlige repræsentanter i henhold til denne forordning, herunder udveksling af formularer foreskrevet ved denne forordning, og oplysninger der anmodes om i henhold til en europæisk editionskendelse eller en europæisk sikringskendelse, skal foregå gennem et sikkert og pålideligt decentralt IT-system (»det decentrale IT-system«).

2.   Hver medlemsstat sikrer, at de udpegede forretningssteder eller retlige repræsentanter for tjenesteudbydere, der befinder sig i den pågældende medlemsstat, gives adgang til det decentrale IT-system via deres respektive nationale IT-system.

3.   Tjenesteudbydere sikrer, at deres udpegede forretningssteder eller retlige repræsentanter kan benytte det decentrale IT-system via det respektive nationale IT-system med henblik på at modtage EPOC'er og EPOC-PR'er, sende de oplysninger, der anmodes om, til den udstedende myndighed og på enhver anden vis kan kommunikere med den udstedende myndighed og fuldbyrdelsesmyndigheden som fastsat i denne forordning.

4.   Skriftlig kommunikation mellem kompetente myndigheder i henhold til denne forordning, herunder udvekslingen af formularer foreskrevet ved denne forordning og af de oplysninger, der anmodes om i henhold til den i artikel 16 foreskrevne fuldbyrdelsesprocedure, samt skriftlig kommunikation med kompetente EU-agenturer eller -organer skal foregå gennem det decentrale IT-system.

5.   Såfremt kommunikation gennem det decentrale IT-system i overensstemmelse med stk. 1 eller stk. 4 ikke er mulig, eksempelvis på grund af forstyrrelse af det decentrale IT-system, det fremsendte materiales art, tekniske begrænsninger såsom datastørrelse, retlige begrænsninger med hensyn til antageligheden af de oplysninger, der anmodes om, som bevis eller med hensyn til retstekniske krav til de oplysninger, der anmodes om, eller ekstraordinære omstændigheder, skal fremsendelsen foregå ved hjælp af de mest hensigtsmæssige alternative midler under hensyntagen til behovet for at sikre en udveksling af oplysninger, der er hurtig, sikker og pålidelig, og som giver modtageren mulighed for at fastslå ægtheden.

6.   Foregår en fremsendelse ved hjælp af alternative midler som foreskrevet i stk. 5, registrerer fremsendelsens ophavsmand uden unødigt ophold fremsendelsen, herunder i relevant omfang dato og tidspunkt for fremsendelsen, afsender og modtager samt filens navn og størrelse, i det decentrale IT-system.

Artikel 20

Elektroniske dokumenters retsvirkninger

Dokumenter, der fremsendes som led i elektronisk kommunikation, må ikke nægtes retsvirkning eller betragtes som uantagelige som bevis i grænseoverskridende retssager i henhold til denne forordning, alene af den grund at de er i elektronisk form.

Artikel 21

Elektroniske signaturer og segl

1.   Den generelle lovramme for brug af tillidstjenester i forordning (EU) nr. 910/2014 gælder for elektronisk kommunikation i henhold til denne forordning.

2.   Såfremt et dokument, der fremsendes som led i elektronisk kommunikation i henhold til denne forordnings artikel 19, stk. 1 eller 4, kræver et segl eller en underskrift i overensstemmelse med denne forordning, skal dokumentet være forsynet med et kvalificeret elektronisk segl eller en kvalificeret elektronisk signatur som defineret i forordning (EU) nr. 910/2014.

Artikel 22

Referencegennemførelsessoftware

1.   Kommissionen er ansvarlig for skabelse, vedligeholdelsen og udviklingen af referencegennemførelsessoftware, som medlemsstaterne kan vælge at anvende som deres back-end-system i stedet for et nationalt IT-system. Oprettelsen, vedligeholdelsen og udviklingen af referencegennemførelsessoftwaren finansieres over Unionens almindelige budget.

2.   Kommissionen leverer, vedligeholder og understøtter referencegennemførelsessoftwaren gratis.

Artikel 23

Omkostninger ved det decentrale IT-system

1.   Hver medlemsstat bærer omkostningerne i forbindelse med installation, drift og vedligeholdelse af de adgangspunkter i det decentrale IT-system, som den pågældende medlemsstat har ansvaret for.

2.   Hver medlemsstat bærer omkostningerne i forbindelse med oprettelse og tilpasning af sine relevante nationale IT-systemer for at gøre dem interoperable med adgangspunkterne og bærer omkostningerne ved forvaltning, drift og vedligeholdelse af disse systemer.

3.   Unionens agenturer og organer bærer omkostningerne ved installation, drift og vedligeholdelse af de komponenter i det decentrale IT-system, som de har ansvaret for.

4.   Unionens agenturer og organer bærer omkostningerne ved oprettelse og tilpasning af deres sagsstyringssystemer for at gøre dem interoperable med adgangspunkterne og bærer omkostningerne ved forvaltning, drift og vedligeholdelse af disse systemer.

5.   Tjenesteudbyderne bærer alle omkostninger, som er nødvendige for, at de på succesfuld vis kan blive integreret i eller på anden måde interagere med det decentrale IT-system.

Artikel 24

Overgangsperiode

Inden forpligtelsen til at kommunikere skriftligt gennem det i artikel 19 omhandlede decentrale IT-system, træder i kraft (»overgangsperioden«), sker den skriftlige kommunikation mellem kompetente myndigheder og udpegede etableringssteder i henhold til denne forordning ved hjælp af de mest hensigtsmæssige alternative midler under hensyntagen til behovet for at sikre en hurtig, sikker og pålidelig udveksling af oplysninger. Såfremt tjenesteudbyderne, medlemsstaterne eller EU-agenturerne eller -organerne har etableret særlige platforme eller andre sikre kanaler til håndtering af retshåndhævende myndigheders og judicielle myndigheders anmodninger om oplysninger, kan udstedelsesmyndigheder også vælge at fremsende en EPOC eller en EPOC-PR via disse kanaler til udpegede forretningssteder eller retlige repræsentanter i overgangsperioden.

Artikel 25

Gennemførelsesretsakter

1.   Kommissionen vedtager de gennemførelsesretsakter, der er nødvendige for oprettelse og brug af det decentrale IT-system med henblik på denne forordning, og som fastsætter følgende:

| a) | de tekniske specifikationer, der præciserer de elektroniske kommunikationsformer med henblik på det decentrale IT-system |
| --- | --- |

a)

de tekniske specifikationer, der præciserer de elektroniske kommunikationsformer med henblik på det decentrale IT-system

| b) | de tekniske specifikationer for kommunikationsprotokollerne |
| --- | --- |

b)

de tekniske specifikationer for kommunikationsprotokollerne

| c) | informationssikkerhedsmålene og de relevante tekniske foranstaltninger til sikring af minimumsstandarder for informationssikkerhed og et højt cybersikkerhedsniveau for behandling og kommunikation af oplysninger i det decentrale IT-system |
| --- | --- |

c)

informationssikkerhedsmålene og de relevante tekniske foranstaltninger til sikring af minimumsstandarder for informationssikkerhed og et højt cybersikkerhedsniveau for behandling og kommunikation af oplysninger i det decentrale IT-system

| d) | minimumsmålene for tilgængelighed og de mulige tilknyttede tekniske krav for de tjenester, der ydes gennem det decentrale IT-system. |
| --- | --- |

d)

minimumsmålene for tilgængelighed og de mulige tilknyttede tekniske krav for de tjenester, der ydes gennem det decentrale IT-system.

2.   De i denne artikels stk. 1 omhandlede gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren, jf. artikel 26.

3.   Gennemførelsesretsakterne, der er omhandlet i stk. 1, vedtages senest den 18. august 2025.

Artikel 26

Udvalgsprocedure

1.   Kommissionen bistås af et udvalg. Dette udvalg er et udvalg som omhandlet i forordning (EU) nr. 182/2011.

2.   Når der henvises til dette stykke, finder artikel 5 i forordning (EU) nr. 182/2011 anvendelse.

KAPITEL VI

AFSLUTTENDE BESTEMMELSER

Artikel 27

Sprog

Hver medlemsstat kan til enhver tid beslutte, at den vil acceptere oversættelser af EPOC'er og EPOC-PR'er på ét eller flere af Unionens officielle sprog ud over den pågældende medlemsstats officielle sprog, og giver meddelelse omen sådan beslutning i en skriftlig erklæring til Kommissionen. Kommissionen stiller erklæringerne til rådighed for alle medlemsstater og for Det Europæiske Retlige Netværk.

Artikel 28

Overvågning og rapportering

1.   Senest den 18. august 2026 fastlægger Kommissionen et detaljeret program for overvågning af denne forordnings output, resultater og virkninger. I overvågningsprogrammet fastlægges metoderne til samt intervallerne for indsamling af oplysninger. Det præciserer, hvilke tiltag Kommissionen og medlemsstaterne skal træffe med hensyn til indsamling og analyse af oplysninger.

2.   Medlemsstaterne indsamler under alle omstændigheder fra den 18. august 2026 omfattende statistikker fra de relevante myndigheder og fører journal over disse statistikker. De oplysninger, som er indsamlet for det foregående kalenderår, fremsendes til Kommissionen hvert år senest den 31. marts og skal omfatte:

| a) | antallet af EPOC'er og EPOC-PR'er udstedt pr. type oplysninger, der anmodes om, modtagere og situation (nødsituation eller ej) |
| --- | --- |

a)

antallet af EPOC'er og EPOC-PR'er udstedt pr. type oplysninger, der anmodes om, modtagere og situation (nødsituation eller ej)

| b) | antallet af EPOC'er udstedt som undtagelser i nødsituationer |
| --- | --- |

b)

antallet af EPOC'er udstedt som undtagelser i nødsituationer

| c) | antallet af efterlevede og ikkeefterlevede EPOC'er og EPOC-PR'er pr. type oplysninger, der anmodes om, modtagere og situation (nødsituation eller ej) |
| --- | --- |

c)

antallet af efterlevede og ikkeefterlevede EPOC'er og EPOC-PR'er pr. type oplysninger, der anmodes om, modtagere og situation (nødsituation eller ej)

| d) | antallet af meddelelser til fuldbyrdelsesmyndigheder i henhold til artikel 8 og antallet af EPOC'er, der blev afvist, pr. type oplysninger, der anmodes om, modtagere, situation (nødsituation eller ej) og den påberåbte grund til afslag |
| --- | --- |

d)

antallet af meddelelser til fuldbyrdelsesmyndigheder i henhold til artikel 8 og antallet af EPOC'er, der blev afvist, pr. type oplysninger, der anmodes om, modtagere, situation (nødsituation eller ej) og den påberåbte grund til afslag

| e) | for efterlevede EPOC'er, det gennemsnitlige tidsrum mellem tidspunktet for udstedelse af EPOC'en og tidspunktet for indhentning af de oplysninger, der anmodes om, pr. type oplysninger, der anmodes om, modtagere og situation (nødsituation eller ej) |
| --- | --- |

e)

for efterlevede EPOC'er, det gennemsnitlige tidsrum mellem tidspunktet for udstedelse af EPOC'en og tidspunktet for indhentning af de oplysninger, der anmodes om, pr. type oplysninger, der anmodes om, modtagere og situation (nødsituation eller ej)

| f) | for efterlevede EPOC-PR'er, det gennemsnitlige tidsrum mellem tidspunktet for udstedelse af EPOC-PR'en og tidspunktet for den efterfølgende anmodning om edition af oplysninger, pr. type oplysninger, der anmodes om, og modtagere |
| --- | --- |

f)

for efterlevede EPOC-PR'er, det gennemsnitlige tidsrum mellem tidspunktet for udstedelse af EPOC-PR'en og tidspunktet for den efterfølgende anmodning om edition af oplysninger, pr. type oplysninger, der anmodes om, og modtagere

| g) | antallet af europæiske editionskendelser og europæiske sikringskendelser fremsendt til og modtaget af en fuldbyrdelsesstat med henblik på fuldbyrdelse, pr. type oplysninger, der anmodes om, modtagere og situation (nødsituation eller ej) og antallet af sådanne kendelser, der er efterlevet |
| --- | --- |

g)

antallet af europæiske editionskendelser og europæiske sikringskendelser fremsendt til og modtaget af en fuldbyrdelsesstat med henblik på fuldbyrdelse, pr. type oplysninger, der anmodes om, modtagere og situation (nødsituation eller ej) og antallet af sådanne kendelser, der er efterlevet

| h) | antallet af retsmidler benyttet mod europæiske editionskendelser i udstedelsesstaten og i fuldbyrdelsesstaten pr. type oplysninger, der anmodes om |
| --- | --- |

h)

antallet af retsmidler benyttet mod europæiske editionskendelser i udstedelsesstaten og i fuldbyrdelsesstaten pr. type oplysninger, der anmodes om

| i) | antallet af tilfælde, hvor der ikke blev givet efterfølgende godkendelse i overensstemmelse med artikel 4, stk. 5 |
| --- | --- |

i)

antallet af tilfælde, hvor der ikke blev givet efterfølgende godkendelse i overensstemmelse med artikel 4, stk. 5

| j) | en oversigt over de udgifter, som tjenesteudbydere har krævet godtgjort i forbindelse med fuldbyrdelse af EPOC'er eller EPOC-PR'er, og de udgifter, som udstedelsesmyndighederne har godtgjort. |
| --- | --- |

j)

en oversigt over de udgifter, som tjenesteudbydere har krævet godtgjort i forbindelse med fuldbyrdelse af EPOC'er eller EPOC-PR'er, og de udgifter, som udstedelsesmyndighederne har godtgjort.

3.   Fra den 18. august 2026 kan de i denne artikels stk. 2 omhandlede statistikker, når det gælder udveksling af oplysninger, som foretages via det decentrale IT-system i henhold til artikel 19, stk. 1, indsamles programmatisk af nationale portaler. Referencegennemførelsessoftwaren, som er omhandlet i artikel 22, skal teknisk være i stand til at varetage sådanne funktioner.

4.   Tjenesteudbyderne kan indsamle, føre journal over og offentliggøre statistikker i overensstemmelse med eksisterende databeskyttelsesprincipper. Indsamles der sådanne statistikker for det foregående kalenderår, kan de sendes til Kommissionen senest den 31. marts og kan, så vidt det er muligt, indeholde:

| a) | antallet af EPOC'er og EPOC-PR'er modtaget pr. type oplysninger, der anmodes om, udstedelsesstat og situation (nødsituation eller ej) |
| --- | --- |

a)

antallet af EPOC'er og EPOC-PR'er modtaget pr. type oplysninger, der anmodes om, udstedelsesstat og situation (nødsituation eller ej)

| b) | antallet af efterlevede og ikkeefterlevede EPOC'er og EPOC-PR'er pr. type oplysninger, der anmodes om, udstedelsesstat og situation (nødsituation eller ej) |
| --- | --- |

b)

antallet af efterlevede og ikkeefterlevede EPOC'er og EPOC-PR'er pr. type oplysninger, der anmodes om, udstedelsesstat og situation (nødsituation eller ej)

| c) | for efterlevede EPOC'er, det gennemsnitlige nødvendige tidsrum for at levere de oplysninger, der anmodes om, fra tidspunktet for modtagelsen af EPOC'en til leveringstidspunktet, pr. type oplysninger, der anmodes om, udstedelsesstat og situation (nødsituation eller ej) |
| --- | --- |

c)

for efterlevede EPOC'er, det gennemsnitlige nødvendige tidsrum for at levere de oplysninger, der anmodes om, fra tidspunktet for modtagelsen af EPOC'en til leveringstidspunktet, pr. type oplysninger, der anmodes om, udstedelsesstat og situation (nødsituation eller ej)

| d) | for efterlevede EPOC-PR'er, det gennemsnitlige tidsrum mellem tidspunktet for udstedelse af EPOC-PR'en og tidspunktet for den efterfølgende anmodning om edition af oplysninger, pr. type oplysninger, der anmodes om, og udstedelsesstat. |
| --- | --- |

d)

for efterlevede EPOC-PR'er, det gennemsnitlige tidsrum mellem tidspunktet for udstedelse af EPOC-PR'en og tidspunktet for den efterfølgende anmodning om edition af oplysninger, pr. type oplysninger, der anmodes om, og udstedelsesstat.

5.   Fra den 18. august 2027 offentliggør Kommissionen senest den 30. juni hvert år en rapport indeholdende de i stk. 2 og 3 omhandlede oplysninger i sammenfattet form og opdelt efter medlemsstat og type af tjenesteudbyder.

Artikel 29

Ændringer af attesterne og formularerne

Kommissionen vedtager delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 30 med henblik på at ændre bilag I, II, III, V og VI for effektivt at imødekomme et eventuelt behov for forbedringer af indholdet af EPOC- og EPOC-PR-formularerne og af de formularer, der skal anvendes til at oplyse om, hvorfor det ikke er muligt at fuldbyrde en EPOC eller en EPOC-PR, til at bekræfte fremsættelsen af en anmodning om edition efter en europæisk sikringskendelse og til at forlænge sikringen af elektronisk bevismateriale.

Artikel 30

Udøvelse af de delegerede beføjelser

1.   Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter tillægges Kommissionen på de i denne artikel fastlagte betingelser.

2.   Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter, jf. artikel 29, tillægges Kommissionen for en ubegrænset periode fra den 18. august 2026.

3.   Den i artikel 29 omhandlede delegation af beføjelser kan til enhver tid tilbagekaldes af Europa-Parlamentet eller Rådet. En afgørelse om tilbagekaldelse bringer delegationen af de beføjelser, der er angivet i den pågældende afgørelse, til ophør. Den får virkning dagen efter offentliggørelsen af afgørelsen i Den Europæiske Unions Tidende eller på et senere tidspunkt, der angives i afgørelsen. Den berører ikke gyldigheden af delegerede retsakter, der allerede er i kraft.

4.   Inden vedtagelsen af en delegeret retsakt hører Kommissionen eksperter, som er udpeget af hver enkelt medlemsstat, i overensstemmelse med principperne i den interinstitutionelle aftale af 13. april 2016 om bedre lovgivning.

5.   Så snart Kommissionen vedtager en delegeret retsakt, giver den samtidigt Europa-Parlamentet og Rådet meddelelse herom.

6.   En delegeret retsakt vedtaget i henhold til artikel 29 træder kun i kraft, hvis hverken Europa-Parlamentet eller Rådet har gjort indsigelse inden for en frist på to måneder fra meddelelsen af den pågældende retsakt til Europa-Parlamentet og Rådet, eller hvis Europa-Parlamentet og Rådet inden udløbet af denne frist begge har informeret Kommissionen om, at de ikke agter at gøre indsigelse. Fristen forlænges med to måneder på Europa-Parlamentets eller Rådets initiativ.

Artikel 31

Meddelelser til Kommissionen

1.   Senest den 18. august 2025 giver hver medlemsstat Kommissionen oplysninger om:

| a) | den eller de myndigheder, der i overensstemmelse med national ret er kompetente i henhold til artikel 4 til at udstede, godkende eller fremsende europæiske editionskendelser og europæiske sikringskendelser eller underretninger herom |
| --- | --- |

a)

den eller de myndigheder, der i overensstemmelse med national ret er kompetente i henhold til artikel 4 til at udstede, godkende eller fremsende europæiske editionskendelser og europæiske sikringskendelser eller underretninger herom

| b) | den eller de myndigheder, der er kompetente til at modtage underretninger i henhold til artikel 8 og til at fuldbyrde europæiske editionskendelser og europæiske sikringskendelser på en anden medlemsstats vegne i overensstemmelse med artikel 16 |
| --- | --- |

b)

den eller de myndigheder, der er kompetente til at modtage underretninger i henhold til artikel 8 og til at fuldbyrde europæiske editionskendelser og europæiske sikringskendelser på en anden medlemsstats vegne i overensstemmelse med artikel 16

| c) | den eller de myndigheder, der er kompetente til at behandle begrundede indsigelser fra modtagerne artikel 17 |
| --- | --- |

c)

den eller de myndigheder, der er kompetente til at behandle begrundede indsigelser fra modtagerne artikel 17

| d) | accepterede sprog med henblik på meddelelse og fremsendelse af en EPOC, en EPOC-PR, en europæisk editionskendelse eller en europæisk sikringskendelse i tilfælde af fuldbyrdelse, i overensstemmelse med artikel 27. |
| --- | --- |

d)

accepterede sprog med henblik på meddelelse og fremsendelse af en EPOC, en EPOC-PR, en europæisk editionskendelse eller en europæisk sikringskendelse i tilfælde af fuldbyrdelse, i overensstemmelse med artikel 27.

2.   Kommissionen stiller de i henhold til denne artikel modtagne oplysninger til rådighed for offentligheden, enten på et særligt websted eller på webstedet for Det Europæiske Retlige Netværk på det strafferetlige område, der er omhandlet i artikel 9 i Rådets afgørelse 2008/976/RIA (33).

Artikel 32

Forhold til andre instrumenter, aftaler og ordninger

1.   Denne forordning berører ikke EU-instrumenter eller andre internationale instrumenter, aftaler og ordninger om indsamling af bevismateriale, der er omfattet af denne forordnings anvendelsesområde.

2.   Medlemsstaterne underretter den 18. august 2026 Kommissionen om eventuelle eksisterende instrumenter, aftaler og ordninger som omhandlet i stk. 1, som de agter fortsat at anvende. Medlemsstaterne underretter endvidere Kommissionen om eventuelle nye aftaler eller ordninger som omhandlet i stk. 1 senest tre måneder efter undertegnelsen af disse.

Artikel 33

Evaluering

Senest den 18. august 2029 foretager Kommissionen en evaluering af denne forordning. Kommissionen fremsender en evalueringsrapport til Europa-Parlamentet, Rådet, Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse og Den Europæiske Unions Agentur for Grundlæggende Rettigheder. Denne evalueringsrapport skal indeholde en vurdering af anvendelsen af denne forordning og af de resultater, som er blevet opnået med hensyn til dens mål, samt en vurdering af denne forordnings indvirkning på grundlæggende rettigheder. Evalueringen foretages i overensstemmelse med Kommissionens retningslinjer for bedre lovgivning. Medlemsstaterne giver Kommissionen alle de oplysninger, der er nødvendige for udarbejdelsen af evalueringsrapporten.

Artikel 34

Ikrafttræden og anvendelse

1.   Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

2.   Den finder anvendelse fra den 18. august 2026.

Forpligtelsen for kompetente myndigheder og tjenesteudbydere til at anvende det ved artikel 19 nedsatte decentrale IT-system til skriftlig kommunikation i henhold til denne forordning finder dog anvendelse fra ét år efter vedtagelsen af de i artikel 25 omhandlede gennemførelsesretsakter.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i medlemsstaterne i overensstemmelse med traktaterne.

Udfærdiget i Strasbourg, den 12. juli 2023.

På Europa-Parlamentets vegne

R. METSOLA

Formand

På Rådets vegne

P. NAVARRO RÍOS

Formand

---

(1)  
  EUT C 367 af 10.10.2018, s. 88.

1

(2)  Europa-Parlamentets holdning af 13.6.2023 (endnu ikke offentliggjort i EUT) og Rådets afgørelse af 27.6.2023.

2

(3)  
  EUT C 346 af 27.9.2018, s. 29.

3

(4)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/679 af 27. april 2016 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger og om ophævelse af direktiv 95/46/EF (generel forordning om databeskyttelse) (EUT L 119 af 4.5.2016, s. 1).

4

(5)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2016/680 af 27. april 2016 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med kompetente myndigheders behandling af personoplysninger med henblik på at forebygge, efterforske, afsløre eller retsforfølge strafbare handlinger eller fuldbyrde strafferetlige sanktioner og om fri udveksling af sådanne oplysninger og om ophævelse af Rådets rammeafgørelse 2008/977/RIA (EUT L 119 af 4.5.2016, s. 89).

5

(6)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/41/EU af 3. april 2014 om den europæiske efterforskningskendelse i straffesager (EUT L 130 af 1.5.2014, s. 1).

6

(7)  Konvention udarbejdet af Rådet i henhold til artikel 34 i traktaten om Den Europæiske Union om gensidig retshjælp i straffesager mellem Den Europæiske Unions medlemsstater (EFT C 197 af 12.7.2000, s. 3).

7

(8)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/58/EF af 12. juli 2002 om behandling af personoplysninger og beskyttelse af privatlivets fred i den elektroniske kommunikationssektor (direktivet om privatlivets fred og elektronisk kommunikation) (EFT L 201 af 31.7.2002, s. 37).

8

(9)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2010/64/EU af 20. oktober 2010 om retten til tolke- og oversætterbistand i straffesager (EUT L 280 af 26.10.2010, s. 1).

9

(10)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2012/13/EU af 22. maj 2012 om ret til information under straffesager (EUT L 142 af 1.6.2012, s. 1).

10

(11)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/48/EU af 22. oktober 2013 om ret til adgang til advokatbistand i straffesager og i sager angående europæiske arrestordrer og om ret til at få en tredjemand underrettet ved frihedsberøvelse og til at kommunikere med tredjemand og med konsulære myndigheder under frihedsberøvelsen (EUT L 294 af 6.11.2013, s. 1).

11

(12)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2016/343 af 9. marts 2016 om styrkelse af visse aspekter af uskyldsformodningen og retten til at være til stede under retssagen i straffesager (EUT L 65 af 11.3.2016, s. 1).

12

(13)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2016/800 af 11. maj 2016 om retssikkerhedsgarantier for børn, der er mistænkte eller tiltalte i straffesager (EUT L 132 af 21.5.2016, s. 1).

13

(14)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2016/1919 af 26. oktober 2016 om retshjælp til mistænkte og tiltalte i straffesager og til eftersøgte i sager angående europæiske arrestordrer (EUT L 297 af 4.11.2016, s. 1).

14

(15)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2018/1972 af 11. december 2018 om oprettelse af en europæisk kodeks for elektronisk kommunikation (EUT L 321 af 17.12.2018, s. 36).

15

(16)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2015/1535 af 9. september 2015 om en informationsprocedure med hensyn til tekniske forskrifter samt forskrifter for informationssamfundets tjenester (EUT L 241 af 17.9.2015, s. 1).

16

(17)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1215/2012 af 12. december 2012 om retternes kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område (EUT L 351 af 20.12.2012, s. 1).

17

(18)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/302 af 28. februar 2018 om imødegåelse af uberettiget geoblokering og andre former for forskelsbehandling på grundlag af kundernes nationalitet, bopæl eller hjemsted i det indre marked og om ændring af forordning (EF) nr. 2006/2004 og (EU) 2017/2394 og af direktiv 2009/22/EF (EUT L 60 I af 2.3.2018, s. 1).

18

(19)  Rådets direktiv 2008/114/EF af 8. december 2008 om indkredsning og udpegning af europæisk kritisk infrastruktur og vurdering af behovet for at beskytte den bedre (EUT L 345 af 23.12.2008, s. 75).

19

(20)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2017/541 af 15. marts 2017 om bekæmpelse af terrorisme og om erstatning af Rådets rammeafgørelse 2002/475/RIA og ændring af Rådets afgørelse 2005/671/RIA (EUT L 88 af 31.3.2017, s. 6).

20

(21)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2011/93/EU af 13. december 2011 om bekæmpelse af seksuelt misbrug og seksuel udnyttelse af børn og børnepornografi og om erstatning af Rådets rammeafgørelse 2004/68/RIA (EUT L 335 af 17.12.2011, s. 1).

21

(22)  Rådets rammeafgørelse 2009/948/RIA af 30. november 2009 om forebyggelse og bilæggelse af konflikter om udøvelse af jurisdiktion i straffesager (EUT L 328 af 15.12.2009, s. 42).

22

(23)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2023/1544 af 12. juli 2023 om harmoniserede regler for udpegning af bestemte forretningssteder og udpegning af retlige repræsentanter med henblik på indsamling af bevismateriale i straffesager (se side 181 i denne EUT).

23

(24)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2022/850 af 30. maj 2022 om et IT-system til grænseoverskridende elektronisk udveksling af oplysninger på området civil- og strafferetligt samarbejde (e-CODEX-systemet) og om ændring af forordning (EU) 2018/1726 (EUT L 150 af 1.6.2022, s. 1).

24

(25)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 910/2014 af 23. juli 2014 om elektronisk identifikation og tillidstjenester til brug for elektroniske transaktioner på det indre marked og om ophævelse af direktiv 1999/93/EF (EUT L 257 af 28.8.2014, s. 73).

25

(26)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/1725 af 23. oktober 2018 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger i Unionens institutioner, organer, kontorer og agenturer og om fri udveksling af sådanne oplysninger og om ophævelse af forordning (EF) nr. 45/2001 og afgørelse nr. 1247/2002/EF (EUT L 295 af 21.11.2018, s. 39).

26

(27)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 af 16. februar 2011 om de generelle regler og principper for, hvordan medlemsstaterne skal kontrollere Kommissionens udøvelse af gennemførelsesbeføjelser (EUT L 55 af 28.2.2011, s. 13).

27

(28)  
  EUT L 123 af 12.5.2016, s. 1.

28

(29)  
  EUT C 32 af 31.1.2020, s. 11.

29

(30)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/123/EF af 12. december 2006 om tjenesteydelser i det indre marked (EUT L 376 af 27.12.2006, s. 36).

30

(31)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/40/EU af 12. august 2013 om angreb på informationssystemer og om erstatning af Rådets rammeafgørelse 2005/222/RIA (EUT L 218 af 14.8.2013, s. 8).

31

(32)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2019/713 af 17. april 2019 om bekæmpelse af svig og forfalskning i forbindelse med andre betalingsmidler end kontanter og om erstatning af Rådets rammeafgørelse 2001/413/RIA (EUT L 123 af 10.5.2019, s. 18).

32

(33)  Rådets afgørelse 2008/976/RIA af 16. december 2008 om Det Europæiske Retlige Netværk (EUT L 348 af 24.12.2008, s. 130).

33

---

BILAG I

ATTEST FOR EN EUROPÆISK EDITIONSKENDELSE (EPOC) OM EDITION AF ELEKTRONISK BEVISMATERIALE

| I henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2023/1543 (1) skal modtageren af denne attest for en europæisk editionskendelse (EPOC) fuldbyrde denne EPOC og fremsende de oplysninger, der anmodes om, i overensstemmelse med den eller de i denne EPOC's afsnit C anførte frist(er) til den kompetente myndighed, der er anført i afsnit L, litra a), i denne EPOC.
  I alle tilfælde skal modtageren efter modtagelsen af EPOC'en handle hurtigt for at sikre de oplysninger, der anmodes om, medmindre oplysningerne i EPOC'en ikke gør det muligt at identificere disse oplysninger. Oplysningerne skal fortsat sikres indtil edition foretages, eller indtil udstedelsesmyndigheden, eller, hvis det er relevant, fuldbyrdelsesmyndigheden, meddeler, at sikring og edition af oplysningerne ikke længere er nødvendig.
  Modtageren skal træffe de nødvendige foranstaltninger til at sikre fortroligheden, hemmeligholdelsen og integriteten af EPOC'en og af de oplysninger, der er genstand for edition eller sikring. |
| --- |

I henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2023/1543 (1) skal modtageren af denne attest for en europæisk editionskendelse (EPOC) fuldbyrde denne EPOC og fremsende de oplysninger, der anmodes om, i overensstemmelse med den eller de i denne EPOC's afsnit C anførte frist(er) til den kompetente myndighed, der er anført i afsnit L, litra a), i denne EPOC.

I alle tilfælde skal modtageren efter modtagelsen af EPOC'en handle hurtigt for at sikre de oplysninger, der anmodes om, medmindre oplysningerne i EPOC'en ikke gør det muligt at identificere disse oplysninger. Oplysningerne skal fortsat sikres indtil edition foretages, eller indtil udstedelsesmyndigheden, eller, hvis det er relevant, fuldbyrdelsesmyndigheden, meddeler, at sikring og edition af oplysningerne ikke længere er nødvendig.

Modtageren skal træffe de nødvendige foranstaltninger til at sikre fortroligheden, hemmeligholdelsen og integriteten af EPOC'en og af de oplysninger, der er genstand for edition eller sikring.

| AFSNIT A: Udstedelsesmyndighed/godkendelsesmyndighed
  Udstedelsesstat:...
  Udstedelsesmyndighed:...
  Godkendelsesmyndighed (hvis relevant):...
  NB: Oplysninger om udstedelsesmyndigheden anføres til sidst (afsnit I og J)...
  Udstedelsesmyndighedens sagsnummer:...
  Godkendelsesmyndighedens sagsnummer:... |
| --- |

AFSNIT A: Udstedelsesmyndighed/godkendelsesmyndighed

Udstedelsesstat:...

Udstedelsesmyndighed:...

Godkendelsesmyndighed (hvis relevant):...

NB: Oplysninger om udstedelsesmyndigheden anføres til sidst (afsnit I og J)...

Udstedelsesmyndighedens sagsnummer:...

Godkendelsesmyndighedens sagsnummer:...

| AFSNIT B: Modtager
  Modtager:... | Udpeget forretningssted |
| --- | --- |

AFSNIT B: Modtager

Modtager:...

Image 2

Udpeget forretningssted

| | Retlig repræsentant |
| --- | --- |

Image 3

Retlig repræsentant

| | Denne kendelse udstedes i en nødsituation til den angivne modtager, fordi det udpegede forretningssted eller en tjenesteudbyders retlige repræsentant ikke har reageret på EPOC'en inden for de frister, som er fastsat i artikel 10 i forordning (EU) 2023/1543, eller ikke er blevet udpeget inden for de frister, som er fastsat i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2023/1544 (2) |
| --- | --- |

Image 4

Denne kendelse udstedes i en nødsituation til den angivne modtager, fordi det udpegede forretningssted eller en tjenesteudbyders retlige repræsentant ikke har reageret på EPOC'en inden for de frister, som er fastsat i artikel 10 i forordning (EU) 2023/1543, eller ikke er blevet udpeget inden for de frister, som er fastsat i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2023/1544 (2)

Adresse:...

Tlf./fax/e-mail (hvis kendt):...

Kontaktperson (hvis kendt):...

Modtagerens sagsnummer (hvis kendt):...

Berørt tjenesteudbyder (hvis forskellig fra modtageren):...

Andre relevante oplysninger:...

| AFSNIT C: Frister (sæt kryds i den relevante boks, og udfyld om nødvendigt)
  Efter modtagelsen af EPOC'en skal der foretages edition af de oplysninger, der anmodes om: | Snarest muligt og senest inden for ti dage (ingen underretning af fuldbyrdelsesmyndigheden) |
| --- | --- |

AFSNIT C: Frister (sæt kryds i den relevante boks, og udfyld om nødvendigt)

Efter modtagelsen af EPOC'en skal der foretages edition af de oplysninger, der anmodes om:

Image 5

Snarest muligt og senest inden for ti dage (ingen underretning af fuldbyrdelsesmyndigheden)

| | I tilfælde af underretning af fuldbyrdelsesmyndigheden: Ved udløbet af de ti dage, såfremt fuldbyrdelsesmyndigheden ikke inden for dette tidsrum har påberåbt sig en grund til afslag, eller når fuldbyrdelsesmyndigheden, inden de ti dage er gået, har bekræftet, at den ikke agter at påberåbe sig en grund til afslag, snarest muligt og senest ved udløbet af de ti dage |
| --- | --- |

Image 6

I tilfælde af underretning af fuldbyrdelsesmyndigheden: Ved udløbet af de ti dage, såfremt fuldbyrdelsesmyndigheden ikke inden for dette tidsrum har påberåbt sig en grund til afslag, eller når fuldbyrdelsesmyndigheden, inden de ti dage er gået, har bekræftet, at den ikke agter at påberåbe sig en grund til afslag, snarest muligt og senest ved udløbet af de ti dage

| | Uden unødigt ophold og senest inden for otte timer i en nødsituation, der involverer: | En overhængende fare for en persons liv, fysiske integritet eller sikkerhed |
| --- | --- | --- |

Image 7

Uden unødigt ophold og senest inden for otte timer i en nødsituation, der involverer:

Image 8

En overhængende fare for en persons liv, fysiske integritet eller sikkerhed

| | En overhængende fare for en kritisk infrastruktur som defineret i artikel 2, litra a), i Rådets direktiv 2008/114/EF (3), hvor afbrydelse eller ødelæggelse af en sådan kritisk infrastruktur ville medføre overhængende fare for en persons liv, fysiske integritet eller sikkerhed, herunder gennem alvorlig skade på forsyningen af befolkningen med grundlæggende fornødenheder eller på udøvelsen af statens centrale funktioner. |
| --- | --- |

Image 9

En overhængende fare for en kritisk infrastruktur som defineret i artikel 2, litra a), i Rådets direktiv 2008/114/EF (3), hvor afbrydelse eller ødelæggelse af en sådan kritisk infrastruktur ville medføre overhængende fare for en persons liv, fysiske integritet eller sikkerhed, herunder gennem alvorlig skade på forsyningen af befolkningen med grundlæggende fornødenheder eller på udøvelsen af statens centrale funktioner.

Angiv venligst, om der er proceduremæssige eller andre frister, som der bør tages hensyn til ved fuldbyrdelse af denne EPOC:...

Angiv yderligere oplysninger, såfremt det er relevant:...

| AFSNIT D: Forbindelse til en tidligere anmodning om edition/sikring (sæt kryds og udfyld, hvis relevant og foreligger)




De oplysninger, der anmodes om, blev fuldstændigt/delvist sikret i overensstemmelse med en tidligere anmodning om sikring
  fremsat af ... (angiv myndighed og sagsnummer)
  den ... (angiv dato for fremsættelse af anmodningen)
  og fremsendt den ... (angiv dato for fremsendelse af anmodningen)
  til ... (angiv den tjenesteudbyder/den retlige repræsentant/det udpegede forretningssted/den kompetente myndighed, som anmodningen blev fremsendt til, samt det af modtageren opgivne sagsnummer, hvis det foreligger).




De oplysninger, der anmodes om, har forbindelse til en tidligere anmodning om edition
  fremsat af ... (angiv myndighed og sagsnummer)
  den ... (angiv dato for fremsættelse af anmodningen)
  og fremsendt den ... (angiv dato for fremsendelse af anmodningen)
  til ... (angiv den tjenesteudbyder/den retlige repræsentant/det udpegede forretningssted/den kompetente myndighed, som anmodningen blev fremsendt til, samt det af modtageren opgivne sagsnummer, hvis det foreligger).
  Andre relevante oplysninger:... |
| --- |

AFSNIT D: Forbindelse til en tidligere anmodning om edition/sikring (sæt kryds og udfyld, hvis relevant og foreligger)

Image 10

De oplysninger, der anmodes om, blev fuldstændigt/delvist sikret i overensstemmelse med en tidligere anmodning om sikring

fremsat af ... (angiv myndighed og sagsnummer)

den ... (angiv dato for fremsættelse af anmodningen)

og fremsendt den ... (angiv dato for fremsendelse af anmodningen)

til ... (angiv den tjenesteudbyder/den retlige repræsentant/det udpegede forretningssted/den kompetente myndighed, som anmodningen blev fremsendt til, samt det af modtageren opgivne sagsnummer, hvis det foreligger).

Image 11

De oplysninger, der anmodes om, har forbindelse til en tidligere anmodning om edition

fremsat af ... (angiv myndighed og sagsnummer)

den ... (angiv dato for fremsættelse af anmodningen)

og fremsendt den ... (angiv dato for fremsendelse af anmodningen)

til ... (angiv den tjenesteudbyder/den retlige repræsentant/det udpegede forretningssted/den kompetente myndighed, som anmodningen blev fremsendt til, samt det af modtageren opgivne sagsnummer, hvis det foreligger).

Andre relevante oplysninger:...

| AFSNIT E: Information til støtte for identifikation af de oplysninger, der anmodes om (udfyld i det omfang, denne information er kendt og nødvendig for at identificere oplysningerne)
  IP-adresse(r) og tidsstempler (inkl. dato og tidszone)...
  Tlf....
  E-mailadresse(r):...
  IMEI-nummer/numre:...
  MAC-adresse(r):...
  Brugeren/brugerne eller andre unikke identifikatorer såsom brugernavn(e), login-ID('er) eller kontonavn(e):...
  Navn(e) på den eller de relevante tjeneste(r):...
  Andet:...
  Hvis relevant, tidsintervallet for de oplysninger, for hvilke der anmodes om edition:
  ......




Yderligere oplysninger om nødvendigt:... |
| --- |

AFSNIT E: Information til støtte for identifikation af de oplysninger, der anmodes om (udfyld i det omfang, denne information er kendt og nødvendig for at identificere oplysningerne)

IP-adresse(r) og tidsstempler (inkl. dato og tidszone)...

Tlf....

E-mailadresse(r):...

IMEI-nummer/numre:...

MAC-adresse(r):...

Brugeren/brugerne eller andre unikke identifikatorer såsom brugernavn(e), login-ID('er) eller kontonavn(e):...

Navn(e) på den eller de relevante tjeneste(r):...

Andet:...

Hvis relevant, tidsintervallet for de oplysninger, for hvilke der anmodes om edition:

......

Image 12

Yderligere oplysninger om nødvendigt:...

| AFSNIT F: Elektronisk bevismateriale, der er omfattet af edition
  Denne EPOC vedrører (sæt kryds i den eller de relevante bokse):






  a) | | Abonnentdata: |
| --- | --- | --- |

AFSNIT F: Elektronisk bevismateriale, der er omfattet af edition

Denne EPOC vedrører (sæt kryds i den eller de relevante bokse):

a)

Image 13

Abonnentdata:

| | Navn, fødselsdato, postadresse eller geografisk adresse, kontaktoplysninger (e-mailadresse, telefonnummer) og andre relevante oplysninger vedrørende brugerens/abonnentens identitet |
| --- | --- |

Image 14

Navn, fødselsdato, postadresse eller geografisk adresse, kontaktoplysninger (e-mailadresse, telefonnummer) og andre relevante oplysninger vedrørende brugerens/abonnentens identitet

| | Dato og tidspunkt for første registrering, registreringstype, kopi af kontrakt, midler til verifikation af identitet på registreringstidspunktet, kopier af dokumenter fra abonnenten |
| --- | --- |

Image 15

Dato og tidspunkt for første registrering, registreringstype, kopi af kontrakt, midler til verifikation af identitet på registreringstidspunktet, kopier af dokumenter fra abonnenten

| | Type tjeneste og dens varighed, herunder identifikator(er), som benyttes af eller leveres til abonnenten i forbindelse med den første registrering eller aktivering (f.eks. telefonnummer, SIM-kortnummer, MAC-adresse) og tilhørende enhed(er) |
| --- | --- |

Image 16

Type tjeneste og dens varighed, herunder identifikator(er), som benyttes af eller leveres til abonnenten i forbindelse med den første registrering eller aktivering (f.eks. telefonnummer, SIM-kortnummer, MAC-adresse) og tilhørende enhed(er)

| | Profiloplysninger (f.eks. brugernavn, skærmnavn, profilfoto) |
| --- | --- |

Image 17

Profiloplysninger (f.eks. brugernavn, skærmnavn, profilfoto)

| | Oplysninger om validering af brug af tjeneste såsom en alternativ e-mailadresse fra brugeren/abonnenten |
| --- | --- |

Image 18

Oplysninger om validering af brug af tjeneste såsom en alternativ e-mailadresse fra brugeren/abonnenten

| | Debet- eller kreditkortoplysninger (fra brugeren til faktureringsformål), herunder andre betalingsmidler |
| --- | --- |

Image 19

Debet- eller kreditkortoplysninger (fra brugeren til faktureringsformål), herunder andre betalingsmidler

| | PUK-koder |
| --- | --- |

Image 20

PUK-koder

| | Andet:... |
| --- | --- |

Image 21

Andet:...

| b) | Oplysninger der anmodes om alene med henblik på identifikation af bruger som defineret i artikel 3, nr. 10), i forordning (EU) 2023/1543: | IP-forbindelsesregistreringer såsom IP-adresser/logge/adgangsnumre samt andre tekniske identifikatorer såsom kildeporte og tidsstempler eller tilsvarende, bruger-ID og anvendt grænseflade i forbindelse med brugen af tjenesten, angiv om nødvendigt:... |
| --- | --- | --- |

b)

Image 22

Oplysninger der anmodes om alene med henblik på identifikation af bruger som defineret i artikel 3, nr. 10), i forordning (EU) 2023/1543:

Image 23

IP-forbindelsesregistreringer såsom IP-adresser/logge/adgangsnumre samt andre tekniske identifikatorer såsom kildeporte og tidsstempler eller tilsvarende, bruger-ID og anvendt grænseflade i forbindelse med brugen af tjenesten, angiv om nødvendigt:...

| | Tidsinterval for de oplysninger, for hvilke der anmodes om edition (hvis forskelligt fra afsnit E):... |
| --- | --- |

Image 24

Tidsinterval for de oplysninger, for hvilke der anmodes om edition (hvis forskelligt fra afsnit E):...

| | Andet:... |
| --- | --- |

Image 25

Andet:...

| c) | Trafikdata:






  i) | for (mobil)telefoni: | Udgående (A) og indkommende (B) identifikatorer (telefonnummer, IMSI, IMEI) |
| --- | --- | --- | --- |

c)

Image 26

Trafikdata:

i)

for (mobil)telefoni:

Image 27

Udgående (A) og indkommende (B) identifikatorer (telefonnummer, IMSI, IMEI)

| | Tidspunkt for forbindelsen/forbindelserne og deres varighed |
| --- | --- |

Image 28

Tidspunkt for forbindelsen/forbindelserne og deres varighed

| | Opkaldsforsøg |
| --- | --- |

Image 29

Opkaldsforsøg

| | Basisstation-ID, herunder geografiske oplysninger (X/Y-koordinater), på op- og afkoblingstidspunktet |
| --- | --- |

Image 30

Basisstation-ID, herunder geografiske oplysninger (X/Y-koordinater), på op- og afkoblingstidspunktet

| | Anvendte koblingstjenester/teletjenester (f.eks. UMTS, GPRS) |
| --- | --- |

Image 31

Anvendte koblingstjenester/teletjenester (f.eks. UMTS, GPRS)

| | Andet:... |
| --- | --- |

Image 32

Andet:...

| ii) | for internet: | Routingoplysninger (IP-kildeadresse, IP-destinationsadresser, portnumre, browser, e-mailheaderoplysninger, meddelelses-ID) |
| --- | --- | --- |

ii)

for internet:

Image 33

Routingoplysninger (IP-kildeadresse, IP-destinationsadresser, portnumre, browser, e-mailheaderoplysninger, meddelelses-ID)

| | Basisstation-ID, herunder geografiske oplysninger (X/Y-koordinater), på op- og afkoblingstidspunktet |
| --- | --- |

Image 34

Basisstation-ID, herunder geografiske oplysninger (X/Y-koordinater), på op- og afkoblingstidspunktet

| | Datamængde |
| --- | --- |

Image 35

Datamængde

| | Dato og tidspunkt for forbindelserne |
| --- | --- |

Image 36

Dato og tidspunkt for forbindelserne

| | Varighed af forbindelser eller adgangssessioner |
| --- | --- |

Image 37

Varighed af forbindelser eller adgangssessioner

| | Andet:... |
| --- | --- |

Image 38

Andet:...

| iii) | for hosting: | Logfiler |
| --- | --- | --- |

iii)

for hosting:

Image 39

Logfiler

| | Kuponer |
| --- | --- |

Image 40

Kuponer

| | Andet:... |
| --- | --- |

Image 41

Andet:...

| iv) | andet: | Købshistorik |
| --- | --- | --- |

iv)

andet:

Image 42

Købshistorik

| | Forudbetalingshistorik |
| --- | --- |

Image 43

Forudbetalingshistorik

| | Andet:... |
| --- | --- |

Image 44

Andet:...

| d) | | Indholdsdata: |
| --- | --- | --- |

d)

Image 45

Indholdsdata:

| | (Web)mailbox dump |
| --- | --- |

Image 46

(Web)mailbox dump

| | Online storage dump (brugergenererede data) |
| --- | --- |

Image 47

Online storage dump (brugergenererede data)

| | Pagedump |
| --- | --- |

Image 48

Pagedump

| | Meddelelseslog/backup |
| --- | --- |

Image 49

Meddelelseslog/backup

| | Voicemail dump |
| --- | --- |

Image 50

Voicemail dump

| | Serverindhold |
| --- | --- |

Image 51

Serverindhold

| | Backupenhed |
| --- | --- |

Image 52

Backupenhed

| | Kontaktliste |
| --- | --- |

Image 53

Kontaktliste

| | Andet:... |
| --- | --- |

Image 54

Andet:...

| | Yderligere oplysninger i tilfælde af at det er nødvendigt (yderligere) at præcisere eller begrænse udvalget af de data, der anmodes om:... |
| --- | --- |

Image 55

Yderligere oplysninger i tilfælde af at det er nødvendigt (yderligere) at præcisere eller begrænse udvalget af de data, der anmodes om:...

| AFSNIT G: Oplysninger om de underliggende betingelser






  a) | Denne EPOC vedrører (sæt kryds i den eller de relevante bokse): | Straffesager i forbindelse med én eller flere strafbare handlinger |
| --- | --- | --- |

AFSNIT G: Oplysninger om de underliggende betingelser

a)

Denne EPOC vedrører (sæt kryds i den eller de relevante bokse):

Image 56

Straffesager i forbindelse med én eller flere strafbare handlinger

| | Fuldbyrdelse af en frihedsstraf eller en frihedsberøvende foranstaltning af mindst fire måneders varighed idømt som led i en straffesag, der er pålagt ved en afgørelse, der ikke er afsagt in absentia, i sager, hvor den dømte person har unddraget sig straffuldbyrdelse. |
| --- | --- |

Image 57

Fuldbyrdelse af en frihedsstraf eller en frihedsberøvende foranstaltning af mindst fire måneders varighed idømt som led i en straffesag, der er pålagt ved en afgørelse, der ikke er afsagt in absentia, i sager, hvor den dømte person har unddraget sig straffuldbyrdelse.

| b) | Art og strafferetlig klassificering af den eller de begåede lovovertrædelser, som EPOC'en er udstedt for, samt den relevante retsforskrift (4):
  ...... |
| --- | --- |

b)

Art og strafferetlig klassificering af den eller de begåede lovovertrædelser, som EPOC'en er udstedt for, samt den relevante retsforskrift (4):

......

| c) | Denne EPOC udstedes for trafikdata, som der ikke anmodes om alene med henblik på identifikation af bruger, eller for indholdsdata eller begge dele, og vedrører (sæt kryds i den eller de relevante bokse efter behov): | Strafbare handlinger, der i udstedelsesstaten kan straffes med en frihedsstraf på maksimalt tre år |
| --- | --- | --- |

c)

Denne EPOC udstedes for trafikdata, som der ikke anmodes om alene med henblik på identifikation af bruger, eller for indholdsdata eller begge dele, og vedrører (sæt kryds i den eller de relevante bokse efter behov):

Image 58

Strafbare handlinger, der i udstedelsesstaten kan straffes med en frihedsstraf på maksimalt tre år

| | Én eller flere af følgende lovovertrædelser, hvis de helt eller delvis er begået ved brug af et informationssystem: | Lovovertrædelser som defineret i artikel 3-8 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2019/713 (5) |
| --- | --- | --- |

Image 59

Én eller flere af følgende lovovertrædelser, hvis de helt eller delvis er begået ved brug af et informationssystem:

Image 60

Lovovertrædelser som defineret i artikel 3-8 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2019/713 (5)

| | Lovovertrædelser som defineret i artikel 3-7 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2011/93/EU (6) |
| --- | --- |

Image 61

Lovovertrædelser som defineret i artikel 3-7 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2011/93/EU (6)

| | Lovovertrædelser som defineret i artikel 3-8 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/40/EU (7) |
| --- | --- |

Image 62

Lovovertrædelser som defineret i artikel 3-8 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/40/EU (7)

| | Strafbare handlinger som defineret i artikel 3-12 og 14 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2017/541 (8). |
| --- | --- |

Image 63

Strafbare handlinger som defineret i artikel 3-12 og 14 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2017/541 (8).

| d) | Dataansvarlig/databehandler:
  Europæiske editionskendelser rettes til tjenesteudbydere, der fungerer som dataansvarlige. En europæisk editionskendelse kan undtagelsesvis stiles direkte til den tjenesteudbyder, der behandler oplysningerne på vegne af den dataansvarlige.
  Sæt kryds i det relevante felt: | Denne EPOC rettes til den tjenesteudbyder, der fungerer som dataansvarlig. |
| --- | --- | --- |

d)

Dataansvarlig/databehandler:

Europæiske editionskendelser rettes til tjenesteudbydere, der fungerer som dataansvarlige. En europæisk editionskendelse kan undtagelsesvis stiles direkte til den tjenesteudbyder, der behandler oplysningerne på vegne af den dataansvarlige.

Sæt kryds i det relevante felt:

Image 64

Denne EPOC rettes til den tjenesteudbyder, der fungerer som dataansvarlig.

| | Denne EPOC rettes til den tjenesteudbyder, der behandler, eller, i tilfælde, hvor den dataansvarlige ikke kan identificeres, muligvis behandler dataene på vegne af databehandleren, fordi: | den dataansvarlige ikke kan identificeres trods rimelig indsats fra udstedelsesmyndighedens side |
| --- | --- | --- |

Image 65

Denne EPOC rettes til den tjenesteudbyder, der behandler, eller, i tilfælde, hvor den dataansvarlige ikke kan identificeres, muligvis behandler dataene på vegne af databehandleren, fordi:

Image 66

den dataansvarlige ikke kan identificeres trods rimelig indsats fra udstedelsesmyndighedens side

| | henvendelse til den dataansvarlige kunne være til skade for efterforskningen. |
| --- | --- |

Image 67

henvendelse til den dataansvarlige kunne være til skade for efterforskningen.

Hvis denne EPOC rettes til tjenesteudbyderen, som behandler oplysninger på vegne af den dataansvarlige:

| | informerer databehandleren den dataansvarlige om edition af oplysninger |
| --- | --- |

Image 68

informerer databehandleren den dataansvarlige om edition af oplysninger

| | informerer databehandleren indtil videre ikke den dataansvarlige om edition af oplysninger, da det ville være skadeligt for efterforskningen. Angiv venligst en kort begrundelse (9):... |
| --- | --- |

Image 69

informerer databehandleren indtil videre ikke den dataansvarlige om edition af oplysninger, da det ville være skadeligt for efterforskningen. Angiv venligst en kort begrundelse (9):...

| e) | Andre relevante oplysninger:... |
| --- | --- |

e)

Andre relevante oplysninger:...

| AFSNIT H: Oplysninger til brugeren
  Modtageren skal under alle omstændigheder afstå fra at underrette den person, hvis oplysninger der anmodes om. Det er udstedelsesmyndighedens ansvar uden unødigt ophold at underrette vedkommende om edition af oplysninger.
  Bemærk, at (sæt kryds i det relevante felt): | udstedelsesmyndigheden udskyder underretningen af den person, hvis oplysninger der anmodes om, så længe én eller flere af følgende betingelser er opfyldt: | det er nødvendigt for at undgå, at der lægges hindringer i vejen for officielle eller retlige undersøgelser, efterforskninger eller procedurer |
| --- | --- | --- |

AFSNIT H: Oplysninger til brugeren

Modtageren skal under alle omstændigheder afstå fra at underrette den person, hvis oplysninger der anmodes om. Det er udstedelsesmyndighedens ansvar uden unødigt ophold at underrette vedkommende om edition af oplysninger.

Bemærk, at (sæt kryds i det relevante felt):

Image 70

udstedelsesmyndigheden udskyder underretningen af den person, hvis oplysninger der anmodes om, så længe én eller flere af følgende betingelser er opfyldt:

Image 71

det er nødvendigt for at undgå, at der lægges hindringer i vejen for officielle eller retlige undersøgelser, efterforskninger eller procedurer

| | det er nødvendigt for at undgå at skade forebyggelse, afsløring, efterforskning eller retsforfølgning af strafbare handlinger eller fuldbyrdelse af strafferetlige sanktioner |
| --- | --- |

Image 72

det er nødvendigt for at undgå at skade forebyggelse, afsløring, efterforskning eller retsforfølgning af strafbare handlinger eller fuldbyrdelse af strafferetlige sanktioner

| | det er nødvendigt for at beskytte offentlig sikkerhed |
| --- | --- |

Image 73

det er nødvendigt for at beskytte offentlig sikkerhed

| | det er nødvendigt for at beskytte national sikkerhed |
| --- | --- |

Image 74

det er nødvendigt for at beskytte national sikkerhed

| | det er nødvendigt for at beskytte andres rettigheder og friheder. |
| --- | --- |

Image 75

det er nødvendigt for at beskytte andres rettigheder og friheder.

| AFSNIT I: Nærmere oplysninger om udstedelsesmyndigheden
  Type udstedelsesmyndighed (sæt kryds i den eller de relevante bokse): | Dommer, domstol eller undersøgelsesdommer |
| --- | --- |

AFSNIT I: Nærmere oplysninger om udstedelsesmyndigheden

Type udstedelsesmyndighed (sæt kryds i den eller de relevante bokse):

Image 76

Dommer, domstol eller undersøgelsesdommer

| | Offentlig anklager |
| --- | --- |

Image 77

Offentlig anklager

| | Anden kompetent myndighed som defineret af udstedelsesstaten. |
| --- | --- |

Image 78

Anden kompetent myndighed som defineret af udstedelsesstaten.

Hvis godkendelse er nødvendig, udfyld venligst også afsnit J.

Bemærk, at (sæt kryds, hvis relevant):

| | Denne EPOC er udstedt for abonnentdata eller for data, som der alene anmodes om med henblik på at fastslå brugeren i en behørigt begrundet nødsituation uden forudgående godkendelse, fordi godkendelsen ikke kunne være blevet indhentet i tide, eller for begge. Udstedelsesmyndigheden bekræfter, at den kunne udstede en kendelse i en lignende national sag uden godkendelse, og at efterfølgende godkendelse vil blive tilstræbt uden unødigt ophold og senest inden for 48 timer (bemærk venligst, at modtageren ikke vil blive underrettet). |
| --- | --- |

Image 79

Nærmere oplysninger om udstedelsesmyndigheden eller dennes repræsentant eller begge, der bekræfter, at EPOC'ens indhold er nøjagtigt og korrekt:

Myndighedens navn:...

Navn på dens repræsentant:...

Funktion (titel/stilling):...

Sagsnummer:...

Adresse:...

Tlf. (landekode) (lokalt områdenummer)...

Fax: (landekode) (lokalt områdenummer)...

E-mail:...

Talt(e) sprog:...

Hvis forskelligt fra ovennævnte, den myndighed/det kontaktpunkt (f.eks. den centrale myndighed), der kan kontaktes i forbindelse med spørgsmål vedrørende fuldbyrdelse af EPOC'en:

Myndighedens/kontaktpunktets navn:...

Adresse:...

Tlf. (landekode) (lokalt områdenummer)...

Fax: (landekode) (lokalt områdenummer)...

E-mail:...

Den udstedende myndigheds eller dennes repræsentants underskrift, der bekræfter, at EPOC'ens indhold er nøjagtigt og korrekt:

Dato:...

Underskrift (10):...

| AFSNIT J: Nærmere oplysninger om godkendelsesmyndigheden (udfyld, hvis relevant)
  Type godkendelsesmyndighed | Dommer, domstol eller undersøgelsesdommer |
| --- | --- |

AFSNIT J: Nærmere oplysninger om godkendelsesmyndigheden (udfyld, hvis relevant)

Type godkendelsesmyndighed

Image 80

Dommer, domstol eller undersøgelsesdommer

| | Offentlig anklager |
| --- | --- |

Image 81

Offentlig anklager

Nærmere oplysninger om godkendelsesmyndigheden eller dennes repræsentant eller begge, der bekræfter, at indholdet i EPOC'en er nøjagtigt og korrekt:

Myndighedens navn:...

Navn på dens repræsentant:...

Funktion (titel/stilling):...

Sagsnummer:...

Adresse:...

Tlf. (landekode) (lokalt områdenummer)...

Fax: (landekode) (lokalt områdenummer)...

E-mail:...

Talt(e) sprog:...

Dato:...

Underskrift (11):...

| AFSNIT K: Meddelelse og nærmere oplysninger om den fuldbyrdelsesmyndighed, som modtager meddelelsen (hvis relevant)




Denne EPOC er meddelt følgende fuldbyrdelsesmyndighed: ...
  Angiv venligst kontaktoplysninger på den fuldbyrdelsesmyndighed, som har modtaget meddelelse (hvis tilgængelige):
  Fuldbyrdelsesmyndighedens navn:...
  Adresse:...
  Tlf. (landekode) (lokalt områdenummer)...
  Fax: (landekode) (lokalt områdenummer)...
  E-mail:... |
| --- |

AFSNIT K: Meddelelse og nærmere oplysninger om den fuldbyrdelsesmyndighed, som modtager meddelelsen (hvis relevant)

Image 82

Denne EPOC er meddelt følgende fuldbyrdelsesmyndighed: ...

Angiv venligst kontaktoplysninger på den fuldbyrdelsesmyndighed, som har modtaget meddelelse (hvis tilgængelige):

Fuldbyrdelsesmyndighedens navn:...

Adresse:...

Tlf. (landekode) (lokalt områdenummer)...

Fax: (landekode) (lokalt områdenummer)...

E-mail:...

| AFSNIT L: Videregivelse af oplysninger






  a) | Myndighed, som oplysningerne skal videregives til | Udstedelsesmyndighed |
| --- | --- | --- |

AFSNIT L: Videregivelse af oplysninger

a)

Myndighed, som oplysningerne skal videregives til

Image 83

Udstedelsesmyndighed

| | Godkendelsesmyndighed |
| --- | --- |

Image 84

Godkendelsesmyndighed

| | Anden kompetent myndighed (f.eks. den centrale myndighed)
  Navn og kontaktoplysninger:... |
| --- | --- |

Image 85

Anden kompetent myndighed (f.eks. den centrale myndighed)

Navn og kontaktoplysninger:...

| b) | Foretrukket format, hvori eller ved hjælp hvoraf oplysningerne skal videregives (hvis relevant):... |
| --- | --- |

b)

Foretrukket format, hvori eller ved hjælp hvoraf oplysningerne skal videregives (hvis relevant):...

| AFSNIT M: Yderligere information, som skal medtages (må ikke sendes til modtageren — skal gives til fuldbyrdelsesmyndigheden, såfremt det er nødvendigt at underrette denne)
  Grundene til at fastslå, at den europæiske sikringskendelse opfylder betingelserne om nødvendighed og proportionalitet:
  ......
  Et sammendrag af sagsforholdet:
  ......
  Kan overtrædelsen, som den europæiske editionskendelse er udstedt for, straffes i udstedelsesstaten med en frihedsstraf eller en anden frihedsberøvende foranstaltning af en maksimal varighed på mindst tre år, og fremgår den af listen over overtrædelser herunder (sæt kryds i den/de relevante bokse)? | Deltagelse i en kriminel organisation |
| --- | --- |

AFSNIT M: Yderligere information, som skal medtages (må ikke sendes til modtageren — skal gives til fuldbyrdelsesmyndigheden, såfremt det er nødvendigt at underrette denne)

Grundene til at fastslå, at den europæiske sikringskendelse opfylder betingelserne om nødvendighed og proportionalitet:

......

Et sammendrag af sagsforholdet:

......

Kan overtrædelsen, som den europæiske editionskendelse er udstedt for, straffes i udstedelsesstaten med en frihedsstraf eller en anden frihedsberøvende foranstaltning af en maksimal varighed på mindst tre år, og fremgår den af listen over overtrædelser herunder (sæt kryds i den/de relevante bokse)?

Image 86

Deltagelse i en kriminel organisation

| | Terrorisme |
| --- | --- |

Image 87

Terrorisme

| | Menneskehandel |
| --- | --- |

Image 88

Menneskehandel

| | Seksuel udnyttelse af børn og børnepornografi |
| --- | --- |

Image 89

Seksuel udnyttelse af børn og børnepornografi

| | Ulovlig handel med narkotika og psykotrope stoffer |
| --- | --- |

Image 90

Ulovlig handel med narkotika og psykotrope stoffer

| | Ulovlig handel med våben, ammunition og sprængstoffer |
| --- | --- |

Image 91

Ulovlig handel med våben, ammunition og sprængstoffer

| | Korruption |
| --- | --- |

Image 92

Korruption

| | Svig, herunder svig og andre strafbare handlinger til skade for Unionens finansielle interesser som defineret i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2017/1371 (12) |
| --- | --- |

Image 93

Svig, herunder svig og andre strafbare handlinger til skade for Unionens finansielle interesser som defineret i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2017/1371 (12)

| | Hvidvask af udbytte fra strafbart forhold |
| --- | --- |

Image 94

Hvidvask af udbytte fra strafbart forhold

| | Falskmøntneri, herunder forfalskning af euroen |
| --- | --- |

Image 95

Falskmøntneri, herunder forfalskning af euroen

| | IT-kriminalitet |
| --- | --- |

Image 96

IT-kriminalitet

| | Miljøkriminalitet, herunder ulovlig handel med truede dyrearter og truede plantearter og -sorter |
| --- | --- |

Image 97

Miljøkriminalitet, herunder ulovlig handel med truede dyrearter og truede plantearter og -sorter

| | Menneskesmugling |
| --- | --- |

Image 98

Menneskesmugling

| | Manddrab eller grov legemsbeskadigelse |
| --- | --- |

Image 99

Manddrab eller grov legemsbeskadigelse

| | Ulovlig handel med menneskeorganer og -væv |
| --- | --- |

Image 100

Ulovlig handel med menneskeorganer og -væv

| | Bortførelse, ulovlig frihedsberøvelse eller gidseltagning |
| --- | --- |

Image 101

Bortførelse, ulovlig frihedsberøvelse eller gidseltagning

| | Racisme og fremmedhad |
| --- | --- |

Image 102

Racisme og fremmedhad

| | Organiseret eller væbnet røveri |
| --- | --- |

Image 103

Organiseret eller væbnet røveri

| | Ulovlig handel med kulturgoder, herunder antikviteter og kunstgenstande |
| --- | --- |

Image 104

Ulovlig handel med kulturgoder, herunder antikviteter og kunstgenstande

| | Bedrageri |
| --- | --- |

Image 105

Bedrageri

| | Afkrævning af beskyttelsespenge og pengeafpresning |
| --- | --- |

Image 106

Afkrævning af beskyttelsespenge og pengeafpresning

| | Efterligninger og fremstilling af piratudgaver af produkter |
| --- | --- |

Image 107

Efterligninger og fremstilling af piratudgaver af produkter

| | Forfalskning af officielle dokumenter og ulovlig handel med falske dokumenter |
| --- | --- |

Image 108

Forfalskning af officielle dokumenter og ulovlig handel med falske dokumenter

| | Forfalskning af betalingsmidler |
| --- | --- |

Image 109

Forfalskning af betalingsmidler

| | Ulovlig handel med hormonpræparater og andre vækstfremmende stoffer |
| --- | --- |

Image 110

Ulovlig handel med hormonpræparater og andre vækstfremmende stoffer

| | Ulovlig handel med nukleare og radioaktive materialer |
| --- | --- |

Image 111

Ulovlig handel med nukleare og radioaktive materialer

| | Handel med stjålne motorkøretøjer |
| --- | --- |

Image 112

Handel med stjålne motorkøretøjer

| | Voldtægt |
| --- | --- |

Image 113

Voldtægt

| | Brandstiftelse |
| --- | --- |

Image 114

Brandstiftelse

| | Forbrydelser, der er omfattet af Den Internationale Straffedomstols kompetence |
| --- | --- |

Image 115

Forbrydelser, der er omfattet af Den Internationale Straffedomstols kompetence

| | Skibs- eller flykapring |
| --- | --- |

Image 116

Skibs- eller flykapring

| | Sabotage. |
| --- | --- |

Image 117

Sabotage.

Tilføj eventuelle yderligere oplysninger, som fuldbyrdelsesmyndigheden måtte behøve for at vurdere muligheden for at påberåbe sig grunde til afslag, såfremt det er relevant:

......

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2023/1543 af 12. juli 2023 om europæiske editionskendelser og europæiske sikringskendelser om elektronisk bevismateriale i straffesager og om fuldbyrdelse af frihedsstraffe efter en straffesag (EUT L 191 af 28.7.2023, s. 118).

(2)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv EU 2023/1544 af 12. juli 2023 om harmoniserede regler for udpegning af bestemte forretningssteder og udpegning af retlige repræsentanter med henblik på indsamling af elektronisk bevismateriale i straffesager (EUT L 191 af 28.7.2023, s. 181).

(3)  Rådets direktiv 2008/114/EF af 8. december 2008 om indkredsning og udpegning af europæisk kritisk infrastruktur og vurdering af behovet for at beskytte den bedre (EUT L 345 af 23.12.2008, s. 75).

(4)  For fuldbyrdelse af en frihedsstraf eller anden frihedsberøvende foranstaltning for trafikdata, der ikke anmodes om alene med henblik på identifikation af bruger, eller indholdsdata, angives i litra b) og c) den lovovertrædelse, for hvilken straffen blev idømt.

(5)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2019/713 af 17. april 2019 om bekæmpelse af svig og forfalskning i forbindelse med andre betalingsmidler end kontanter og om erstatning af Rådets rammeafgørelse 2001/413/RIA (EUT L 123 af 10.5.2019, s. 18).

(6)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2011/93/EU af 13. december 2011 om bekæmpelse af seksuelt misbrug og seksuel udnyttelse af børn og børnepornografi og om erstatning af Rådets rammeafgørelse 2004/68/RIA (EUT L 335 af 17.12.2011, s. 1).

(7)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/40/EU af 12. august 2013 om angreb på informationssystemer og om erstatning af Rådets rammeafgørelse 2005/222/RIA (EUT L 218 af 14.8.2013, s. 8).

(8)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2017/541 af 15. marts 2017 om bekæmpelse af terrorisme og om erstatning af Rådets rammeafgørelse 2002/475/RIA og ændring af Rådets afgørelse 2005/671/RIA (EUT L 88 af 31.3.2017, s. 6).

(9)  Udstedelsesmyndigheden skal anføre grundene til forsinkelsen med sagen; der skal blot angives en kort begrundelse i EPOC'en.

(10)  Tilføj venligst et officielt stempel, et elektronisk segl eller en tilsvarende autentificering, hvis ikke det decentrale IT-system anvendes.

(11)  Tilføj et officielt stempel, et elektronisk segl eller en tilsvarende autentificering, hvis ikke det decentrale IT-system anvendes.

(12)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2017/1371 af 5. juli 2017 om strafferetlig bekæmpelse af svig rettet mod Den Europæiske Unions finansielle interesser (EUT L 198 af 28.7.2017, s. 29).

---

BILAG II

ATTEST FOR EN EUROPÆISK SIKRINGSKENDELSE (EPOC-PR) TIL SIKRING AF ELEKTRONISK BEVISMATERIALE

| I henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2023/1543 (1) skal modtageren af attesten for en europæisk sikringskendelse (EPOC-PR) uden unødigt ophold efter modtagelsen af EPOC-PR'en sikre de oplysninger, der anmodes om. Sikringen ophører efter 60 dage, medmindre udstedelsesmyndigheden forlænger den i yderligere 30 dage eller bekræfter, at en efterfølgende anmodning om edition er blevet fremsat. Hvis udstedelsesmyndigheden inden for disse tidsrum bekræfter, at der fremsat en efterfølgende anmodning om edition, skal modtageren sikre oplysningerne, så længe som det er nødvendigt for at kunne foretage edition af oplysningerne, når den efterfølgende anmodning om edition modtages.
  Modtageren skal træffe de nødvendige foranstaltninger til at sikre fortroligheden, hemmeligholdelsen og integriteten af EPOC-PR'en og af de sikrede oplysninger. |
| --- |

I henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2023/1543 (1) skal modtageren af attesten for en europæisk sikringskendelse (EPOC-PR) uden unødigt ophold efter modtagelsen af EPOC-PR'en sikre de oplysninger, der anmodes om. Sikringen ophører efter 60 dage, medmindre udstedelsesmyndigheden forlænger den i yderligere 30 dage eller bekræfter, at en efterfølgende anmodning om edition er blevet fremsat. Hvis udstedelsesmyndigheden inden for disse tidsrum bekræfter, at der fremsat en efterfølgende anmodning om edition, skal modtageren sikre oplysningerne, så længe som det er nødvendigt for at kunne foretage edition af oplysningerne, når den efterfølgende anmodning om edition modtages.

Modtageren skal træffe de nødvendige foranstaltninger til at sikre fortroligheden, hemmeligholdelsen og integriteten af EPOC-PR'en og af de sikrede oplysninger.

| AFSNIT A: Udstedelsesmyndighed/godkendelsesmyndighed:
  Udstedelsesstat:...
  Udstedelsesmyndighed:...
  Godkendelsesmyndighed (hvis relevant):...
  NB: Oplysninger om udstedelsesmyndigheden og godkendelsesmyndigheden anføres til sidst (afsnit F og G)
  Udstedelsesmyndighedens sagsnummer:...
  Godkendelsesmyndighedens sagsnummer:... |
| --- |

AFSNIT A: Udstedelsesmyndighed/godkendelsesmyndighed:

Udstedelsesstat:...

Udstedelsesmyndighed:...

Godkendelsesmyndighed (hvis relevant):...

NB: Oplysninger om udstedelsesmyndigheden og godkendelsesmyndigheden anføres til sidst (afsnit F og G)

Udstedelsesmyndighedens sagsnummer:...

Godkendelsesmyndighedens sagsnummer:...

| AFSNIT B: Modtager:
  Modtager:... | Udpeget forretningssted |
| --- | --- |

AFSNIT B: Modtager:

Modtager:...

Image 118

| | Retlig repræsentant |
| --- | --- |

Image 119

| | Denne kendelse udstedes i en nødsituation til den angivne modtager, fordi det udpegede forretningssted eller en tjenesteudbyders retlige repræsentant ikke har reageret på EPOC-PR'en inden for fristerne eller ikke er blevet udpeget inden for de frister, som er fastsat i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2023/1544 (2) |
| --- | --- |

Image 120

Adresse:...

Tlf./fax/e-mail (hvis kendt):...

Kontaktperson (hvis kendt):...

Modtagerens sagsnummer (hvis kendt):...

Berørt tjenesteudbyder (hvis forskellig fra modtageren):...

Andre relevante oplysninger:...

| AFSNIT C: Information til støtte for identifikation af de oplysninger, for hvilke der anmodes om sikring (udfyld i det omfang, denne information er kendt og nødvendig for at identificere oplysningerne) | IP-adresse(r) og tidsstempler (inkl. dato og tidszone)... |
| --- | --- |

AFSNIT C: Information til støtte for identifikation af de oplysninger, for hvilke der anmodes om sikring (udfyld i det omfang, denne information er kendt og nødvendig for at identificere oplysningerne)

Image 121

| | Tlf.... |
| --- | --- |

Image 122

| | E-mailadresse(r):... |
| --- | --- |

Image 123

| | IMEI-nummer/numre:... |
| --- | --- |

Image 124

| | MAC-adresse(r):... |
| --- | --- |

Image 125

| | Brugeren/brugerne af tjenesten eller andre unikke identifikatorer såsom brugernavn(e), login-ID('er) eller kontonavn(e)... |
| --- | --- |

Image 126

| | Navn(e) på den eller de relevante tjenester:... |
| --- | --- |

Image 127

| | Andet:...
  Hvis relevant, tidsintervallet for de oplysninger, for hvilke der anmodes om sikring:... |
| --- | --- |

Image 128

Hvis relevant, tidsintervallet for de oplysninger, for hvilke der anmodes om sikring:...

| | Yderligere oplysninger om nødvendigt:... |
| --- | --- |

Image 129

| AFSNIT D: Elektronisk bevismateriale, der skal sikres
  Denne EPOC-PR vedrører (sæt kryds i den eller de relevante bokse):






  a) | | Abonnentdata: |
| --- | --- | --- |

AFSNIT D: Elektronisk bevismateriale, der skal sikres

Denne EPOC-PR vedrører (sæt kryds i den eller de relevante bokse):

a)

Image 130

Abonnentdata:

| | Navn, fødselsdato, postadresse eller geografisk adresse, kontaktoplysninger (e-mailadresse, telefonnummer) og andre relevante oplysninger vedrørende brugerens/abonnentens identitet |
| --- | --- |

Image 131

Navn, fødselsdato, postadresse eller geografisk adresse, kontaktoplysninger (e-mailadresse, telefonnummer) og andre relevante oplysninger vedrørende brugerens/abonnentens identitet

| | Dato og tidspunkt for første registrering, registreringstype, kopi af en kontrakt, midler til verifikation af identitet på registreringstidspunktet, kopier af dokumenter fra abonnenten |
| --- | --- |

Image 132

Dato og tidspunkt for første registrering, registreringstype, kopi af en kontrakt, midler til verifikation af identitet på registreringstidspunktet, kopier af dokumenter fra abonnenten

| | Type tjeneste og dens varighed, herunder identifikator(er), som benyttes af eller leveres til abonnenten i forbindelse med den første registrering eller aktivering (f.eks. telefonnummer, SIM-kortnummer, MAC-adresse) og tilhørende enhed(er) |
| --- | --- |

Image 133

Type tjeneste og dens varighed, herunder identifikator(er), som benyttes af eller leveres til abonnenten i forbindelse med den første registrering eller aktivering (f.eks. telefonnummer, SIM-kortnummer, MAC-adresse) og tilhørende enhed(er)

| | Profiloplysninger (f.eks. brugernavn, skærmnavn, profilfoto) |
| --- | --- |

Image 134

Profiloplysninger (f.eks. brugernavn, skærmnavn, profilfoto)

| | Oplysninger om validering af brug af tjeneste såsom en alternativ e-mailadresse fra brugeren/abonnenten |
| --- | --- |

Image 135

Oplysninger om validering af brug af tjeneste såsom en alternativ e-mailadresse fra brugeren/abonnenten

| | Debet- eller kreditkortoplysninger (fra brugeren til faktureringsformål), herunder andre betalingsmidler |
| --- | --- |

Image 136

Debet- eller kreditkortoplysninger (fra brugeren til faktureringsformål), herunder andre betalingsmidler

| | PUK-koder |
| --- | --- |

Image 137

PUK-koder

| | Andet:... |
| --- | --- |

Image 138

Andet:...

| b) | | Oplysninger, der anmodes om alene med henblik på identifikation af bruger som defineret i artikel 3, nr. 10), i forordning (EU) 2023/1543: |
| --- | --- | --- |

b)

Image 139

Oplysninger, der anmodes om alene med henblik på identifikation af bruger som defineret i artikel 3, nr. 10), i forordning (EU) 2023/1543:

| | IP-forbindelsesregistreringer såsom IP-adresser/logge/adgangsnumre samt andre tekniske identifikatorer såsom kildeporte og tidsstempler eller tilsvarende, bruger-ID og anvendt grænseflade i forbindelse med brugen af tjenesten, der er strengt nødvendige til identificeringsformål; angiv venligst om nødvendigt:... |
| --- | --- |

Image 140

IP-forbindelsesregistreringer såsom IP-adresser/logge/adgangsnumre samt andre tekniske identifikatorer såsom kildeporte og tidsstempler eller tilsvarende, bruger-ID og anvendt grænseflade i forbindelse med brugen af tjenesten, der er strengt nødvendige til identificeringsformål; angiv venligst om nødvendigt:...

| | Tidsinterval for de oplysninger, for hvilke der anmodes om sikring (hvis forskelligt fra afsnit C)... |
| --- | --- |

Image 141

Tidsinterval for de oplysninger, for hvilke der anmodes om sikring (hvis forskelligt fra afsnit C)...

| | Andet:... |
| --- | --- |

Image 142

Andet:...

| c) | | Trafikdata:






  i) | for (mobil)telefoni: | Udgående (A) og indkommende (B) identifikatorer (telefonnummer, IMSI, IMEI) |
| --- | --- | --- | --- | --- |

c)

Image 143

Trafikdata:

i)

for (mobil)telefoni:

Image 144

Udgående (A) og indkommende (B) identifikatorer (telefonnummer, IMSI, IMEI)

| | Tidspunkt og varighed af forbindelsen/forbindelserne |
| --- | --- |

Image 145

Tidspunkt og varighed af forbindelsen/forbindelserne

| | Opkaldsforsøg |
| --- | --- |

Image 146

Opkaldsforsøg

| | Basisstation-ID, herunder geografiske oplysninger (X/Y-koordinater), på op- og afkoblingstidspunktet |
| --- | --- |

Image 147

Basisstation-ID, herunder geografiske oplysninger (X/Y-koordinater), på op- og afkoblingstidspunktet

| | Anvendte koblingstjenester/teletjenester (f.eks. UMTS, GPRS) |
| --- | --- |

Image 148

Anvendte koblingstjenester/teletjenester (f.eks. UMTS, GPRS)

| | Andet:... |
| --- | --- |

Image 149

Andet:...

| ii) | for internet: | Routingoplysninger (IP-kildeadresse, IP-destinationsadresser, portnumre, browser, e-mailheaderoplysninger, meddelelses-ID) |
| --- | --- | --- |

ii)

for internet:

Image 150

Routingoplysninger (IP-kildeadresse, IP-destinationsadresser, portnumre, browser, e-mailheaderoplysninger, meddelelses-ID)

| | Basisstation-ID, herunder geografiske oplysninger (X/Y-koordinater), på op- og afkoblingstidspunktet |
| --- | --- |

Image 151

Basisstation-ID, herunder geografiske oplysninger (X/Y-koordinater), på op- og afkoblingstidspunktet

| | Datamængde |
| --- | --- |

Image 152

Datamængde

| | Dato og tidspunkt for forbindelserne |
| --- | --- |

Image 153

Dato og tidspunkt for forbindelserne

| | Varighed af forbindelser eller adgangssessioner |
| --- | --- |

Image 154

Varighed af forbindelser eller adgangssessioner

| | Andet:... |
| --- | --- |

Image 155

Andet:...

| iii) | for hosting: | Logfiler |
| --- | --- | --- |

iii)

for hosting:

Image 156

Logfiler

| | Kuponer |
| --- | --- |

Image 157

Kuponer

| | Andet:... |
| --- | --- |

Image 158

Andet:...

| iv) | andet | Købshistorik |
| --- | --- | --- |

iv)

andet

Image 159

Købshistorik

| | Forudbetalingshistorik |
| --- | --- |

Image 160

Forudbetalingshistorik

| | Andet:... |
| --- | --- |

Image 161

Andet:...

| d) | | Indholdsdata: |
| --- | --- | --- |

d)

Image 162

Indholdsdata:

| | (Web)mailbox dump |
| --- | --- |

Image 163

(Web)mailbox dump

| | Online storage dump (brugergenererede data) |
| --- | --- |

Image 164

Online storage dump (brugergenererede data)

| | Pagedump |
| --- | --- |

Image 165

Pagedump

| | Meddelelseslog/backup |
| --- | --- |

Image 166

Meddelelseslog/backup

| | Voicemail dump |
| --- | --- |

Image 167

Voicemail dump

| | Serverindhold |
| --- | --- |

Image 168

Serverindhold

| | Backupenhed |
| --- | --- |

Image 169

Backupenhed

| | Kontaktliste |
| --- | --- |

Image 170

Kontaktliste

| | Andet:... |
| --- | --- |

Image 171

Andet:...

| | Yderligere oplysninger i tilfælde af at det er nødvendigt (yderligere) at præcisere eller begrænse udvalget af de data, der anmodes om:... |
| --- | --- |

Image 172

Yderligere oplysninger i tilfælde af at det er nødvendigt (yderligere) at præcisere eller begrænse udvalget af de data, der anmodes om:...

| AFSNIT E: Oplysninger om de underliggende betingelser






  a) | Denne EPOC-PR vedrører (sæt kryds i den eller de relevante bokse): | Straffesag i forbindelse med en strafbar handling |
| --- | --- | --- |

AFSNIT E: Oplysninger om de underliggende betingelser

a)

Denne EPOC-PR vedrører (sæt kryds i den eller de relevante bokse):

Image 173

Straffesag i forbindelse med en strafbar handling

| | Fuldbyrdelse af en frihedsstraf eller en frihedsberøvende foranstaltning af mindst fire måneders varighed idømt som led i en straffesag, der er pålagt ved en afgørelse, der ikke er afsagt in absentia, i sager, hvor den dømte person har unddraget sig straffuldbyrdelse. Fuldbyrdelse af en frihedsstraf eller en frihedsberøvende foranstaltning af mindst fire måneders varighed idømt som led i en straffesag, der ikke er afsagt in absentia, og hvor den dømte person har unddraget sig straffuldbyrdelse. |
| --- | --- |

Image 174

Fuldbyrdelse af en frihedsstraf eller en frihedsberøvende foranstaltning af mindst fire måneders varighed idømt som led i en straffesag, der er pålagt ved en afgørelse, der ikke er afsagt in absentia, i sager, hvor den dømte person har unddraget sig straffuldbyrdelse. Fuldbyrdelse af en frihedsstraf eller en frihedsberøvende foranstaltning af mindst fire måneders varighed idømt som led i en straffesag, der ikke er afsagt in absentia, og hvor den dømte person har unddraget sig straffuldbyrdelse.

| b) | Art og strafferetlig klassificering af den eller de begåede overtrædelser, som EPOC-PR'en er udstedt for, samt den relevante retsforskrift (3):... |
| --- | --- |

b)

Art og strafferetlig klassificering af den eller de begåede overtrædelser, som EPOC-PR'en er udstedt for, samt den relevante retsforskrift (3):...

| AFSNIT F: Nærmere oplysninger om udstedelsesmyndigheden
  Type udstedelsesmyndighed (sæt kryds i den eller de relevante bokse): | Dommer, domstol eller undersøgelsesdommer |
| --- | --- |

AFSNIT F: Nærmere oplysninger om udstedelsesmyndigheden

Type udstedelsesmyndighed (sæt kryds i den eller de relevante bokse):

Image 175

Dommer, domstol eller undersøgelsesdommer

| | Offentlig anklager |
| --- | --- |

Image 176

Offentlig anklager

| | En anden kompetent myndighed som defineret i udstedelsesstatens ret
  Hvis godkendelse er nødvendig, udfyldes også afsnit G.
  Bemærk, at (sæt kryds, hvis relevant): |
| --- | --- |

Image 177

En anden kompetent myndighed som defineret i udstedelsesstatens ret

Hvis godkendelse er nødvendig, udfyldes også afsnit G.

Bemærk, at (sæt kryds, hvis relevant):

| | Denne EPOC-PR er udstedt for abonnentdata eller for data, der anmodes om alene med henblik på identifikation af bruger i en behørigt begrundet nødsituation uden forudgående godkendelse, fordi godkendelsen ikke kunne være blevet indhentet i tide, eller for begge. Udstedelsesmyndigheden bekræfter, at den kunne udstede en kendelse i en lignende national sag uden godkendelse, og at efterfølgende godkendelse vil blive tilstræbt uden unødigt ophold og senest inden for 48 timer (bemærk venligt, at modtageren ikke vil blive underrettet). |
| --- | --- |

Image 178

Denne EPOC-PR er udstedt for abonnentdata eller for data, der anmodes om alene med henblik på identifikation af bruger i en behørigt begrundet nødsituation uden forudgående godkendelse, fordi godkendelsen ikke kunne være blevet indhentet i tide, eller for begge. Udstedelsesmyndigheden bekræfter, at den kunne udstede en kendelse i en lignende national sag uden godkendelse, og at efterfølgende godkendelse vil blive tilstræbt uden unødigt ophold og senest inden for 48 timer (bemærk venligt, at modtageren ikke vil blive underrettet).

Med nødsituation menes en overhængende fare for en persons liv, fysiske integritet eller sikkerhed eller en overhængende fare for en kritisk infrastruktur som defineret i artikel 2, litra a), i Rådets direktiv 2008/114/EF (4), hvor afbrydelse eller ødelæggelse af en sådan kritisk infrastruktur ville medføre overhængende fare for en persons liv, fysiske integritet eller sikkerhed, herunder gennem alvorlig skade på forsyningen af befolkningen med grundlæggende fornødenheder eller på udøvelsen af statens centrale funktioner.

Nærmere oplysninger om udstedelsesmyndigheden og/eller dennes repræsentant, der bekræfter, at EPOC-PR'ens indhold er nøjagtigt og korrekt:

Myndighedens navn:...

Navn på dens repræsentant:...

Funktion (titel/stilling):...

Sagsnummer:...

Adresse:...

Tlf. (landekode) (lokalt områdenummer)...

Fax: (landekode) (lokalt områdenummer)...

E-mail:...

Talt(e) sprog:...

Hvis forskellig fra ovennævnte den myndighed/det kontaktpunkt (f.eks. den centrale myndighed), der kan kontaktes i forbindelse med spørgsmål vedrørende fuldbyrdelse af EPOC-PR'en:

Myndighedens/kontaktpunktets navn:...

Adresse:...

Tlf. (landekode) (lokalt områdenummer)...

Fax: (landekode) (lokalt områdenummer)...

E-mail:...

Den udstedende myndigheds eller dennes repræsentants underskrift, der bekræfter, at EPOC-PR'ens indhold er nøjagtigt og korrekt:

Dato:...

Underskrift (5):...

| AFSNIT G: Nærmere oplysninger om godkendelsesmyndigheden (udfyld, hvis relevant)
  Type godkendelsesmyndighed | Dommer, domstol eller undersøgelsesdommer |
| --- | --- |

AFSNIT G: Nærmere oplysninger om godkendelsesmyndigheden (udfyld, hvis relevant)

Type godkendelsesmyndighed

Image 179

Dommer, domstol eller undersøgelsesdommer

| | Offentlig anklager |
| --- | --- |

Image 180

Offentlig anklager

Nærmere oplysninger om godkendelsesmyndigheden eller dennes repræsentant eller begge, der bekræfter, at EPOC-PR'ens indhold er nøjagtigt og korrekt:

Myndighedens navn:...

Navn på dens repræsentant:...

Funktion (titel/stilling):...

Sagsnummer:...

Adresse:...

Tlf. (landekode) (lokalt områdenummer)...

Fax: (landekode) (lokalt områdenummer)...

E-mail:...

Talt(e) sprog:...

Dato:...

Underskrift (6):...

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning EU 2023/1543 af 12. juli 2023 om europæiske editionskendelser og europæiske sikringskendelser om elektronisk bevismateriale i straffesager og om fuldbyrdelse af frihedsstraffe efter en straffesag (EUT L 191 af 28.7.2023, s. 118).

(2)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv EU 2023/1544 af 12. juli 2023 om harmoniserede regler for udpegning af bestemte forretningssteder og udpegning af retlige repræsentanter med henblik på indsamling af elektronisk bevismateriale i straffesager (EUT L 191 af 28.7.2023, s. 181).

(3)  For fuldbyrdelse af en frihedsstraf eller anden frihedsberøvende foranstaltning angives den lovovertrædelse, for hvilken straffen blev idømt.

(4)  Rådets direktiv 2008/114/EF af 8. december 2008 om indkredsning og udpegning af europæisk kritisk infrastruktur (EUT L 345 af 23.12.2008, s. 75).

(5)  Tilføj venligst et officielt stempel, et elektronisk segl eller en tilsvarende autentificering, hvis ikke det decentrale IT-system anvendes.

(6)  Tilføj også et officielt stempel, et elektronisk segl eller en tilsvarende autentificering, hvis ikke det decentrale IT-system anvendes.

---

BILAG III

OPLYSNINGER OM, HVORFOR DET IKKE ER MULIGT AT FULDBYRDE EN EPOC/EPOC-PR

| I henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2023/1543 (1) bør denne formular i tilfælde, hvor modtageren ikke kan opfylde sin forpligtelse til sikring af de oplysninger, der anmodes om i henhold til en EPOC-PR, eller til edition af disse i henhold til en EPOC, ikke kan overholde den anførte frist eller ikke fremlægger oplysningerne i udtømmende grad, udfyldes af modtageren og sendes tilbage til udstedelsesmyndigheden samt, hvis der er foretaget en underretning og i givet fald i andre tilfælde, til den i EPOC'en nævnte fuldbyrdelsesmyndighed, uden unødigt ophold.
  Såfremt det er muligt, sikrer modtageren de oplysninger, der anmodes om, selv når der er behov for yderligere information for at identificere oplysningerne præcist, medmindre oplysningerne i EPOC'en/EPOC-PR'en er utilstrækkelige hertil. Hvis der er behov for præciseringer fra udstedelsesmyndigheden, indhenter modtageren dem uden unødigt ophold ved brug af denne formular. |
| --- |

I henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2023/1543 (1) bør denne formular i tilfælde, hvor modtageren ikke kan opfylde sin forpligtelse til sikring af de oplysninger, der anmodes om i henhold til en EPOC-PR, eller til edition af disse i henhold til en EPOC, ikke kan overholde den anførte frist eller ikke fremlægger oplysningerne i udtømmende grad, udfyldes af modtageren og sendes tilbage til udstedelsesmyndigheden samt, hvis der er foretaget en underretning og i givet fald i andre tilfælde, til den i EPOC'en nævnte fuldbyrdelsesmyndighed, uden unødigt ophold.

Såfremt det er muligt, sikrer modtageren de oplysninger, der anmodes om, selv når der er behov for yderligere information for at identificere oplysningerne præcist, medmindre oplysningerne i EPOC'en/EPOC-PR'en er utilstrækkelige hertil. Hvis der er behov for præciseringer fra udstedelsesmyndigheden, indhenter modtageren dem uden unødigt ophold ved brug af denne formular.

| AFSNIT A: Den pågældende attest
  Følgende oplysninger vedrører: | En attest for en europæisk editionskendelse (EPOC) |
| --- | --- |

AFSNIT A: Den pågældende attest

Følgende oplysninger vedrører:

Image 181

En attest for en europæisk editionskendelse (EPOC)

| | En attest for en europæisk sikringskendelse (EPOC-PR) |
| --- | --- |

Image 182

En attest for en europæisk sikringskendelse (EPOC-PR)

| AFSNIT B: Relevant(e) myndighed(er)
  Udstedelsesmyndighed:...
  Udstedelsesmyndighedens sagsnummer:...
  Hvis relevant, godkendelsesmyndigheden:...
  Hvis relevant, godkendelsesmyndighedens sagsnummer:...
  Dato for fremsendelse af EPOC'en/EPOC-PR'en:...
  Dato for modtagelse af EPOC'en/EPOC-PR'en:...
  Hvis relevant, fuldbyrdelsesmyndigheden:...
  Hvis relevant, fuldbyrdelsesmyndighedens sagsnummer:... |
| --- |

AFSNIT B: Relevant(e) myndighed(er)

Udstedelsesmyndighed:...

Udstedelsesmyndighedens sagsnummer:...

Hvis relevant, godkendelsesmyndigheden:...

Hvis relevant, godkendelsesmyndighedens sagsnummer:...

Dato for fremsendelse af EPOC'en/EPOC-PR'en:...

Dato for modtagelse af EPOC'en/EPOC-PR'en:...

Hvis relevant, fuldbyrdelsesmyndigheden:...

Hvis relevant, fuldbyrdelsesmyndighedens sagsnummer:...

| AFSNIT C: Modtageren af EPOC'en/EPOC-PR'en
  Modtageren af EPOC'en/EPOC-PR'en:...
  Modtagerens sagsnummer:... |
| --- |

AFSNIT C: Modtageren af EPOC'en/EPOC-PR'en

Modtageren af EPOC'en/EPOC-PR'en:...

Modtagerens sagsnummer:...

| AFSNIT D: Grunde til manglende fuldbyrdelse






  a) | EPOC'en/EPOC-PR'en kan ikke fuldbyrdes eller kan ikke fuldbyrdes inden for den anførte tidsfrist af den eller de følgende grunde: | Den er ufuldstændig |
| --- | --- | --- |

AFSNIT D: Grunde til manglende fuldbyrdelse

a)

EPOC'en/EPOC-PR'en kan ikke fuldbyrdes eller kan ikke fuldbyrdes inden for den anførte tidsfrist af den eller de følgende grunde:

Image 183

Den er ufuldstændig

| | Den indeholder åbenbare fejl |
| --- | --- |

Image 184

Den indeholder åbenbare fejl

| | Den indeholder ikke tilstrækkelige oplysninger |
| --- | --- |

Image 185

Den indeholder ikke tilstrækkelige oplysninger

| | Den vedrører ikke oplysninger, der er opbevaret af eller på vegne af tjenesteudbyderen på tidspunktet for modtagelsen af EPOC'en/EPOC-PR'en |
| --- | --- |

Image 186

Den vedrører ikke oplysninger, der er opbevaret af eller på vegne af tjenesteudbyderen på tidspunktet for modtagelsen af EPOC'en/EPOC-PR'en

| | Andre årsager til faktisk umulighed som følge af omstændigheder, der ikke kan tilskrives modtageren eller tjenesteudbyderen, på tidspunktet for modtagelsen af EPOC'en/EPOC-PR'en |
| --- | --- |

Image 187

Andre årsager til faktisk umulighed som følge af omstændigheder, der ikke kan tilskrives modtageren eller tjenesteudbyderen, på tidspunktet for modtagelsen af EPOC'en/EPOC-PR'en

| | Den europæiske editionskendelse/den europæiske sikringskendelse er ikke blevet udstedt eller godkendt af en udstedelsesmyndighed som fastlagt i artikel 4 i forordning (EU) 2023/1543. |
| --- | --- |

Image 188

Den europæiske editionskendelse/den europæiske sikringskendelse er ikke blevet udstedt eller godkendt af en udstedelsesmyndighed som fastlagt i artikel 4 i forordning (EU) 2023/1543.

| | Den europæiske editionskendelse til indhentning af trafikdata, der ikke anmodes om alene med henblik på identifikation af bruger som defineret i artikel 3, nr. 10), i forordning (EU) 2023/1543, eller til indhentning af indholdsdata, er blevet udstedt for en lovovertrædelse, som ikke er omfattet af artikel 5, stk. 4, i forordning (EU) 2023/1543. |
| --- | --- |

Image 189

Den europæiske editionskendelse til indhentning af trafikdata, der ikke anmodes om alene med henblik på identifikation af bruger som defineret i artikel 3, nr. 10), i forordning (EU) 2023/1543, eller til indhentning af indholdsdata, er blevet udstedt for en lovovertrædelse, som ikke er omfattet af artikel 5, stk. 4, i forordning (EU) 2023/1543.

| | Tjenesten er ikke omfattet af forordning (EU) 2023/1543. |
| --- | --- |

Image 190

Tjenesten er ikke omfattet af forordning (EU) 2023/1543.

| | De oplysninger, der anmodes om, er beskyttet af immunitet eller privilegier i henhold til fuldbyrdelsesstatens ret, eller de er omfattet af regler om fastsættelse eller begrænsning af strafferetligt ansvar, der vedrører pressefrihed eller ytringsfrihed i andre medier, hvilket forhindrer fuldbyrdelse af den europæiske editionskendelse/den europæiske sikringskendelse. |
| --- | --- |

Image 191

De oplysninger, der anmodes om, er beskyttet af immunitet eller privilegier i henhold til fuldbyrdelsesstatens ret, eller de er omfattet af regler om fastsættelse eller begrænsning af strafferetligt ansvar, der vedrører pressefrihed eller ytringsfrihed i andre medier, hvilket forhindrer fuldbyrdelse af den europæiske editionskendelse/den europæiske sikringskendelse.

| | Efterlevelsen af den europæiske editionskendelse er i strid med et tredjelands gældende ret. Udfyld også afsnit E. |
| --- | --- |

Image 192

Efterlevelsen af den europæiske editionskendelse er i strid med et tredjelands gældende ret. Udfyld også afsnit E.

| b) | Forklar yderligere grundene til den manglende fuldbyrdelse omhandlet i nr. a), og angiv og forklar om nødvendigt eventuelle andre grunde, som ikke er anført i nr. a):
  ...... |
| --- | --- |

b)

Forklar yderligere grundene til den manglende fuldbyrdelse omhandlet i nr. a), og angiv og forklar om nødvendigt eventuelle andre grunde, som ikke er anført i nr. a):

......

| AFSNIT E: Modstridende forpligtelser, der skyldes et tredjelands ret
  I tilfælde af modstridende forpligtelser, der skyldes et tredjelands ret, oplyses følgende:






  — | lovens eller lovenes titel i tredjelandet:
  ...... |
| --- | --- |

AFSNIT E: Modstridende forpligtelser, der skyldes et tredjelands ret

I tilfælde af modstridende forpligtelser, der skyldes et tredjelands ret, oplyses følgende:

—

lovens eller lovenes titel i tredjelandet:

......

| — | den eller de relevante bestemmelser og teksten i den eller de relevante bestemmelser:
  ...... |
| --- | --- |

—

den eller de relevante bestemmelser og teksten i den eller de relevante bestemmelser:

......

| — | arten af den modstridende forpligtelse, herunder den interesse, der er beskyttet af loven i tredjelandet: | Den enkeltes grundlæggende rettigheder (angiv nærmere):
  ...... |
| --- | --- | --- |

—

arten af den modstridende forpligtelse, herunder den interesse, der er beskyttet af loven i tredjelandet:

Image 193

Den enkeltes grundlæggende rettigheder (angiv nærmere):

......

| | Grundlæggende hensyn i tredjelandet vedrørende statens sikkerhed og forsvar (angiv nærmere):
  ...... |
| --- | --- |

Image 194

Grundlæggende hensyn i tredjelandet vedrørende statens sikkerhed og forsvar (angiv nærmere):

......

| | Andre interesser (angiv nærmere):
  ...... |
| --- | --- |

Image 195

Andre interesser (angiv nærmere):

......

| — | Forklar, hvorfor loven finder anvendelse i denne sag:
  ...... |
| --- | --- |

—

Forklar, hvorfor loven finder anvendelse i denne sag:

......

| — | Forklar, hvorfor du mener, at der er en modstridende forpligtelse i denne sag:
  ...... |
| --- | --- |

—

Forklar, hvorfor du mener, at der er en modstridende forpligtelse i denne sag:

......

| — | Forklar tilknytningen mellem tjenesteudbyderen og det foreliggende tredjeland:
  ...... |
| --- | --- |

—

Forklar tilknytningen mellem tjenesteudbyderen og det foreliggende tredjeland:

......

| — | Eventuelle konsekvenser for modtageren af at efterleve den europæiske editionskendelse, herunder eventuelle sanktioner:
  ...... |
| --- | --- |

—

Eventuelle konsekvenser for modtageren af at efterleve den europæiske editionskendelse, herunder eventuelle sanktioner:

......

Anfør yderligere relevante oplysninger:...

| AFSNIT F: Anmodning om yderligere oplysninger/præciseringer (udfyld hvis relevant)
  Der er behov for yderligere oplysninger fra udstedelsesmyndigheden i forbindelse med fuldbyrdelse af EPOC'en/EPOC-PR'en:
  ...... |
| --- |

AFSNIT F: Anmodning om yderligere oplysninger/præciseringer (udfyld hvis relevant)

Der er behov for yderligere oplysninger fra udstedelsesmyndigheden i forbindelse med fuldbyrdelse af EPOC'en/EPOC-PR'en:

......

| AFSNIT G: Sikring af oplysninger
  De oplysninger, der anmodes om (sæt kryds i den relevante boks og udfyld): | Sikres, indtil der er sket edition, eller indtil udstedelsesmyndigheden, eller, hvis det er relevant, fuldbyrdelsesmyndigheden meddeler, at sikring og edition af oplysningerne ikke længere er nødvendig, eller indtil de fornødne oplysninger er udleveret af udstedelsesmyndigheden, som gør det muligt at indsnævre de oplysninger, der skal sikres/er omfattet af edition. |
| --- | --- |

AFSNIT G: Sikring af oplysninger

De oplysninger, der anmodes om (sæt kryds i den relevante boks og udfyld):

Image 196

Sikres, indtil der er sket edition, eller indtil udstedelsesmyndigheden, eller, hvis det er relevant, fuldbyrdelsesmyndigheden meddeler, at sikring og edition af oplysningerne ikke længere er nødvendig, eller indtil de fornødne oplysninger er udleveret af udstedelsesmyndigheden, som gør det muligt at indsnævre de oplysninger, der skal sikres/er omfattet af edition.

| | Sikres ikke (dette bør kun forekomme undtagelsesvis, f.eks. hvis tjenesteudbyderen ikke har oplysningerne ved modtagelsen af anmodningen eller ikke i tilstrækkelig grad kan identificere de oplysninger, der anmodes om). |
| --- | --- |

Image 197

Sikres ikke (dette bør kun forekomme undtagelsesvis, f.eks. hvis tjenesteudbyderen ikke har oplysningerne ved modtagelsen af anmodningen eller ikke i tilstrækkelig grad kan identificere de oplysninger, der anmodes om).

| AFSNIT H: Kontaktoplysninger for det udpegede forretningssted/tjenesteudbyderens retlige repræsentant
  Navn på det udpegede forretningssted/tjenesteudbyderens retlige repræsentant ...
  Kontaktpersonens navn:...
  Funktion:...
  Adresse:...
  Tlf. (landekode) (lokalt områdenummer)...
  Fax: (landekode) (lokalt områdenummer)...
  E-mail:...
  Navn på den autoriserede person:...
  Dato...
  Underskrift (2):... |
| --- |

AFSNIT H: Kontaktoplysninger for det udpegede forretningssted/tjenesteudbyderens retlige repræsentant

Navn på det udpegede forretningssted/tjenesteudbyderens retlige repræsentant ...

Kontaktpersonens navn:...

Funktion:...

Adresse:...

Tlf. (landekode) (lokalt områdenummer)...

Fax: (landekode) (lokalt områdenummer)...

E-mail:...

Navn på den autoriserede person:...

Dato...

Underskrift (2):...

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning EU 2023/1543 af 12.7.2023 om europæiske editionskendelser og europæiske sikringskendelser om elektronisk bevismateriale i straffesager og om fuldbyrdelse af frihedsstraffe efter en straffesag (EUT L 191 af 28.7.2023, s. 118).

(2)  Tilføj venligst også et officielt stempel, et elektronisk segl eller en tilsvarende autentificering, hvis ikke det decentrale IT-system anvendes.

---

BILAG IV

KATEGORIER AF LOVOVERTRÆDELSER OMHANDLET I ARTIKEL 12, STK. 1, LITRA D)

| 1) | Deltagelse i en kriminel organisation |
| --- | --- |

1)

Deltagelse i en kriminel organisation

| 2) | Terrorisme |
| --- | --- |

2)

Terrorisme

| 3) | Menneskehandel |
| --- | --- |

3)

Menneskehandel

| 4) | Seksuel udnyttelse af børn og børnepornografi |
| --- | --- |

4)

Seksuel udnyttelse af børn og børnepornografi

| 5) | Ulovlig handel med narkotika og psykotrope stoffer |
| --- | --- |

5)

Ulovlig handel med narkotika og psykotrope stoffer

| 6) | Ulovlig handel med våben, ammunition og sprængstoffer |
| --- | --- |

6)

Ulovlig handel med våben, ammunition og sprængstoffer

| 7) | Korruption |
| --- | --- |

7)

Korruption

| 8) | Svig, herunder svig og andre strafbare handlinger til skade for Unionens finansielle interesser som defineret i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2017/1371 (1) |
| --- | --- |

8)

Svig, herunder svig og andre strafbare handlinger til skade for Unionens finansielle interesser som defineret i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2017/1371 (1)

| 9) | Hvidvask af udbytte fra strafbart forhold |
| --- | --- |

9)

Hvidvask af udbytte fra strafbart forhold

| 10) | Falskmøntneri, herunder forfalskning af euroen |
| --- | --- |

10)

Falskmøntneri, herunder forfalskning af euroen

| 11) | IT-kriminalitet |
| --- | --- |

11)

IT-kriminalitet

| 12) | Miljøkriminalitet, herunder ulovlig handel med truede dyrearter og truede plantearter og -sorter |
| --- | --- |

12)

Miljøkriminalitet, herunder ulovlig handel med truede dyrearter og truede plantearter og -sorter

| 13) | Menneskesmugling |
| --- | --- |

13)

Menneskesmugling

| 14) | Manddrab eller grov legemsbeskadigelse |
| --- | --- |

14)

Manddrab eller grov legemsbeskadigelse

| 15) | Ulovlig handel med menneskeorganer og -væv |
| --- | --- |

15)

Ulovlig handel med menneskeorganer og -væv

| 16) | Bortførelse, ulovlig frihedsberøvelse eller gidseltagning |
| --- | --- |

16)

Bortførelse, ulovlig frihedsberøvelse eller gidseltagning

| 17) | Racisme og fremmedhad |
| --- | --- |

17)

Racisme og fremmedhad

| 18) | Organiseret eller væbnet røveri |
| --- | --- |

18)

Organiseret eller væbnet røveri

| 19) | Ulovlig handel med kulturgoder, herunder antikviteter og kunstgenstande |
| --- | --- |

19)

Ulovlig handel med kulturgoder, herunder antikviteter og kunstgenstande

| 20) | Bedrageri |
| --- | --- |

20)

Bedrageri

| 21) | Afkrævning af beskyttelsespenge og pengeafpresning |
| --- | --- |

21)

Afkrævning af beskyttelsespenge og pengeafpresning

| 22) | Efterligninger og fremstilling af piratudgaver af produkter |
| --- | --- |

22)

Efterligninger og fremstilling af piratudgaver af produkter

| 23) | Forfalskning af officielle dokumenter og ulovlig handel med falske dokumenter |
| --- | --- |

23)

Forfalskning af officielle dokumenter og ulovlig handel med falske dokumenter

| 24) | Forfalskning af betalingsmidler |
| --- | --- |

24)

Forfalskning af betalingsmidler

| 25) | Ulovlig handel med hormonpræparater og andre vækstfremmende stoffer |
| --- | --- |

25)

Ulovlig handel med hormonpræparater og andre vækstfremmende stoffer

| 26) | Ulovlig handel med nukleare og radioaktive materialer |
| --- | --- |

26)

Ulovlig handel med nukleare og radioaktive materialer

| 27) | Handel med stjålne motorkøretøjer |
| --- | --- |

27)

Handel med stjålne motorkøretøjer

| 28) | Voldtægt |
| --- | --- |

28)

Voldtægt

| 29) | Brandstiftelse |
| --- | --- |

29)

Brandstiftelse

| 30) | Forbrydelser, der er omfattet af Den Internationale Straffedomstols kompetence |
| --- | --- |

30)

Forbrydelser, der er omfattet af Den Internationale Straffedomstols kompetence

| 31) | Skibs- eller flykapring |
| --- | --- |

31)

Skibs- eller flykapring

| 32) | Sabotage. |
| --- | --- |

32)

Sabotage.

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2017/1371 af 5. juli 2017 om strafferetlig bekæmpelse af svig rettet mod Den Europæiske Unions finansielle interesser (EUT L 198 af 28.7.2017, s. 29).

---

BILAG V

BEKRÆFTELSE AF FREMSÆTTELSEN AF EN ANMODNING OM EDITION EFTER EN EUROPÆISK EDITIONSKENDELSE

| I henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2023/1543 (1) skal modtageren efter modtagelse af attesten for en europæisk sikringskendelse (EPOC-PR'en) uden unødigt ophold sikre de oplysninger, der anmodes om. Sikringen ophører efter 60 dage, medmindre udstedelsesmyndigheden forlænger den i yderligere 30 dage eller bekræfter, at den efterfølgende anmodning om edition er blevet fremsat, ved brug af formularen i dette bilag.
  Efter denne bekræftelse skal modtageren sikre oplysningerne, så længe som det er nødvendigt for at kunne foretage edition af oplysningerne, når den efterfølgende anmodning om edition modtages. |
| --- |

I henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2023/1543 (1) skal modtageren efter modtagelse af attesten for en europæisk sikringskendelse (EPOC-PR'en) uden unødigt ophold sikre de oplysninger, der anmodes om. Sikringen ophører efter 60 dage, medmindre udstedelsesmyndigheden forlænger den i yderligere 30 dage eller bekræfter, at den efterfølgende anmodning om edition er blevet fremsat, ved brug af formularen i dette bilag.

Efter denne bekræftelse skal modtageren sikre oplysningerne, så længe som det er nødvendigt for at kunne foretage edition af oplysningerne, når den efterfølgende anmodning om edition modtages.

| AFSNIT A: Fuldbyrdelsesmyndighed for EPOC-PR'en:
  Udstedelsesstat:...
  Udstedelsesmyndighed:...
  Hvis forskellig fra det kontaktpunkt, som er anført i EPOC-PR'en, den myndighed/det kontaktpunkt (f.eks. den centrale myndighed), der kan kontaktes i forbindelse med spørgsmål vedrørende fuldbyrdelse af EPOC-PR'en:
  Navn og kontaktoplysninger:... |
| --- |

AFSNIT A: Fuldbyrdelsesmyndighed for EPOC-PR'en:

Udstedelsesstat:...

Udstedelsesmyndighed:...

Hvis forskellig fra det kontaktpunkt, som er anført i EPOC-PR'en, den myndighed/det kontaktpunkt (f.eks. den centrale myndighed), der kan kontaktes i forbindelse med spørgsmål vedrørende fuldbyrdelse af EPOC-PR'en:

Navn og kontaktoplysninger:...

| AFSNIT B: Modtager af EPOC-PR'en
  Modtager:...
  Adresse:...
  Fax/e-mail (hvis kendt):...
  Kontaktperson (hvis kendt):...
  Modtagerens sagsnummer (hvis kendt):...
  Berørt tjenesteudbyder (hvis forskellig fra modtageren):...
  Eventuelle andre relevante oplysninger:... |
| --- |

AFSNIT B: Modtager af EPOC-PR'en

Modtager:...

Adresse:...

Fax/e-mail (hvis kendt):...

Kontaktperson (hvis kendt):...

Modtagerens sagsnummer (hvis kendt):...

Berørt tjenesteudbyder (hvis forskellig fra modtageren):...

Eventuelle andre relevante oplysninger:...

| AFSNIT C: Oplysninger om EPOC-PR'en
  Oplysningerne sikres i overensstemmelse med EPOC-PR'en af... (angiv dato for fremsættelse af anmodningen) og fremsendt den... (angiv dato for fremsendelse af anmodningen) med sagsnummeret... (angiv sagsnummer). | Den blev forlænget med 30 dage af udstedelsesmyndigheden..., sagsnummer... den ... (sæt kryds i boksen og udfyld, hvis relevant). |
| --- | --- |

AFSNIT C: Oplysninger om EPOC-PR'en

Oplysningerne sikres i overensstemmelse med EPOC-PR'en af... (angiv dato for fremsættelse af anmodningen) og fremsendt den... (angiv dato for fremsendelse af anmodningen) med sagsnummeret... (angiv sagsnummer).

Image 198

Den blev forlænget med 30 dage af udstedelsesmyndigheden..., sagsnummer... den ... (sæt kryds i boksen og udfyld, hvis relevant).

| AFSNIT D: Bekræftelse
  Det bekræftes hermed, at følgende anmodning om edition er blevet udstedt (sæt kryds i den relevante boks og udfyld, om nødvendigt): | Attest for europæisk editionskendelse udstedt af... (angiv myndighed) den...(angiv dato for fremsættelse af anmodningen) og fremsendt den... (angiv dato for fremsendelse af anmodningen) med sagsnummeret... (angiv sagsnummer) og fremsendt til ...(angiv den tjenesteudbyder/den retlige repræsentant/det udpegede forretningssted/den kompetente myndighed, som anmodningen blev fremsendt til, samt det af modtageren opgivne sagsnummer, hvis det foreligger). |
| --- | --- |

AFSNIT D: Bekræftelse

Det bekræftes hermed, at følgende anmodning om edition er blevet udstedt (sæt kryds i den relevante boks og udfyld, om nødvendigt):

Image 199

Attest for europæisk editionskendelse udstedt af... (angiv myndighed) den...(angiv dato for fremsættelse af anmodningen) og fremsendt den... (angiv dato for fremsendelse af anmodningen) med sagsnummeret... (angiv sagsnummer) og fremsendt til ...(angiv den tjenesteudbyder/den retlige repræsentant/det udpegede forretningssted/den kompetente myndighed, som anmodningen blev fremsendt til, samt det af modtageren opgivne sagsnummer, hvis det foreligger).

| | Europæisk efterforskningskendelse udstedt af... (angiv myndighed) den... (angiv dato for fremsættelse af anmodningen) og fremsendt den... (angiv dato for fremsendelse af anmodningen) med sagsnummeret... (angiv sagsnummer) til... (angiv staten og den kompetente myndighed, som den blev fremsendt til, samt sagsnummeret hos de anmodede myndigheder, hvis dette er tilgængeligt). |
| --- | --- |

Image 200

Europæisk efterforskningskendelse udstedt af... (angiv myndighed) den... (angiv dato for fremsættelse af anmodningen) og fremsendt den... (angiv dato for fremsendelse af anmodningen) med sagsnummeret... (angiv sagsnummer) til... (angiv staten og den kompetente myndighed, som den blev fremsendt til, samt sagsnummeret hos de anmodede myndigheder, hvis dette er tilgængeligt).

| | Anmodning om gensidig retshjælp fremsat af... (angiv myndighed) den...(angiv dato for fremsættelse af anmodning) og fremsendt den... (angiv dato for fremsendelse af anmodningen) med sagsnummeret ... (angiv sagsnummer) og fremsendt til ...(angiv staten og den kompetente myndighed, som den blev fremsendt til, samt anmodningens sagsnummer hos de anmodede myndigheder, hvis dette er tilgængeligt). |
| --- | --- |

Image 201

Anmodning om gensidig retshjælp fremsat af... (angiv myndighed) den...(angiv dato for fremsættelse af anmodning) og fremsendt den... (angiv dato for fremsendelse af anmodningen) med sagsnummeret ... (angiv sagsnummer) og fremsendt til ...(angiv staten og den kompetente myndighed, som den blev fremsendt til, samt anmodningens sagsnummer hos de anmodede myndigheder, hvis dette er tilgængeligt).

Udstedelsesmyndighedens og/eller dennes repræsentants underskrift:

Navn:...

Dato:...

Underskrift (2):...

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning EU 2023/1543 af 12. juli 2023 om europæiske editionskendelser og europæiske sikringskendelser om elektronisk bevismateriale i straffesager og om fuldbyrdelse af frihedsstraffe efter en straffesag (EUT L 191 af 28.7.2023, s. 118).

(2)  Tilføj også et officielt stempel, et elektronisk segl eller en tilsvarende autentificering, hvis ikke det decentrale IT-system anvendes.

---

BILAG VI

FORLÆNGELSE AF SIKRINGEN AF ELEKTRONISK BEVISMATERIALE

| I henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2023/1543 (1) skal modtageren efter modtagelse af attesten for en europæisk sikringskendelse (EPOC-PR'en) uden unødigt ophold sikre de oplysninger, der anmodes om. Sikringen skal ophøre efter 60 dage, medmindre udstedelsesmyndigheden bekræfter, at den efterfølgende anmodning om edition er blevet fremsat. Udstedelsesmyndigheden kan inden for de 60 dage om nødvendigt forlænge sikringens varighed med yderligere 30 dage for at gøre det muligt at fremsætte den efterfølgende anmodning om edition ved brug af formularen i dette bilag. |
| --- |

I henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2023/1543 (1) skal modtageren efter modtagelse af attesten for en europæisk sikringskendelse (EPOC-PR'en) uden unødigt ophold sikre de oplysninger, der anmodes om. Sikringen skal ophøre efter 60 dage, medmindre udstedelsesmyndigheden bekræfter, at den efterfølgende anmodning om edition er blevet fremsat. Udstedelsesmyndigheden kan inden for de 60 dage om nødvendigt forlænge sikringens varighed med yderligere 30 dage for at gøre det muligt at fremsætte den efterfølgende anmodning om edition ved brug af formularen i dette bilag.

| AFSNIT A: Udstedelsesmyndighed for EPOC-PR'en:
  Udstedelsesstat: ......
  Udstedelsesmyndighed: ......
  Udstedelsesmyndighedens sagsnummer: ......
  Hvis forskellig fra det kontaktpunkt, som er anført i EPOC-PR'en, den myndighed/det kontaktpunkt (f.eks. den centrale myndighed), der kan kontaktes om spørgsmål vedrørende fuldbyrdelse af EPOC-PR'en:
  Navn og kontaktoplysninger: ...... |
| --- |

AFSNIT A: Udstedelsesmyndighed for EPOC-PR'en:

Udstedelsesstat: ......

Udstedelsesmyndighed: ......

Udstedelsesmyndighedens sagsnummer: ......

Hvis forskellig fra det kontaktpunkt, som er anført i EPOC-PR'en, den myndighed/det kontaktpunkt (f.eks. den centrale myndighed), der kan kontaktes om spørgsmål vedrørende fuldbyrdelse af EPOC-PR'en:

Navn og kontaktoplysninger: ......

| AFSNIT B: Modtager af EPOC-PR'en
  Modtager: ......
  Adresse: ......
  Fax/e-mail (hvis kendt): ......
  Kontaktperson (hvis kendt): ......
  Modtagerens sagsnummer (hvis kendt): ......
  Berørt tjenesteudbyder (hvis forskellig fra modtageren): ......
  Eventuelle andre relevante oplysninger: ...... |
| --- |

AFSNIT B: Modtager af EPOC-PR'en

Modtager: ......

Adresse: ......

Fax/e-mail (hvis kendt): ......

Kontaktperson (hvis kendt): ......

Modtagerens sagsnummer (hvis kendt): ......

Berørt tjenesteudbyder (hvis forskellig fra modtageren): ......

Eventuelle andre relevante oplysninger: ......

| AFSNIT C: Oplysninger om foregående EPOC-PR
  Oplysningerne sikres i overensstemmelse med EPOC-PR'en udstedt den ...... (angiv dato for fremsættelse af anmodning) og fremsendt den ...... (angiv dato for fremsendelse af anmodning) med sagsnummeret ......(angiv sagsnummer) og fremsendt til ...... |
| --- |

AFSNIT C: Oplysninger om foregående EPOC-PR

Oplysningerne sikres i overensstemmelse med EPOC-PR'en udstedt den ...... (angiv dato for fremsættelse af anmodning) og fremsendt den ...... (angiv dato for fremsendelse af anmodning) med sagsnummeret ......(angiv sagsnummer) og fremsendt til ......

| AFSNIT D: Forlængelse af den foregående sikringskendelse
  Forpligtelsen til at sikre oplysninger i henhold til EPOC-PR'en som anført i afsnit C forlænges hermed med yderligere 30 dage.
  Udstedelsesmyndighedens og/eller dennes repræsentants underskrift:
  Navn: ......
  Dato: ......
  Underskrift (2): ...... |
| --- |

AFSNIT D: Forlængelse af den foregående sikringskendelse

Forpligtelsen til at sikre oplysninger i henhold til EPOC-PR'en som anført i afsnit C forlænges hermed med yderligere 30 dage.

Udstedelsesmyndighedens og/eller dennes repræsentants underskrift:

Navn: ......

Dato: ......

Underskrift (2): ......

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning EU 2023/1543 af 12. juli 2023 om europæiske editionskendelser og europæiske sikringskendelser om elektronisk bevismateriale i straffesager og om fuldbyrdelse af frihedsstraffe efter en straffesag (EUT L 191 af 28.7.2023, s. 118).

(2)  Tilføj venligst også et officielt stempel, et elektronisk segl eller en tilsvarende autentificering, hvis ikke det decentrale IT-system anvendes.

---

DIREKTIVER

| 28.7.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 191/181 |
| --- | --- | --- | --- |

28.7.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 191/181

---

EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV (EU) 2023/1544

af 12. juli 2023

om harmoniserede regler for udpegning af bestemte forretningssteder og udpegning af retlige repræsentanter med henblik på indsamling af elektronisk bevismateriale i straffesager

EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 53 og 62,

under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,

efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,

under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),

efter den almindelige lovgivningsprocedure (2), og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | Netværksbaserede tjenester kan leveres hvor som helst fra og kræver ikke fysisk infrastruktur, lokaler eller medarbejdere i det land, hvor den pågældende tjeneste udbydes eller i selve det indre marked. Som følge heraf kan det være svært at anvende og håndhæve forpligtelser, der er fastlagt i national ret og EU-retten, og som finder anvendelse på de pågældende tjenesteudbydere, navnlig pligten til at efterleve en kendelse eller en afgørelse udstedt af en judiciel myndighed. Dette er især tilfældet i strafferetten, hvor medlemsstaternes myndigheder har vanskeligt ved at forkynde, sikre efterlevelse af og håndhæve deres afgørelser, navnlig når de omhandlede tjenester leveres fra et sted uden for deres område. På denne baggrund har medlemsstaterne truffet en række uens foranstaltninger for mere effektivt at kunne anvende og håndhæve deres lovgivning. Dette omfatter foranstaltninger til henvendelse til tjenesteudbydere om at indhente elektronisk bevismateriale, som er relevant for straffesager. Til det formål har visse medlemsstater vedtaget eller overvejer at vedtage lovgivning, der påbyder en række tjenesteudbydere, der udbyder tjenester på medlemsstatens område, at etablere en obligatorisk retlig repræsentation på dette område. Sådanne krav skaber hindringer for den frie udveksling af tjenesteydelser i det indre marked. |
| --- | --- |

(1)

Netværksbaserede tjenester kan leveres hvor som helst fra og kræver ikke fysisk infrastruktur, lokaler eller medarbejdere i det land, hvor den pågældende tjeneste udbydes eller i selve det indre marked. Som følge heraf kan det være svært at anvende og håndhæve forpligtelser, der er fastlagt i national ret og EU-retten, og som finder anvendelse på de pågældende tjenesteudbydere, navnlig pligten til at efterleve en kendelse eller en afgørelse udstedt af en judiciel myndighed. Dette er især tilfældet i strafferetten, hvor medlemsstaternes myndigheder har vanskeligt ved at forkynde, sikre efterlevelse af og håndhæve deres afgørelser, navnlig når de omhandlede tjenester leveres fra et sted uden for deres område. På denne baggrund har medlemsstaterne truffet en række uens foranstaltninger for mere effektivt at kunne anvende og håndhæve deres lovgivning. Dette omfatter foranstaltninger til henvendelse til tjenesteudbydere om at indhente elektronisk bevismateriale, som er relevant for straffesager. Til det formål har visse medlemsstater vedtaget eller overvejer at vedtage lovgivning, der påbyder en række tjenesteudbydere, der udbyder tjenester på medlemsstatens område, at etablere en obligatorisk retlig repræsentation på dette område. Sådanne krav skaber hindringer for den frie udveksling af tjenesteydelser i det indre marked.

| (2) | Der er en risiko for, at medlemsstaterne i mangel af en EU-dækkende tilgang vil forsøge at afhjælpe de eksisterende mangler i forbindelse med indsamling af elektronisk bevismateriale i straffesager ved at pålægge forskellige nationale forpligtelser. Sådanne uens nationale forpligtelser vil skabe yderligere hindringer for den frie udveksling af tjenesteydelser i det indre marked. |
| --- | --- |

(2)

Der er en risiko for, at medlemsstaterne i mangel af en EU-dækkende tilgang vil forsøge at afhjælpe de eksisterende mangler i forbindelse med indsamling af elektronisk bevismateriale i straffesager ved at pålægge forskellige nationale forpligtelser. Sådanne uens nationale forpligtelser vil skabe yderligere hindringer for den frie udveksling af tjenesteydelser i det indre marked.

| (3) | I mangel af en EU-dækkende tilgang resulterer dette i retsusikkerhed, som vil påvirke både tjenesteudbydere og nationale myndigheder. Uens og muligvis modstridende forpligtelser finder anvendelse på tjenesteudbydere, der er etableret i eller udbyder deres tjenester i forskellige medlemsstater, hvilket resulterer i, at sådanne tjenesteudbydere underlægges forskellige sanktionsordninger i tilfælde af overtrædelser. Sådanne forskelligheder i de strafferetlige rammer vil sandsynligvis blive yderligere udtalt på grund af kommunikations- og informationssamfundstjenesternes stigende betydning for vores dagligdag og i vort samfund. Sådanne forskelligheder udgør ikke alene en hindring for et velfungerende indre marked, men medfører også problemer for etableringen af Unionens område med frihed, sikkerhed og retfærdighed og dettes korrekte funktionsmåde. |
| --- | --- |

(3)

I mangel af en EU-dækkende tilgang resulterer dette i retsusikkerhed, som vil påvirke både tjenesteudbydere og nationale myndigheder. Uens og muligvis modstridende forpligtelser finder anvendelse på tjenesteudbydere, der er etableret i eller udbyder deres tjenester i forskellige medlemsstater, hvilket resulterer i, at sådanne tjenesteudbydere underlægges forskellige sanktionsordninger i tilfælde af overtrædelser. Sådanne forskelligheder i de strafferetlige rammer vil sandsynligvis blive yderligere udtalt på grund af kommunikations- og informationssamfundstjenesternes stigende betydning for vores dagligdag og i vort samfund. Sådanne forskelligheder udgør ikke alene en hindring for et velfungerende indre marked, men medfører også problemer for etableringen af Unionens område med frihed, sikkerhed og retfærdighed og dettes korrekte funktionsmåde.

| (4) | For at undgå forskelligheder i den retlige ramme og sikre, at virksomheder, der er aktive i det indre marked, er underlagt de samme eller ensartede forpligtelser, har Unionen vedtaget en række retsakter på tilknyttede områder såsom databeskyttelse, nærmere bestemt Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/679 (3) og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/58/EF (4). For at hæve beskyttelsesniveauet for de registrerede bestemmes det i forordning (EU) 2016/679, at dataansvarlige og databehandlere, der ikke er etableret i Unionen, men udbyder varer eller tjenesteydelser til registrerede i Unionen eller overvåger disse registreredes adfærd, hvis deres adfærd foregår i Unionen, skal udpege en retlig repræsentant i Unionen, medmindre behandlingen af oplysninger er lejlighedsvis, ikke i stort omfang omfatter behandling af særlige kategorier af personoplysninger eller behandling af personoplysninger vedrørende straffedomme og lovovertrædelser og sandsynligvis ikke indebærer en risiko for fysiske personers rettigheder eller frihedsrettigheder under hensyntagen til behandlingens karakter, sammenhæng, omfang og formål, eller hvis den dataansvarlige eller databehandleren er en offentlig myndighed eller et offentligt organ. |
| --- | --- |

(4)

For at undgå forskelligheder i den retlige ramme og sikre, at virksomheder, der er aktive i det indre marked, er underlagt de samme eller ensartede forpligtelser, har Unionen vedtaget en række retsakter på tilknyttede områder såsom databeskyttelse, nærmere bestemt Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/679 (3) og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/58/EF (4). For at hæve beskyttelsesniveauet for de registrerede bestemmes det i forordning (EU) 2016/679, at dataansvarlige og databehandlere, der ikke er etableret i Unionen, men udbyder varer eller tjenesteydelser til registrerede i Unionen eller overvåger disse registreredes adfærd, hvis deres adfærd foregår i Unionen, skal udpege en retlig repræsentant i Unionen, medmindre behandlingen af oplysninger er lejlighedsvis, ikke i stort omfang omfatter behandling af særlige kategorier af personoplysninger eller behandling af personoplysninger vedrørende straffedomme og lovovertrædelser og sandsynligvis ikke indebærer en risiko for fysiske personers rettigheder eller frihedsrettigheder under hensyntagen til behandlingens karakter, sammenhæng, omfang og formål, eller hvis den dataansvarlige eller databehandleren er en offentlig myndighed eller et offentligt organ.

| (5) | Ved fastlæggelsen af harmoniserede regler for visse tjenesteudbydere om udpegning af bestemte forretningssteder og retlige repræsentanter til modtagelse, overholdelse og håndhævelse af afgørelser og kendelser udstedt af medlemsstaternes kompetente myndigheder med henblik på indsamling af elektronisk bevismateriale i straffesager bør de eksisterende hindringer for den frie udveksling af tjenesteydelser blive fjernet og fremtidig indførelse af forskellige nationale tilgange i den henseende forebygges. Der bør derfor indføres ensartede spilleregler for alle tjenesteudbydere. Afhængigt af om tjenesteudbyderne er etableret i Unionen eller ej, bør medlemsstaterne sikre, at tjenesteudbydere udpeger et bestemt forretningssted eller en retlig repræsentant. Disse harmoniserede regler om udpegning af bestemte forretningssteder og af retlige repræsentanter bør ikke berøre tjenesteudbydernes forpligtelser i henhold til anden EU-lovgivning. Desuden bør en mere effektiv retshåndhævelse i straffesager inden for Unionens område med frihed, sikkerhed og retfærdighed fremmes. |
| --- | --- |

(5)

Ved fastlæggelsen af harmoniserede regler for visse tjenesteudbydere om udpegning af bestemte forretningssteder og retlige repræsentanter til modtagelse, overholdelse og håndhævelse af afgørelser og kendelser udstedt af medlemsstaternes kompetente myndigheder med henblik på indsamling af elektronisk bevismateriale i straffesager bør de eksisterende hindringer for den frie udveksling af tjenesteydelser blive fjernet og fremtidig indførelse af forskellige nationale tilgange i den henseende forebygges. Der bør derfor indføres ensartede spilleregler for alle tjenesteudbydere. Afhængigt af om tjenesteudbyderne er etableret i Unionen eller ej, bør medlemsstaterne sikre, at tjenesteudbydere udpeger et bestemt forretningssted eller en retlig repræsentant. Disse harmoniserede regler om udpegning af bestemte forretningssteder og af retlige repræsentanter bør ikke berøre tjenesteudbydernes forpligtelser i henhold til anden EU-lovgivning. Desuden bør en mere effektiv retshåndhævelse i straffesager inden for Unionens område med frihed, sikkerhed og retfærdighed fremmes.

| (6) | De udpegede forretningssteder og retlige repræsentanter, der er omhandlet i dette direktiv, bør tjene som adressater for afgørelser og kendelser med henblik på indsamling af elektronisk bevismateriale på grundlag af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2023/1543 (5), Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/41/EU (6) og konventionen udarbejdet af Rådet i overensstemmelse med artikel 34 i traktaten om Den Europæiske Union om gensidig retshjælp i straffesager mellem Den Europæiske Unions medlemsstater (7), herunder når disse afgørelser og kendelser fremsendes i form af en attest.
  Anvendelse af det udpegede forretningssted eller den retlige repræsentant bør ske i overensstemmelse med de procedurer, der er fastsat i de instrumenter og den lovgivning, der finder anvendelse på retssager, herunder når instrumenterne giver mulighed for direkte forkyndelse af kendelser i grænseoverskridende situationer for tjenesteudbyderens udpegede forretningssted eller retlige repræsentant, eller er baseret på samarbejde mellem kompetente judicielle myndigheder. De kompetente myndigheder i den medlemsstat, hvori det udpegede forretningssted er etableret, eller hvor den retlige repræsentant er bosiddende, bør handle i overensstemmelse med den rolle, der er fastlagt for vedkommende i det respektive instrument, såfremt der er fastsat inddragelse af disse. Medlemsstaterne bør også kunne rette afgørelser og kendelser med henblik på indsamling af elektronisk bevismateriale på grundlag af national ret til en fysisk eller juridisk person, der fungerer som retlig repræsentant eller som udpeget forretningssted for en tjenesteudbyder på deres område. |
| --- | --- |

(6)

De udpegede forretningssteder og retlige repræsentanter, der er omhandlet i dette direktiv, bør tjene som adressater for afgørelser og kendelser med henblik på indsamling af elektronisk bevismateriale på grundlag af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2023/1543 (5), Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/41/EU (6) og konventionen udarbejdet af Rådet i overensstemmelse med artikel 34 i traktaten om Den Europæiske Union om gensidig retshjælp i straffesager mellem Den Europæiske Unions medlemsstater (7), herunder når disse afgørelser og kendelser fremsendes i form af en attest.

Anvendelse af det udpegede forretningssted eller den retlige repræsentant bør ske i overensstemmelse med de procedurer, der er fastsat i de instrumenter og den lovgivning, der finder anvendelse på retssager, herunder når instrumenterne giver mulighed for direkte forkyndelse af kendelser i grænseoverskridende situationer for tjenesteudbyderens udpegede forretningssted eller retlige repræsentant, eller er baseret på samarbejde mellem kompetente judicielle myndigheder. De kompetente myndigheder i den medlemsstat, hvori det udpegede forretningssted er etableret, eller hvor den retlige repræsentant er bosiddende, bør handle i overensstemmelse med den rolle, der er fastlagt for vedkommende i det respektive instrument, såfremt der er fastsat inddragelse af disse. Medlemsstaterne bør også kunne rette afgørelser og kendelser med henblik på indsamling af elektronisk bevismateriale på grundlag af national ret til en fysisk eller juridisk person, der fungerer som retlig repræsentant eller som udpeget forretningssted for en tjenesteudbyder på deres område.

| (7) | Medlemsstaterne bør sikre, at tjenesteudbydere, som udbyder tjenester i Unionen den 18. februar 2026 har pligt til at udpege mindst ét udpeget forretningssted eller mindst én retlig repræsentant senest den 18. august 2026, og at tjenesteudbydere, som begynder at udbyde tjenester i Unionen efter denne dato, udpeger mindst ét udpeget forretningssted eller mindst én retlig repræsentant senest seks måneder fra datoen, hvor de begynder at udbyde tjenester i Unionen. Uden at det berører databeskyttelsesgarantierne, kan et sådant udpeget forretningssted eller en sådan udpeget retlig repræsentant deles mellem flere tjenesteudbydere, navnlig af tjenesteudbydere, der er små eller mellemstore virksomheder. |
| --- | --- |

(7)

Medlemsstaterne bør sikre, at tjenesteudbydere, som udbyder tjenester i Unionen den 18. februar 2026 har pligt til at udpege mindst ét udpeget forretningssted eller mindst én retlig repræsentant senest den 18. august 2026, og at tjenesteudbydere, som begynder at udbyde tjenester i Unionen efter denne dato, udpeger mindst ét udpeget forretningssted eller mindst én retlig repræsentant senest seks måneder fra datoen, hvor de begynder at udbyde tjenester i Unionen. Uden at det berører databeskyttelsesgarantierne, kan et sådant udpeget forretningssted eller en sådan udpeget retlig repræsentant deles mellem flere tjenesteudbydere, navnlig af tjenesteudbydere, der er små eller mellemstore virksomheder.

| (8) | Forpligtelsen til at udpege et udpeget forretningssted eller en retlig repræsentant bør gælde tjenesteudbydere, som udbyder tjenester i Unionen, dvs. i en eller flere medlemsstater. Situationer, hvor en tjenesteudbyder er etableret på en medlemsstats område og alene udbyder tjenester på denne medlemsstats område, bør ikke være omfattet af dette direktiv. |
| --- | --- |

(8)

Forpligtelsen til at udpege et udpeget forretningssted eller en retlig repræsentant bør gælde tjenesteudbydere, som udbyder tjenester i Unionen, dvs. i en eller flere medlemsstater. Situationer, hvor en tjenesteudbyder er etableret på en medlemsstats område og alene udbyder tjenester på denne medlemsstats område, bør ikke være omfattet af dette direktiv.

| (9) | Med henblik på indsamling af elektronisk bevismateriale i straffesager bør medlemsstaterne fortsat kunne henvende sig til tjenesteudbydere med forretningssted på deres område i rent nationale situationer i overensstemmelse med EU-retten og deres respektive nationale ret. Uanset de muligheder, der i øjeblikket findes i den national ret for at henvende sig til tjenesteudbydere på deres eget område, bør medlemsstaterne ikke omgå de principper, der ligger til grund for dette direktiv eller forordning (EU) 2023/1543. |
| --- | --- |

(9)

Med henblik på indsamling af elektronisk bevismateriale i straffesager bør medlemsstaterne fortsat kunne henvende sig til tjenesteudbydere med forretningssted på deres område i rent nationale situationer i overensstemmelse med EU-retten og deres respektive nationale ret. Uanset de muligheder, der i øjeblikket findes i den national ret for at henvende sig til tjenesteudbydere på deres eget område, bør medlemsstaterne ikke omgå de principper, der ligger til grund for dette direktiv eller forordning (EU) 2023/1543.

| (10) | For at fastslå, om en tjenesteudbyder udbyder tjenester i Unionen, skal det vurderes, om tjenesteudbyderen gør det muligt for fysiske eller juridiske personer i en eller flere medlemsstater at anvende dennes tjenester. Imidlertid bør alene den omstændighed, at der er adgang til en onlinegrænseflade i Unionen, f.eks. at der er adgang til en tjenesteudbyders eller en mellemmands websted eller e-mailadresse eller andre kontaktoplysninger, ikke i sig selv betragtes som tilstrækkeligt til at fastslå, at en tjenesteudbyder udbyder tjenester i Unionen i den i dette direktiv anvendte betydning. |
| --- | --- |

(10)

For at fastslå, om en tjenesteudbyder udbyder tjenester i Unionen, skal det vurderes, om tjenesteudbyderen gør det muligt for fysiske eller juridiske personer i en eller flere medlemsstater at anvende dennes tjenester. Imidlertid bør alene den omstændighed, at der er adgang til en onlinegrænseflade i Unionen, f.eks. at der er adgang til en tjenesteudbyders eller en mellemmands websted eller e-mailadresse eller andre kontaktoplysninger, ikke i sig selv betragtes som tilstrækkeligt til at fastslå, at en tjenesteudbyder udbyder tjenester i Unionen i den i dette direktiv anvendte betydning.

| (11) | For at fastslå, om en tjenesteudbyder udbyder tjenester i Unionen, skal det ud over vurderingen af, om tjenesteudbyderen gør det muligt for juridiske eller fysiske personer i en eller flere medlemsstater at gøre brug af udbyderens tjenester, bestemmes, om der er en væsentlig tilknytning til Unionen. En sådan væsentlig tilknytning til Unionen bør anses for at være til stede, såfremt tjenesteudbyderen er etableret i Unionen. Såfremt tjenesteudbyderen ikke er etableret i Unionen, bør kriteriet om en væsentlig tilknytning baseres på specifikke faktuelle kriterier såsom forekomsten af et betydeligt antal brugere i en eller flere medlemsstater eller målretning af aktiviteter mod en eller flere medlemsstater. Målretning af aktiviteter mod en eller flere medlemsstater bør fastslås på grundlag af alle relevante omstændigheder, herunder faktorer såsom anvendelsen af et sprog eller en valuta, der almindeligvis anvendes i en medlemsstat, eller muligheden for at bestille varer eller tjenesteydelser.
  Målretningen af aktiviteter mod en medlemsstat kan ligeledes udledes af tilgængeligheden af en applikation (»app«) i den relevante nationale app-butik, af lokal annoncering eller annoncering på det sprog, der almindeligvis anvendes i den pågældende medlemsstat, eller af håndteringen af kunderelationer, f.eks. ved at yde kundeservice på det sprog, der almindeligvis anvendes i den pågældende medlemsstat. Det bør endvidere antages, at der er en væsentlig tilknytning, hvis tjenesteudbyderen retter sine aktiviteter mod en eller flere medlemsstater som fastsat i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1215/2012 (8). På den anden side bør levering af en tjeneste alene med henblik på overholdelse af det forbud mod forskelsbehandling, der er fastsat i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/302 (9), ikke uden yderligere grunde betragtes som tegn på, at den erhvervsdrivende retter aktiviteter mod et bestemt område i Unionen. De samme overvejelser bør lægges til grund ved bestemmelsen af, om en tjenesteudbyder udbyder tjenester på en medlemsstats område. |
| --- | --- |

(11)

For at fastslå, om en tjenesteudbyder udbyder tjenester i Unionen, skal det ud over vurderingen af, om tjenesteudbyderen gør det muligt for juridiske eller fysiske personer i en eller flere medlemsstater at gøre brug af udbyderens tjenester, bestemmes, om der er en væsentlig tilknytning til Unionen. En sådan væsentlig tilknytning til Unionen bør anses for at være til stede, såfremt tjenesteudbyderen er etableret i Unionen. Såfremt tjenesteudbyderen ikke er etableret i Unionen, bør kriteriet om en væsentlig tilknytning baseres på specifikke faktuelle kriterier såsom forekomsten af et betydeligt antal brugere i en eller flere medlemsstater eller målretning af aktiviteter mod en eller flere medlemsstater. Målretning af aktiviteter mod en eller flere medlemsstater bør fastslås på grundlag af alle relevante omstændigheder, herunder faktorer såsom anvendelsen af et sprog eller en valuta, der almindeligvis anvendes i en medlemsstat, eller muligheden for at bestille varer eller tjenesteydelser.

Målretningen af aktiviteter mod en medlemsstat kan ligeledes udledes af tilgængeligheden af en applikation (»app«) i den relevante nationale app-butik, af lokal annoncering eller annoncering på det sprog, der almindeligvis anvendes i den pågældende medlemsstat, eller af håndteringen af kunderelationer, f.eks. ved at yde kundeservice på det sprog, der almindeligvis anvendes i den pågældende medlemsstat. Det bør endvidere antages, at der er en væsentlig tilknytning, hvis tjenesteudbyderen retter sine aktiviteter mod en eller flere medlemsstater som fastsat i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1215/2012 (8). På den anden side bør levering af en tjeneste alene med henblik på overholdelse af det forbud mod forskelsbehandling, der er fastsat i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/302 (9), ikke uden yderligere grunde betragtes som tegn på, at den erhvervsdrivende retter aktiviteter mod et bestemt område i Unionen. De samme overvejelser bør lægges til grund ved bestemmelsen af, om en tjenesteudbyder udbyder tjenester på en medlemsstats område.

| (12) | Forskellige instrumenter, der falder ind under anvendelsesområdet for afsnit V, kapitel 4, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde finder anvendelse på samarbejdet mellem medlemsstaterne i forbindelse med indsamling af bevismateriale i straffesager. På grund af denne »variable geometri«, der kendetegner Unionens område med frihed, sikkerhed og retfærdighed, er der behov for at sikre, at dette direktiv ikke medvirker til, at der opstår yderligere uligheder eller hindringer for leveringen af tjenesteydelser i det indre marked ved at tillade, at tjenesteudbydere, der udbyder tjenester på medlemsstaternes område, udpeger udpegede forretningssteder eller retlige repræsentanter i de medlemsstater, der ikke deltager i de relevante retlige instrumenter. Derfor bør der udpeges mindst ét udpeget forretningssted eller én retlig repræsentant i en medlemsstat, som deltager i de relevante EU-retlige instrumenter, for at undgå risikoen for at svække effektiviteten af den udpegning, som er fastlagt i dette direktiv, og for at udnytte synergieffekten ved at have et udpeget forretningssted eller en retlig repræsentant til at modtage, overholde og håndhæve afgørelser og kendelser, der falder inden for anvendelsesområdet for dette direktiv, herunder i henhold til forordning (EU) 2023/1543, direktiv 2014/41/EU og konventionen udarbejdet af Rådet i overensstemmelse med artikel 34 i traktaten om Den Europæiske Union om gensidig retshjælp i straffesager mellem Den Europæiske Unions medlemsstater. Herudover vil udpegningen af et udpeget forretningssted eller en retlig repræsentant, som også kan benyttes til at sikre overholdelse af nationale retlige forpligtelser, gøre det muligt at udnytte synergieffekten af at have et klart kontaktpunkt til tjenesteudbydere med henblik på at indsamle beviser i straffesager. |
| --- | --- |

(12)

Forskellige instrumenter, der falder ind under anvendelsesområdet for afsnit V, kapitel 4, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde finder anvendelse på samarbejdet mellem medlemsstaterne i forbindelse med indsamling af bevismateriale i straffesager. På grund af denne »variable geometri«, der kendetegner Unionens område med frihed, sikkerhed og retfærdighed, er der behov for at sikre, at dette direktiv ikke medvirker til, at der opstår yderligere uligheder eller hindringer for leveringen af tjenesteydelser i det indre marked ved at tillade, at tjenesteudbydere, der udbyder tjenester på medlemsstaternes område, udpeger udpegede forretningssteder eller retlige repræsentanter i de medlemsstater, der ikke deltager i de relevante retlige instrumenter. Derfor bør der udpeges mindst ét udpeget forretningssted eller én retlig repræsentant i en medlemsstat, som deltager i de relevante EU-retlige instrumenter, for at undgå risikoen for at svække effektiviteten af den udpegning, som er fastlagt i dette direktiv, og for at udnytte synergieffekten ved at have et udpeget forretningssted eller en retlig repræsentant til at modtage, overholde og håndhæve afgørelser og kendelser, der falder inden for anvendelsesområdet for dette direktiv, herunder i henhold til forordning (EU) 2023/1543, direktiv 2014/41/EU og konventionen udarbejdet af Rådet i overensstemmelse med artikel 34 i traktaten om Den Europæiske Union om gensidig retshjælp i straffesager mellem Den Europæiske Unions medlemsstater. Herudover vil udpegningen af et udpeget forretningssted eller en retlig repræsentant, som også kan benyttes til at sikre overholdelse af nationale retlige forpligtelser, gøre det muligt at udnytte synergieffekten af at have et klart kontaktpunkt til tjenesteudbydere med henblik på at indsamle beviser i straffesager.

| (13) | Tjenesteudbydere bør frit kunne vælge den medlemsstat, hvori de udpeger deres udpegede forretningssted eller, hvor det er relevant, hvori de udpeger deres retlige repræsentant, og medlemsstaterne bør ikke kunne begrænse dette frie valg, f.eks. ved at pålægge tjenesteudbyderen en pligt til at udpege det udpegede forretningssted eller den retlige repræsentant på den pågældende medlemsstats område. Dette direktiv bør imidlertid også give mulighed for visse begrænsninger med hensyn til dette frie valg for tjenesteudbydere, navnlig at det udpegede forretningssted bør etableres, eller, hvor det er relevant, at den retlige repræsentation bør være bosiddende, i en medlemsstat, hvor tjenesteudbyderen leverer tjenester eller er etableret, og for at der er pligt til at udpege et udpeget forretningssted eller en retlig repræsentant i en af de medlemsstater, der deltager i et retligt instrument, der er omhandlet i dette direktiv. Udpegningen af en retlig repræsentant bør ikke i sig selv anses for at udgøre en etablering af tjenesteudbyderen. |
| --- | --- |

(13)

Tjenesteudbydere bør frit kunne vælge den medlemsstat, hvori de udpeger deres udpegede forretningssted eller, hvor det er relevant, hvori de udpeger deres retlige repræsentant, og medlemsstaterne bør ikke kunne begrænse dette frie valg, f.eks. ved at pålægge tjenesteudbyderen en pligt til at udpege det udpegede forretningssted eller den retlige repræsentant på den pågældende medlemsstats område. Dette direktiv bør imidlertid også give mulighed for visse begrænsninger med hensyn til dette frie valg for tjenesteudbydere, navnlig at det udpegede forretningssted bør etableres, eller, hvor det er relevant, at den retlige repræsentation bør være bosiddende, i en medlemsstat, hvor tjenesteudbyderen leverer tjenester eller er etableret, og for at der er pligt til at udpege et udpeget forretningssted eller en retlig repræsentant i en af de medlemsstater, der deltager i et retligt instrument, der er omhandlet i dette direktiv. Udpegningen af en retlig repræsentant bør ikke i sig selv anses for at udgøre en etablering af tjenesteudbyderen.

| (14) | De tjenesteudbydere, der er mest relevante for indsamling af bevismateriale i straffesager, er udbydere af elektroniske kommunikationstjenester og specifikke udbydere af informationssamfundstjenester, som letter samspillet mellem brugere. Begge grupper bør således være omfattet af dette direktiv. Elektroniske kommunikationstjenester er defineret i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2018/1972 (10) og omfatter interpersonelle kommunikationstjenester såsom internettelefoni, instant messaging og e-mailtjenester. Dette direktiv bør også finde anvendelse på tjenesteudbydere i informationssamfundet i den i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2015/1535 (11) anvendte betydning, som ikke betragtes som udbydere af elektroniske kommunikationstjenester, men som giver deres brugere mulighed for at kommunikere med hinanden, eller som tilbyder deres brugere tjenester, som kan bruges til at lagre eller på anden måde behandle data på deres vegne. Dette ville være i overensstemmelse med de udtryk, der anvendes i Europarådets konvention om IT-kriminalitet (ETS nr. 185), udfærdiget i Budapest den 23. november 2001, også kaldet Budapestkonventionen. Ved databehandling bør forstås databehandling i teknisk forstand som tilvejebringelse eller manipulation af data, dvs. tekniske operationer, hvorved data frembringes eller ændres ved hjælp af computerregnekraft.
  De kategorier af tjenesteudbydere, som er dækket af dette direktiv, bør omfatte f.eks. onlinemarkedspladser, der giver forbrugere og virksomheder mulighed for at kommunikere med hinanden og andre hostingtjenester, herunder hvor tjenesten leveres via cloudcomputing, samt onlinespilleplatforme og onlinegamblingplatforme. Såfremt en udbyder af informationssamfundstjenester ikke giver sine brugere mulighed for at kommunikere med hinanden, men kun med tjenesteudbyderen, eller ikke giver mulighed for at lagre eller på anden måde behandle data, eller såfremt lagringen fa data ikke er et afgørende element, dvs. en væsentlig del, af den tjeneste, der ydes brugerne, såsom juridiske rådgivningstjenester, arkitekt-, ingeniør- og regnskabstjenester, fjernleveret online, bør udbyderen ikke være omfattet af definitionen af »tjenesteudbyder« i dette direktiv, også selv om de tjenester, der leveres af denne tjenesteudbyder, er informationssamfundstjenester som omhandlet i direktiv (EU) 2015/1535. |
| --- | --- |

(14)

De tjenesteudbydere, der er mest relevante for indsamling af bevismateriale i straffesager, er udbydere af elektroniske kommunikationstjenester og specifikke udbydere af informationssamfundstjenester, som letter samspillet mellem brugere. Begge grupper bør således være omfattet af dette direktiv. Elektroniske kommunikationstjenester er defineret i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2018/1972 (10) og omfatter interpersonelle kommunikationstjenester såsom internettelefoni, instant messaging og e-mailtjenester. Dette direktiv bør også finde anvendelse på tjenesteudbydere i informationssamfundet i den i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2015/1535 (11) anvendte betydning, som ikke betragtes som udbydere af elektroniske kommunikationstjenester, men som giver deres brugere mulighed for at kommunikere med hinanden, eller som tilbyder deres brugere tjenester, som kan bruges til at lagre eller på anden måde behandle data på deres vegne. Dette ville være i overensstemmelse med de udtryk, der anvendes i Europarådets konvention om IT-kriminalitet (ETS nr. 185), udfærdiget i Budapest den 23. november 2001, også kaldet Budapestkonventionen. Ved databehandling bør forstås databehandling i teknisk forstand som tilvejebringelse eller manipulation af data, dvs. tekniske operationer, hvorved data frembringes eller ændres ved hjælp af computerregnekraft.

De kategorier af tjenesteudbydere, som er dækket af dette direktiv, bør omfatte f.eks. onlinemarkedspladser, der giver forbrugere og virksomheder mulighed for at kommunikere med hinanden og andre hostingtjenester, herunder hvor tjenesten leveres via cloudcomputing, samt onlinespilleplatforme og onlinegamblingplatforme. Såfremt en udbyder af informationssamfundstjenester ikke giver sine brugere mulighed for at kommunikere med hinanden, men kun med tjenesteudbyderen, eller ikke giver mulighed for at lagre eller på anden måde behandle data, eller såfremt lagringen fa data ikke er et afgørende element, dvs. en væsentlig del, af den tjeneste, der ydes brugerne, såsom juridiske rådgivningstjenester, arkitekt-, ingeniør- og regnskabstjenester, fjernleveret online, bør udbyderen ikke være omfattet af definitionen af »tjenesteudbyder« i dette direktiv, også selv om de tjenester, der leveres af denne tjenesteudbyder, er informationssamfundstjenester som omhandlet i direktiv (EU) 2015/1535.

| (15) | Udbydere af internetinfrastrukturtjenester vedrørende tildeling af navne og numre, f.eks. domænenavneadministratorer og -registratorer og privatlivs- og proxytjenesteudbydere eller regionale onlineregistre for IP-adresser, er af særlig relevans i forbindelse med identifikation af aktører bag ondsindede eller kompromitterede websteder. De opbevarer data, der kan gøre det muligt at identificere en enkeltperson eller enhed bag et websted, der anvendes til en kriminel aktivitet, eller som er offer for en kriminel aktivitet. |
| --- | --- |

(15)

Udbydere af internetinfrastrukturtjenester vedrørende tildeling af navne og numre, f.eks. domænenavneadministratorer og -registratorer og privatlivs- og proxytjenesteudbydere eller regionale onlineregistre for IP-adresser, er af særlig relevans i forbindelse med identifikation af aktører bag ondsindede eller kompromitterede websteder. De opbevarer data, der kan gøre det muligt at identificere en enkeltperson eller enhed bag et websted, der anvendes til en kriminel aktivitet, eller som er offer for en kriminel aktivitet.

| (16) | Medlemsstaterne bør sikre, at tjenesteudbydere, der er etableret eller udbyder tjenester på deres område, forsyner deres udpegede forretningssted eller retlige repræsentant med de nødvendige beføjelser og ressourcer til at efterleve afgørelser og kendelser, der falder inden for dette direktivs anvendelsesområde, som de modtager fra en hvilken som helst medlemsstat. Medlemsstaterne bør også kontrollere, at det udpegede forretningssted eller den retlige repræsentant, der er etableret eller bosiddende på deres område, er blevet forsynet med de nødvendige beføjelser og ressourcer af tjenesteudbyderen til at efterleve afgørelser og kendelser, der falder inden for dette direktivs anvendelsesområde, som de modtager fra en hvilken som helst medlemsstat, og at de samarbejder med de kompetente myndigheder, når de modtager sådanne afgørelser og kendelser, i overensstemmelse med den gældende retlige ramme. Skulle sådanne foranstaltninger ikke være truffet eller være behæftet med mangler, bør det ikke kunne begrunde manglende overholdelse af afgørelser eller kendelser, der falder inden for dette direktivs anvendelsesområde.
  Desuden bør tjenesteudbydere ikke ved modtagelsen af afgørelser eller kendelser, der er omfattet af dette direktivs anvendelsesområde, kunne begrunde deres manglende overholdelse af forpligtelser, der udspringer af gældende retlige rammer, med manglende eller ineffektive interne procedurer, da de er ansvarlige for at tilvejebringe de nødvendige ressourcer og beføjelser til at sikre overholdelse af sådanne afgørelser og kendelser. Udpegede forretningssteder eller retlige repræsentanter bør heller ikke kunne begrunde sådan manglende overholdelse ved f.eks. at hævde, at de ikke har beføjelse til at levere data. Til dette formål bør medlemsstaterne sikre, at både det udpegede forretningssted eller den retlige repræsentant og tjenesteudbyderen ved modtagelsen af afgørelser og kendelser, der er omfattet af dette direktivs anvendelsesområde, kan holdes fælles og individuelt ansvarlige for manglende overholdelse af forpligtelser, der udspringer af gældende retlige rammer, således at enhver af dem kan straffes for en anden parts manglende overholdelse. Det bør navnlig ikke være muligt for tjenesteudbyderen eller det udpegede forretningssted eller den retlige repræsentant, hvor det er relevant, at anvende manglen på passende interne procedurer mellem tjenesteudbyderen og det udpegede forretningssted eller den retlige repræsentant som begrundelse for manglende overholdelse af disse forpligtelser. Fælles og individuelt ansvar bør ikke omfatte handlinger eller undladelser fra enten tjenesteudbyderens eller det udpegede forretningssteds side eller, hvor det er relevant, fra den retlige repræsentants side, der udgør en strafbar handling i den medlemsstat, der anvender sanktionen. |
| --- | --- |

(16)

Medlemsstaterne bør sikre, at tjenesteudbydere, der er etableret eller udbyder tjenester på deres område, forsyner deres udpegede forretningssted eller retlige repræsentant med de nødvendige beføjelser og ressourcer til at efterleve afgørelser og kendelser, der falder inden for dette direktivs anvendelsesområde, som de modtager fra en hvilken som helst medlemsstat. Medlemsstaterne bør også kontrollere, at det udpegede forretningssted eller den retlige repræsentant, der er etableret eller bosiddende på deres område, er blevet forsynet med de nødvendige beføjelser og ressourcer af tjenesteudbyderen til at efterleve afgørelser og kendelser, der falder inden for dette direktivs anvendelsesområde, som de modtager fra en hvilken som helst medlemsstat, og at de samarbejder med de kompetente myndigheder, når de modtager sådanne afgørelser og kendelser, i overensstemmelse med den gældende retlige ramme. Skulle sådanne foranstaltninger ikke være truffet eller være behæftet med mangler, bør det ikke kunne begrunde manglende overholdelse af afgørelser eller kendelser, der falder inden for dette direktivs anvendelsesområde.

Desuden bør tjenesteudbydere ikke ved modtagelsen af afgørelser eller kendelser, der er omfattet af dette direktivs anvendelsesområde, kunne begrunde deres manglende overholdelse af forpligtelser, der udspringer af gældende retlige rammer, med manglende eller ineffektive interne procedurer, da de er ansvarlige for at tilvejebringe de nødvendige ressourcer og beføjelser til at sikre overholdelse af sådanne afgørelser og kendelser. Udpegede forretningssteder eller retlige repræsentanter bør heller ikke kunne begrunde sådan manglende overholdelse ved f.eks. at hævde, at de ikke har beføjelse til at levere data. Til dette formål bør medlemsstaterne sikre, at både det udpegede forretningssted eller den retlige repræsentant og tjenesteudbyderen ved modtagelsen af afgørelser og kendelser, der er omfattet af dette direktivs anvendelsesområde, kan holdes fælles og individuelt ansvarlige for manglende overholdelse af forpligtelser, der udspringer af gældende retlige rammer, således at enhver af dem kan straffes for en anden parts manglende overholdelse. Det bør navnlig ikke være muligt for tjenesteudbyderen eller det udpegede forretningssted eller den retlige repræsentant, hvor det er relevant, at anvende manglen på passende interne procedurer mellem tjenesteudbyderen og det udpegede forretningssted eller den retlige repræsentant som begrundelse for manglende overholdelse af disse forpligtelser. Fælles og individuelt ansvar bør ikke omfatte handlinger eller undladelser fra enten tjenesteudbyderens eller det udpegede forretningssteds side eller, hvor det er relevant, fra den retlige repræsentants side, der udgør en strafbar handling i den medlemsstat, der anvender sanktionen.

| (17) | Medlemsstaterne bør sikre, at enhver tjenesteudbyder, der er etableret eller udbyder tjenester på deres område, skriftligt meddeler den centrale myndighed, som er udpeget i henhold til dette direktiv, i den medlemsstat, hvor vedkommendes udpegede forretningssted er etableret, eller hvor dens retlige repræsentant er bosiddende, kontaktoplysningerne for det udpegede forretningssted eller den retlige repræsentant og eventuelle ændringer heraf. Meddelelsen bør også indeholde oplysninger om de sprog, som henvendelser til det udpegede forretningssted eller den retlige repræsentant kan affattes på, herunder ét eller flere af de officielle sprog som fastsat i national ret i den medlemsstat, hvori det udpegede forretningssted er etableret eller den retlige repræsentant er bosiddende, men kan også omfatte andre officielle sprog i Unionen, såsom det sprog, der benyttes i den medlemsstat, hvor tjenesteudbyderen har hovedsæde. Hvis en tjenesteudbyder udpeger flere udpegede forretningssteder eller flere retlige repræsentanter i overensstemmelse med dette direktiv, bør medlemsstaterne sikre, at en sådan tjenesteudbyder for hvert udpeget forretningssted eller retlig repræsentant angiver det nøjagtige territoriale anvendelsesområde for udpegelsen. Det samlede område for alle medlemsstater, der deltager i instrumenterne inden for dette direktivs anvendelsesområde, bør være dækket. Medlemsstaterne bør sikre, at deres respektive kompetente myndigheder retter alle deres afgørelser og kendelser i henhold til dette direktiv til tjenesteudbyderens angivne udpegede forretningssted eller retlige repræsentant. Medlemsstaterne bør sikre, at de oplysninger, der meddeles dem i overensstemmelse med dette direktiv, er offentligt tilgængelige på en særligwebside under Det Europæiske Retlige Netværk på det strafferetlige område for at lette koordineringen mellem medlemsstaterne og myndigheder i en anden medlemsstats anvendelse af det udpegede forretningssted eller den retlige repræsentant. Medlemsstaterne bør sikre, at disse oplysninger løbende ajourføres. Det bør også være muligt at videreformidle oplysningerne for at lette de kompetente myndigheders adgang til disse oplysninger, f.eks. via særlige intranetwebsteder eller fora og platforme. |
| --- | --- |

(17)

Medlemsstaterne bør sikre, at enhver tjenesteudbyder, der er etableret eller udbyder tjenester på deres område, skriftligt meddeler den centrale myndighed, som er udpeget i henhold til dette direktiv, i den medlemsstat, hvor vedkommendes udpegede forretningssted er etableret, eller hvor dens retlige repræsentant er bosiddende, kontaktoplysningerne for det udpegede forretningssted eller den retlige repræsentant og eventuelle ændringer heraf. Meddelelsen bør også indeholde oplysninger om de sprog, som henvendelser til det udpegede forretningssted eller den retlige repræsentant kan affattes på, herunder ét eller flere af de officielle sprog som fastsat i national ret i den medlemsstat, hvori det udpegede forretningssted er etableret eller den retlige repræsentant er bosiddende, men kan også omfatte andre officielle sprog i Unionen, såsom det sprog, der benyttes i den medlemsstat, hvor tjenesteudbyderen har hovedsæde. Hvis en tjenesteudbyder udpeger flere udpegede forretningssteder eller flere retlige repræsentanter i overensstemmelse med dette direktiv, bør medlemsstaterne sikre, at en sådan tjenesteudbyder for hvert udpeget forretningssted eller retlig repræsentant angiver det nøjagtige territoriale anvendelsesområde for udpegelsen. Det samlede område for alle medlemsstater, der deltager i instrumenterne inden for dette direktivs anvendelsesområde, bør være dækket. Medlemsstaterne bør sikre, at deres respektive kompetente myndigheder retter alle deres afgørelser og kendelser i henhold til dette direktiv til tjenesteudbyderens angivne udpegede forretningssted eller retlige repræsentant. Medlemsstaterne bør sikre, at de oplysninger, der meddeles dem i overensstemmelse med dette direktiv, er offentligt tilgængelige på en særligwebside under Det Europæiske Retlige Netværk på det strafferetlige område for at lette koordineringen mellem medlemsstaterne og myndigheder i en anden medlemsstats anvendelse af det udpegede forretningssted eller den retlige repræsentant. Medlemsstaterne bør sikre, at disse oplysninger løbende ajourføres. Det bør også være muligt at videreformidle oplysningerne for at lette de kompetente myndigheders adgang til disse oplysninger, f.eks. via særlige intranetwebsteder eller fora og platforme.

| (18) | Medlemsstaterne bør fastsætte regler om de sanktioner, der skal anvendes i tilfælde af overtrædelser af de nationale regler, der er vedtaget i medfør af dette direktiv, og bør træffe alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at de gennemføres. Sanktionerne bør være effektive, stå i rimeligt forhold til overtrædelsen og have afskrækkende virkning. Medlemsstaterne bør inden den i dette direktivs fastsatte dato give Kommissionen meddelelse om disse regler og foranstaltninger, og bør underrette den straks om alle senere ændringer, der berører dem. Medlemsstaterne bør også årligt informere Kommissionen om tjenesteudbydere, der ikke overholder reglerne, relevante håndhævelsesforanstaltninger, der iværksættes over for dem, og de pålagte sanktioner. Sanktionerne bør under ingen omstændigheder føre til et forbud, hverken permanent eller foreløbigt, mod levering af tjenester. Medlemsstaterne bør koordinere deres håndhævelsesforanstaltninger, når en tjenesteudbyder udbyder sine tjenester i flere medlemsstater. De centrale myndigheder bør koordinere for at sikre en sammenhængende og forholdsmæssig tilgang. Kommissionen bør lette denne koordinering om nødvendigt, men bør under alle omstændigheder oplyses om alle tilfælde af overtrædelser. Dette direktiv regulerer ikke de kontraktmæssige ordninger vedrørende overførsel eller deling af de økonomiske konsekvenser mellem tjenesteudbydere, udpegede forretningssteder og deres retlige repræsentanter af sanktioner, der iværksættes over for dem. |
| --- | --- |

(18)

Medlemsstaterne bør fastsætte regler om de sanktioner, der skal anvendes i tilfælde af overtrædelser af de nationale regler, der er vedtaget i medfør af dette direktiv, og bør træffe alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at de gennemføres. Sanktionerne bør være effektive, stå i rimeligt forhold til overtrædelsen og have afskrækkende virkning. Medlemsstaterne bør inden den i dette direktivs fastsatte dato give Kommissionen meddelelse om disse regler og foranstaltninger, og bør underrette den straks om alle senere ændringer, der berører dem. Medlemsstaterne bør også årligt informere Kommissionen om tjenesteudbydere, der ikke overholder reglerne, relevante håndhævelsesforanstaltninger, der iværksættes over for dem, og de pålagte sanktioner. Sanktionerne bør under ingen omstændigheder føre til et forbud, hverken permanent eller foreløbigt, mod levering af tjenester. Medlemsstaterne bør koordinere deres håndhævelsesforanstaltninger, når en tjenesteudbyder udbyder sine tjenester i flere medlemsstater. De centrale myndigheder bør koordinere for at sikre en sammenhængende og forholdsmæssig tilgang. Kommissionen bør lette denne koordinering om nødvendigt, men bør under alle omstændigheder oplyses om alle tilfælde af overtrædelser. Dette direktiv regulerer ikke de kontraktmæssige ordninger vedrørende overførsel eller deling af de økonomiske konsekvenser mellem tjenesteudbydere, udpegede forretningssteder og deres retlige repræsentanter af sanktioner, der iværksættes over for dem.

| (19) | Når de kompetente myndigheder fastsætter, hvilke sanktioner der er passende for tjenesteudbydernes overtrædelser, bør de tage højde for alle relevante omstændigheder såsom tjenesteudbyderens finansielle kapacitet, karakteren, alvoren og varigheden af overtrædelsen, om den er begået forsætligt eller uagtsomt, og om tjenesteudbyderen er fundet ansvarlig for lignende tidligere overtrædelser. Der bør i den forbindelse lægges særlig vægt på mikrovirksomheder. |
| --- | --- |

(19)

Når de kompetente myndigheder fastsætter, hvilke sanktioner der er passende for tjenesteudbydernes overtrædelser, bør de tage højde for alle relevante omstændigheder såsom tjenesteudbyderens finansielle kapacitet, karakteren, alvoren og varigheden af overtrædelsen, om den er begået forsætligt eller uagtsomt, og om tjenesteudbyderen er fundet ansvarlig for lignende tidligere overtrædelser. Der bør i den forbindelse lægges særlig vægt på mikrovirksomheder.

| (20) | Dette direktiv berører ikke de nationale myndigheders beføjelser i civile eller administrative sager, herunder når sådanne sager kan føre til sanktioner. |
| --- | --- |

(20)

Dette direktiv berører ikke de nationale myndigheders beføjelser i civile eller administrative sager, herunder når sådanne sager kan føre til sanktioner.

| (21) | For at sikre ensartet anvendelse af dette direktiv bør der indføres yderligere mekanismer til koordinering mellem medlemsstaterne. Til det formål bør medlemsstaterne udpege en eller flere centrale myndigheder, som kan forsyne centrale myndigheder i andre medlemsstater med oplysninger og bistand ved anvendelsen af dette direktiv, navnlig når der overvejes håndhævelsesforanstaltninger i henhold til direktivet. Denne koordineringsmekanisme bør sikre, at relevante medlemsstater oplyses om en medlemsstats hensigt om at iværksætte en håndhævelsesforanstaltning. Desuden bør medlemsstaterne sikre, at centrale myndigheder er i stand til at give hinanden enhver relevant oplysning og hjælp under sådanne omstændigheder og samarbejde med hinanden i relevant omfang. Samarbejdet mellem centrale myndigheder i tilfælde af en håndhævelsesforanstaltning kan indebære koordinering af en håndhævelsesforanstaltning mellem kompetente myndigheder i forskellige medlemsstater. Et sådant samarbejde bør tage sigte på at undgå positive eller negative kompetencekonflikter. De centrale myndigheder bør også involvere Kommissionen i relevant omfang i forbindelse med koordinering af en håndhævelsesforanstaltning. Disse myndigheders pligt til at samarbejde bør ikke berøre den enkelte medlemsstats ret til at iværksætte sanktioner over for tjenesteudbydere, som ikke opfylder deres forpligtelser i henhold til dette direktiv. Udpegelsen og offentliggørelsen af information om centrale myndigheder vil gøre det lettere for tjenesteudbyderen at give meddelelse om udpegningen af og kontaktoplysninger om vedkommendes udpegede forretningssted eller retlige repræsentant til den medlemsstat, hvori det udpegede forretningssted eller den retlige repræsentant er etableret eller bosiddende. Med henblik herpå bør medlemsstaterne underrette Kommissionen om deres udpegede centrale myndighed eller myndigheder, og Kommissionen bør fremsende en liste over udpegede centrale myndigheder til medlemsstaterne og gøre den offentligt tilgængelig. |
| --- | --- |

(21)

For at sikre ensartet anvendelse af dette direktiv bør der indføres yderligere mekanismer til koordinering mellem medlemsstaterne. Til det formål bør medlemsstaterne udpege en eller flere centrale myndigheder, som kan forsyne centrale myndigheder i andre medlemsstater med oplysninger og bistand ved anvendelsen af dette direktiv, navnlig når der overvejes håndhævelsesforanstaltninger i henhold til direktivet. Denne koordineringsmekanisme bør sikre, at relevante medlemsstater oplyses om en medlemsstats hensigt om at iværksætte en håndhævelsesforanstaltning. Desuden bør medlemsstaterne sikre, at centrale myndigheder er i stand til at give hinanden enhver relevant oplysning og hjælp under sådanne omstændigheder og samarbejde med hinanden i relevant omfang. Samarbejdet mellem centrale myndigheder i tilfælde af en håndhævelsesforanstaltning kan indebære koordinering af en håndhævelsesforanstaltning mellem kompetente myndigheder i forskellige medlemsstater. Et sådant samarbejde bør tage sigte på at undgå positive eller negative kompetencekonflikter. De centrale myndigheder bør også involvere Kommissionen i relevant omfang i forbindelse med koordinering af en håndhævelsesforanstaltning. Disse myndigheders pligt til at samarbejde bør ikke berøre den enkelte medlemsstats ret til at iværksætte sanktioner over for tjenesteudbydere, som ikke opfylder deres forpligtelser i henhold til dette direktiv. Udpegelsen og offentliggørelsen af information om centrale myndigheder vil gøre det lettere for tjenesteudbyderen at give meddelelse om udpegningen af og kontaktoplysninger om vedkommendes udpegede forretningssted eller retlige repræsentant til den medlemsstat, hvori det udpegede forretningssted eller den retlige repræsentant er etableret eller bosiddende. Med henblik herpå bør medlemsstaterne underrette Kommissionen om deres udpegede centrale myndighed eller myndigheder, og Kommissionen bør fremsende en liste over udpegede centrale myndigheder til medlemsstaterne og gøre den offentligt tilgængelig.

| (22) | Målet for dette direktiv, nemlig at fjerne hindringer for den frie udveksling af tjenesteydelser i forbindelse med indsamling af elektronisk bevismateriale i straffesager, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne, men kan på grund af sådanne tjenesters grænseløse karakter bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går dette direktiv ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå dette mål. |
| --- | --- |

(22)

Målet for dette direktiv, nemlig at fjerne hindringer for den frie udveksling af tjenesteydelser i forbindelse med indsamling af elektronisk bevismateriale i straffesager, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne, men kan på grund af sådanne tjenesters grænseløse karakter bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går dette direktiv ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå dette mål.

| (23) | Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse er blevet hørt i overensstemmelse med artikel 42, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/1725 (12) og afgav en udtalelse den 6. november 2019 (13). |
| --- | --- |

(23)

Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse er blevet hørt i overensstemmelse med artikel 42, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/1725 (12) og afgav en udtalelse den 6. november 2019 (13).

| (24) | Kommissionen bør foretage en evaluering af dette direktiv, som bør være baseret på de fem kriterier: effektivitet, virkningsfuldhed, relevans, sammenhæng og merværdi for Unionen, og denne evaluering bør danne grundlag for konsekvensanalyser af eventuelle yderligere foranstaltninger. Evalueringen bør afsluttes inden den 18. august 2029 for at muliggøre indsamling af tilstrækkelige data om den praktiske gennemførelse heraf. Der bør indhentes oplysninger regelmæssigt med henblik på at kvalificere evalueringen af dette direktiv — |
| --- | --- |

(24)

Kommissionen bør foretage en evaluering af dette direktiv, som bør være baseret på de fem kriterier: effektivitet, virkningsfuldhed, relevans, sammenhæng og merværdi for Unionen, og denne evaluering bør danne grundlag for konsekvensanalyser af eventuelle yderligere foranstaltninger. Evalueringen bør afsluttes inden den 18. august 2029 for at muliggøre indsamling af tilstrækkelige data om den praktiske gennemførelse heraf. Der bør indhentes oplysninger regelmæssigt med henblik på at kvalificere evalueringen af dette direktiv —

VEDTAGET DETTE DIREKTIV:

Artikel 1

Genstand og anvendelsesområde

1.   Dette direktiv fastlægger reglerne for udpegningen af udpegede forretningssteder og retlige repræsentanter for visse tjenesteudbydere, der udbyder deres tjenester i Unionen, til modtagelse, overholdelse og håndhævelse af afgørelser og kendelser udstedt af medlemsstaternes kompetente myndigheder med henblik på indsamling af elektronisk bevismateriale i straffesager.

2.   Dette direktiv finder anvendelse på afgørelser og kendelser med henblik på indsamling af elektronisk bevismateriale på grundlag af forordning (EU) 2023/1543, direktiv 2014/41/EU og konventionen udarbejdet af Rådet i overensstemmelse med artikel 34 i traktaten om Den Europæiske Union om gensidig retshjælp i straffesager mellem Den Europæiske Unions medlemsstater. Dette direktiv finder ligeledes anvendelse på afgørelser og kendelser med henblik på indsamling af elektronisk bevismateriale på grundlag af national ret, som en medlemsstat har rettet til en fysisk eller juridisk person, der handler som retlig repræsentant eller udpeget forretningssted for en tjenesteudbyder på den pågældende medlemsstats område.

3.   Dette direktiv berører ikke de nationale myndigheders beføjelser i henhold til EU-retten og national ret til at henvende sig direkte til tjenesteudbydere, der er etableret på deres område, med det formål at indsamle elektronisk bevismateriale i straffesager.

4.   Medlemsstaterne må ikke pålægge tjenesteudbydere yderligere forpligtelser end dem, der følger af dette direktiv, navnlig med hensyn til udpegning af forretningssteder eller retlige repræsentanter med henblik på stk. 1.

5.   Dette direktiv finder anvendelse på tjenesteudbydere som defineret i artikel 2, nr. 1), som udbyder deres tjenester i Unionen. Det finder ikke anvendelse på tjenesteudbydere, der er etableret på en enkelt medlemsstats område og alene udbyder tjenester på denne medlemsstats område.

Artikel 2

Definitioner

I dette direktiv forstås ved:

| 1) | »tjenesteudbyder«: enhver fysisk eller juridisk person, som udbyder en eller flere af følgende kategorier af tjenester, bortset fra de finansielle tjenesteydelser, der er omhandlet i artikel 2, stk. 2, litra b), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/123/EF (14):






  a) | elektroniske kommunikationstjenester som defineret i artikel 2, nr. 4), i direktiv (EU) 2018/1972 |
| --- | --- | --- |

1)

»tjenesteudbyder«: enhver fysisk eller juridisk person, som udbyder en eller flere af følgende kategorier af tjenester, bortset fra de finansielle tjenesteydelser, der er omhandlet i artikel 2, stk. 2, litra b), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/123/EF (14):

14

a)

elektroniske kommunikationstjenester som defineret i artikel 2, nr. 4), i direktiv (EU) 2018/1972

| b) | internetdomænenavne og IP-nummereringstjenester såsom IP-adressetildeling, domænenavneadministrator, domænenavneregistrator og domænenavnerelaterede privatlivs- og proxytjenester |
| --- | --- |

b)

internetdomænenavne og IP-nummereringstjenester såsom IP-adressetildeling, domænenavneadministrator, domænenavneregistrator og domænenavnerelaterede privatlivs- og proxytjenester

| c) | andre tjenester i informationssamfundet som omhandlet i artikel 1, stk. 1, litra b), i direktiv (EU) 2015/1535, der






  i) | sætter deres brugere i stand til at kommunikere med hinanden, eller |
| --- | --- | --- |

c)

andre tjenester i informationssamfundet som omhandlet i artikel 1, stk. 1, litra b), i direktiv (EU) 2015/1535, der

i)

sætter deres brugere i stand til at kommunikere med hinanden, eller

| ii) | gør det muligt at lagre eller på anden måde behandle data på vegne af de brugere, som tjenesten ydes til, såfremt datalagring er et afgørende element i den tjeneste, som ydes brugeren |
| --- | --- |

ii)

gør det muligt at lagre eller på anden måde behandle data på vegne af de brugere, som tjenesten ydes til, såfremt datalagring er et afgørende element i den tjeneste, som ydes brugeren

| 2) | »udbyde tjenester på en medlemsstats område«:






  a) | give fysiske eller juridiske personer i en medlemsstat mulighed for at anvende de tjenester, der er anført i nr. 1), og |
| --- | --- | --- |

2)

»udbyde tjenester på en medlemsstats område«:

a)

give fysiske eller juridiske personer i en medlemsstat mulighed for at anvende de tjenester, der er anført i nr. 1), og

| b) | have en væsentlig tilknytning på grundlag af specifikke faktuelle kriterier til den medlemsstat, der er omhandlet i litra a); en sådan væsentlig tilknytning anses for at foreligge, såfremt en tjenesteudbyder er etableret i denne medlemsstat, eller, hvor dette ikke er tilfældet, såfremt den har et betydeligt antal brugere i denne medlemsstat, eller såfremt aktiviteter målrettes mod denne medlemsstat |
| --- | --- |

b)

have en væsentlig tilknytning på grundlag af specifikke faktuelle kriterier til den medlemsstat, der er omhandlet i litra a); en sådan væsentlig tilknytning anses for at foreligge, såfremt en tjenesteudbyder er etableret i denne medlemsstat, eller, hvor dette ikke er tilfældet, såfremt den har et betydeligt antal brugere i denne medlemsstat, eller såfremt aktiviteter målrettes mod denne medlemsstat

| 3) | »udbyde tjenester i Unionen«:






  a) | give fysiske eller juridiske personer i en medlemsstat mulighed for at anvende de tjenester, der er anført i nr. 1), og |
| --- | --- | --- |

3)

»udbyde tjenester i Unionen«:

a)

give fysiske eller juridiske personer i en medlemsstat mulighed for at anvende de tjenester, der er anført i nr. 1), og

| b) | have en væsentlig tilknytning på grundlag af specifikke faktuelle kriterier til den medlemsstat, der er omhandlet i litra a); en sådan væsentlig tilknytning anses for at foreligge, såfremt en tjenesteudbyder er etableret i en medlemsstat, eller, hvor dette ikke er tilfældet, såfremt den har et betydeligt antal brugere i en eller flere medlemsstater, eller såfremt aktiviteter målrettes mod en eller flere medlemsstater |
| --- | --- |

b)

have en væsentlig tilknytning på grundlag af specifikke faktuelle kriterier til den medlemsstat, der er omhandlet i litra a); en sådan væsentlig tilknytning anses for at foreligge, såfremt en tjenesteudbyder er etableret i en medlemsstat, eller, hvor dette ikke er tilfældet, såfremt den har et betydeligt antal brugere i en eller flere medlemsstater, eller såfremt aktiviteter målrettes mod en eller flere medlemsstater

| 4) | »forretningssted«: en enhed, der rent faktisk udfører en økonomisk aktivitet i et ikke nærmere angivet tidsrum og ved hjælp af en fast infrastruktur, hvorfra forretningen med levering af tjenester udføres, eller forretningen ledes |
| --- | --- |

4)

»forretningssted«: en enhed, der rent faktisk udfører en økonomisk aktivitet i et ikke nærmere angivet tidsrum og ved hjælp af en fast infrastruktur, hvorfra forretningen med levering af tjenester udføres, eller forretningen ledes

| 5) | »udpeget forretningssted«: et forretningssted med status som juridisk person, der er skriftligt udpeget af en tjenesteudbyder, der er etableret i en medlemsstat, der deltager i et retligt instrument, der er omhandlet i artikel 1, stk. 2, med henblik på de i artikel 1, stk. 1, og artikel 3, stk. 1, omhandlede formål |
| --- | --- |

5)

»udpeget forretningssted«: et forretningssted med status som juridisk person, der er skriftligt udpeget af en tjenesteudbyder, der er etableret i en medlemsstat, der deltager i et retligt instrument, der er omhandlet i artikel 1, stk. 2, med henblik på de i artikel 1, stk. 1, og artikel 3, stk. 1, omhandlede formål

| 6) | »retlig repræsentant«: en fysisk eller juridisk person, der er skriftligt udpeget af en tjenesteudbyder, der ikke er etableret i en medlemsstat, der deltager i et retligt instrument, der er omhandlet i artikel 1, stk. 2, med henblik på de i artikel 1, stk. 1, og artikel 3, stk. 1, omhandlede formål. |
| --- | --- |

6)

»retlig repræsentant«: en fysisk eller juridisk person, der er skriftligt udpeget af en tjenesteudbyder, der ikke er etableret i en medlemsstat, der deltager i et retligt instrument, der er omhandlet i artikel 1, stk. 2, med henblik på de i artikel 1, stk. 1, og artikel 3, stk. 1, omhandlede formål.

Artikel 3

Udpegede forretningssteder og retlige repræsentanter

1.   Medlemsstaterne sikrer, at tjenesteudbydere, der udbyder tjenester i Unionen, udpeger mindst én modtager til at modtage, overholde og håndhæve afgørelser og kendelser, der er omfattet af anvendelsesområdet fastsat i artikel 1, stk. 2, (»afgørelser og kendelser, der er omfattet af anvendelsesområdet fastsat i artikel 1, stk. 2«), der er udstedt af medlemsstaternes kompetente myndigheder med henblik på indsamling af bevismateriale i straffesager, som følger:

| a) | for tjenesteudbydere, der er etableret i Unionen med status som juridisk person, sikrer de medlemsstater, hvor tjenesteudbyderne er etableret, at disse tjenesteudbydere udpeger det eller de udpegede forretningssteder, der er ansvarlige for de aktiviteter, der er beskrevet i indledningen til nærværende stykke |
| --- | --- |

a)

for tjenesteudbydere, der er etableret i Unionen med status som juridisk person, sikrer de medlemsstater, hvor tjenesteudbyderne er etableret, at disse tjenesteudbydere udpeger det eller de udpegede forretningssteder, der er ansvarlige for de aktiviteter, der er beskrevet i indledningen til nærværende stykke

| b) | for tjenesteudbydere, der ikke er etableret i Unionen, og som har status som juridisk person, sikrer medlemsstaterne, at sådanne tjenesteudbydere, der udbyder tjenester på deres område, udpeger den eller de retlige repræsentanter, der er ansvarlige for de aktiviteter, der er beskrevet i indledningen til nærværende stykke, i de medlemsstater, der deltager i de instrumenter, der er omhandlet i artikel 1, stk. 2 |
| --- | --- |

b)

for tjenesteudbydere, der ikke er etableret i Unionen, og som har status som juridisk person, sikrer medlemsstaterne, at sådanne tjenesteudbydere, der udbyder tjenester på deres område, udpeger den eller de retlige repræsentanter, der er ansvarlige for de aktiviteter, der er beskrevet i indledningen til nærværende stykke, i de medlemsstater, der deltager i de instrumenter, der er omhandlet i artikel 1, stk. 2

| c) | for tjenesteudbydere, der er etableret i medlemsstater, der ikke deltager i de instrumenter, der er omhandlet i artikel 1, stk. 2, sikrer medlemsstaterne, at sådanne tjenesteudbydere, der udbyder tjenester på deres område, udpeger den eller de retlige repræsentanter, der er ansvarlige for de aktiviteter, der er beskrevet i indledningen til nærværende stykke, i de medlemsstater, der deltager i sådanne instrumenter. |
| --- | --- |

c)

for tjenesteudbydere, der er etableret i medlemsstater, der ikke deltager i de instrumenter, der er omhandlet i artikel 1, stk. 2, sikrer medlemsstaterne, at sådanne tjenesteudbydere, der udbyder tjenester på deres område, udpeger den eller de retlige repræsentanter, der er ansvarlige for de aktiviteter, der er beskrevet i indledningen til nærværende stykke, i de medlemsstater, der deltager i sådanne instrumenter.

2.   Medlemsstaterne sikrer, at de i stk. 1, omhandlede modtagere:

| a) | er etableret eller har bopæl i en medlemsstat, hvor tjenesteudbyderne udbyder deres tjenester, og |
| --- | --- |

a)

er etableret eller har bopæl i en medlemsstat, hvor tjenesteudbyderne udbyder deres tjenester, og

| b) | kan gøres til genstand for håndhævelsesprocedurer. |
| --- | --- |

b)

kan gøres til genstand for håndhævelsesprocedurer.

3.   Medlemsstaterne sikrer, at afgørelser og kendelser, der er omfattet af anvendelsesområdet fastsat i artikel 1, stk. 2, rettes til det udpegede forretningssted eller den retlige repræsentant, der med henblik herpå er udpeget i overensstemmelse med nærværende artikels stk. 1.

4.   Medlemsstaterne sikrer, at tjenesteudbydere, der er etableret eller udbyder tjenester på deres område, forsyner deres udpegede forretningssted og retlige repræsentant med de nødvendige beføjelser og ressourcer til at efterleve de afgørelser og kendelser, der er omfattet af anvendelsesområdet fastsat i artikel 1, stk. 2, som de modtager fra en medlemsstat. Medlemsstater kontrollerer også, at udpegede forretningssteder, der er etableret, eller retlige repræsentanter, der er bosiddende på deres område, er blevet forsynet med de nødvendige beføjelser og ressourcer af tjenesteudbyderne til at efterleve disse afgørelser og kendelser, som de modtager fra en medlemsstat, og at de samarbejder med de kompetente myndigheder, når de modtager disse afgørelser og kendelser, i overensstemmelse med den gældende retlige ramme.

5.   Medlemsstaterne sikrer, at både det udpegede forretningssted eller den retlige repræsentant og tjenesteudbyderen kan holdes fælles og individuelt ansvarlige for manglende overholdelse af forpligtelser, der udspringer af de gældende retlige rammer ved modtagelse af afgørelser og kendelser, der er omfattet af anvendelsesområdet fastsat i artikel 1, stk. 2, således at enhver af dem kan pålægges sanktioner for en anden parts manglende overholdelse. Medlemsstaterne sikrer navnlig, at det ikke er muligt for tjenesteudbyderen eller det udpegede forretningssted eller den retlige repræsentant, hvor det er relevant, at anvende manglen på passende interne procedurer mellem tjenesteudbyderen og det udpegede forretningssted eller den retlige repræsentant som begrundelse for manglende overholdelse af disse forpligtelser. Det fælles og individuelle ansvar omfatter ikke handlinger eller undladelser fra enten tjenesteudbyderens eller det udpegede forretningssteds eller, hvor det er relevant, den retlige repræsentants side, der udgør en strafbar handling i den medlemsstat, der pålægger sanktionen.

6.   Medlemsstaterne sikrer, at tjenesteudbydere, som udbyder tjenester i Unionen den 18. februar 2026 har pligt til at udpege udpegede forretningssteder eller retlige repræsentanter senest den 18. august 2026 og at tjenesteudbydere, som begynder at udbyde tjenester i Unionen efter den 18. februar 2026 har pligt til at udpege udpegede forretningssteder eller retlige repræsentanter senest seks måneder fra datoen, hvor de begynder at udbyde tjenester i Unionen.

Artikel 4

Meddelelser og sprog

1.   Medlemsstaterne sikrer, at hver tjenesteudbyder, som er etableret eller udbyder tjenester på deres område, skriftligt meddeler den centrale myndighed, der er udpeget i henhold til artikel 6, i den medlemsstat, hvori det udpegede forretningssted er etableret eller den retlige repræsentant er bosiddende, kontaktoplysningerne på forretningsstedet eller den retlige repræsentant samt eventuelle ændringer heraf.

2.   I den i stk. 1 omhandlede meddelelse angives det eller de officielle sprog i Unionen, jf. Rådets forordning nr. 1 (15), hvorpå den retlige repræsentant eller det udpegede forretningssted kan kontaktes. Heri indgår ét eller flere af de officielle sprog som fastsat i national ret i den medlemsstat, hvori det udpegede forretningssted er etableret, eller den retlige repræsentant er bosiddende.

3.   Hvis en tjenesteudbyder udpeger flere udpegede forretningssteder eller udpeger flere retlige repræsentanter i overensstemmelse med artikel 3, stk. 1, sikrer medlemsstaterne, at sådanne tjenesteudbydere i den meddelelse, der er omhandlet i nærværende artikels stk. 1, angiver det nøjagtige territoriale anvendelsesområde for udpegelsen af disse udpegede forretningssteder eller retlige repræsentanter. I meddelelsen angives det eller de officielle sprog i Unionen eller i medlemsstaterne, hvorpå hver af de udpegede forretningssteder og retlige repræsentanter kan kontaktes.

4.   Medlemsstaterne sikrer, at de oplysninger, der er meddelt dem i overensstemmelse med denne artikel, gøres offentligt tilgængelige på en særlig webside under Det Europæiske Retlige Netværk på det strafferetlige område. Medlemsstaterne sikrer, at disse oplysninger løbende ajourføres. Disse oplysninger kan yderligere videregives for at lette de kompetente myndigheders adgang.

Artikel 5

Sanktioner

Medlemsstaterne fastsætter regler om sanktioner, der skal anvendes i tilfælde af overtrædelse af de nationale regler, der er vedtaget i medfør af artikel 3 og 4, og træffer alle nødvendige foranstaltninger til at sikre, at de gennemføres. Sanktionerne skal være effektive, stå i et rimeligt forhold til overtrædelsen og have afskrækkende virkning. Medlemsstaterne giver senest den 18. februar 2026 Kommissionen meddelelse om disse regler og foranstaltninger, og underretter den straks om alle senere ændringer, der berører dem. Medlemsstaterne informerer også årligt Kommissionen om tjenesteudbydere, der ikke overholder reglerne, relevante håndhævelsesforanstaltninger, der iværksættes over for dem, og de pålagte sanktioner.

Artikel 6

Centrale myndigheder

1.   For at sikre en ensartet og forholdsmæssig anvendelse af dette direktiv udpeger medlemsstaterne udpeger i overensstemmelse med deres retssystemer en eller flere centrale myndigheder.

2.   Medlemsstaterne informerer Kommissionen om den centrale myndighed eller de centrale myndigheder, de udpeger i henhold til stk. 1. Kommissionen fremsender en liste over udpegede centrale myndigheder til medlemsstaterne og gør den offentligt tilgængelig.

3.   Medlemsstaterne sikrer, at deres centrale myndigheder koordinerer og samarbejder indbyrdes og, hvis det er relevant, med Kommissionen, og at de centrale myndigheder giver hinanden passende oplysninger og bistand med henblik på en ensartet og forholdsmæssig anvendelse af dette direktiv. Sådan koordinering, samarbejde samt informationsudveksling og bistand omfatter navnlig håndhævelsesforanstaltninger.

Artikel 7

Gennemførelse

1.   Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 18. februar 2026. De meddeler straks Kommissionen teksten til disse love og bestemmelser.

2.   Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. Medlemsstaterne fastsætter de nærmere regler for henvisningen.

3.   Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de nationale love og bestemmelser, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.

Artikel 8

Evaluering

Senest den 18. august 2029 foretager Kommissionen en evaluering af dette direktiv. Kommissionen fremsender evalueringsrapporten til Europa-Parlamentet og Rådet. Evalueringen foretages i overensstemmelse med Kommissionens retningslinjer for bedre lovgivning. Medlemsstaterne giver Kommissionen alle de oplysninger, der er nødvendige for udarbejdelsen af rapporten.

Artikel 9

Ikrafttræden

Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Den Europæiske Unions Tidende

Artikel 10

Adressater

Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne i overensstemmelse med traktaterne.

Udfærdiget i Strasbourg, den 12. juli 2023.

På Europa-Parlamentets vegne

R. METSOLA

Formand

På Rådets vegne

P. NAVARRO RÍOS

Formand

---

(1)  
  EUT C 367 af 10.10.2018, s. 88.

1

(2)  Europa-Parlamentets holdning af 13.6.2023 (endnu ikke offentliggjort i EUT) og Rådets afgørelse af 27.6.2023.

2

(3)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/679 af 27. april 2016 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger og om ophævelse af direktiv 95/46/EF (generel forordning om databeskyttelse) (EUT L 119 af 4.5.2016, s. 1).

3

(4)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/58/EF af 12. juli 2002 om behandling af personoplysninger og beskyttelse af privatlivets fred i den elektroniske kommunikationssektor (direktivet om privatlivets fred og elektronisk kommunikation) (EFT L 201 af 31.7.2002, s. 37).

4

(5)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2023/1543 af 12. juli 2023 om europæiske editionskendelser og europæiske sikringskendelser om elektronisk bevismateriale i straffesager og om fuldbyrdelse af frihedsstraffe idømt som led i en straffesag (se side 118 i denne EUT).

5

(6)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/41/EU af 3. april 2014 om den europæiske efterforskningskendelse i straffesager (EUT L 130 af 1.5.2014, s. 1).

6

(7)  Konvention udarbejdet af Rådet i henhold til artikel 34 i traktaten om Den Europæiske Union om gensidig retshjælp i straffesager mellem Den Europæiske Unions medlemsstater (EFT C 197 af 12.7.2000, s. 3) og protokollen hertil (EFT C 326 af 21.11.2001, s. 2).

7

(8)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1215/2012 af 12. december 2012 om retternes kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område (EUT L 351 af 20.12.2012, s. 1).

8

(9)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/302 af 28. februar 2018 om imødegåelse af uberettiget geoblokering og andre former for forskelsbehandling på grundlag af kundernes nationalitet, bopæl eller hjemsted i det indre marked og om ændring af forordning (EF) nr. 2006/2004 og (EU) 2017/2394 og af direktiv 2009/22/EF (EUT L 60 I af 2.3.2018, s. 1).

9

(10)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2018/1972 af 11. december 2018 om oprettelse af en europæisk kodeks for elektronisk kommunikation (EUT L 321 af 17.12.2018, s. 36).

10

(11)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2015/1535 af 9. september 2015 om en informationsprocedure med hensyn til tekniske forskrifter samt forskrifter for informationssamfundets tjenester (EUT L 241 af 17.9.2015, s. 1).

11

(12)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/1725 af 23. oktober 2018 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger i Unionens institutioner, organer, kontorer og agenturer og om fri udveksling af sådanne oplysninger og om ophævelse af forordning (EF) nr. 45/2001 og afgørelse nr. 1247/2002/EF (EUT L 295 af 21.11.2018, s. 39).

12

(13)  
  EUT C 32 af 31.1.2020, s. 11.

13

(14)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/123/EF af 12. december 2006 om tjenesteydelser i det indre marked (EUT L 376 af 27.12.2006, s. 36).

14

(15)  Rådets forordning nr. 1 om den ordning, der skal gælde for Det europæiske økonomiske Fællesskab på det sproglige område (EFT 17 af 6.10.1958, s. 385).

15

---