article: Den politiske klichiche i vor tid har handlet om den politiske lektion i denne æra: At tilslaget kan være værre end forbrydelsen. Anvend denne kliche© til Benghazi -- og spørgsmål om motivet til at fjerne terrorforbindelsen fra at tale punkter om det libyske angreb i et valgs hede. Måske er der et tilsvarende spørgsmål, som vi burde spørge: I politik, hvornår gjorde spin tump alt, selv sandheden? Vi er i farligt område lige nu, selv om præsidenten selv synes at have noget af det, kalder undersøgelsen en "politisk cirkus." Sikker på det er. Men i midten ring er noget, der stadig beder om en forklaring, på trods af præsidentens måde afvisning: Hvordan -- og hvorfor--- gjorde redegørelsen for, hvad der skete på Benghazi (dvs. den beskammede information points) gå gennem en dusin iteration, begyndende med en temmelig detaljeret beskrivelse af teorien om, at det er muligt for præsidentens afvisning: Hvordan --og hvorfor- gjorde den beretning om, hvad der skete på Benghazi (dvs. den berømte i sagen, at de uafskede præsidentens afvisning --de præsidentens afvisning --de --de --de --de --de --aff --og hvorfor-af præsidentens-de-de-de-de-de-de-de-de-de-de-de-de-de-for-de-de-svar-de-de-de-de-de-de-de-hen-de-de-de-de-de-de-de-hen-hen-de-de-af hvad der blev-de-de-de-af hvad der blev-de-af hvad der også blev-af hvad der blev-de-de-de-de-de-de-de-de-de-de-de-de-de-af hvad der i det, hvad der i det, hvad der i det, hvad der også blev-af hvad der skete i det, hvad der i det, hvad der i det, hvad der skete-de-de-de-de-de-de-de-de-de-de-de-de-de-de-de-de-de-de-de-de-af hvad der skete-de-de-de-af hvad der skete-de- Hvad mere er, den bureaukratiske rustning var på -- mellem folk på udenrigsministeriet og CIA, hver forsøger at sikre, at deres agentur ikke blev smidt under bussen for de åbenlyse fiaskoer i Benghazi. Alt i alt, bare endnu en dag i Washington. Lad os forsøge at dekonstruere beskyldningerne. For det første, den opfattelse, at politik var på en eller anden måde var på spil, selvfølgelig er sandt. Var det 30% eller 50% eller 80% af problemet? Svært at sige. Hvad vi ved er dette: I en e-mail, Victoria Nuland, State Department's talsmand på det tidspunkt, gør det punkt, at et centralt afsnit i de talende punkter -- indeholder kontekst og detaljer om fem andre angreb i Benghazi -- "kunne misbruges af medlemmer af Kongressen til at slå statsministeriet for ikke at være opmærksom på advarsler, så hvorfor ville vi fodre enten... "Hun's ret: Republikanere og Mitt Romney ville ikke have beskyldt administrationen for ikke at betale nok opmærksomhed til advarsel tegn. Men da det var også den var den positive sandhed --- at være det er vigtigt -- at undertrykke en del af det så vigtigt -- Så kan det være at undertrykke historiens historie -- Selvom USA's ambassadør i Libyen mistede sit liv, den nøjagtige karakter af Benghazi operation er vanskelig. Det Hvide Hus talsmand Jay Carney siger, at Det Hvide Hus ændrede ordlyden fra "konsulat" til "diplomatisk facilitet" for at være mere præcis. Så hvad betyder det? Takket være udgravningen af Glenn Kessler i Washington Post, det ser meget gerne Benghazi konsulatet "var ikke et konsulat på alle, men dybest set en hemmelig CIA operation." Og som Kessler også påpeger, den interne Accountability Review Board, i sin undersøgelse, tippet omkring den delikate sag: Den amerikanske særlige mission i Benghazi, det sagde, "var aldrig et konsulat og aldrig formelt anmeldt til den libyske regering." Med andre ord, dette var et hit på en CIA-post, hvilket resulterede i død af en ambassadør, der tilfældigvis var der på det tidspunkt. Desuden havde staten været temmelig mum på hele billedet, og Nuland ikke ønsker, at de talepunkter til at afspejle mere, end hun havde fået lov til at dele offentligt, så hun naturligvis protesterede -- på vegne af hendes "bygning lederskab." Den nederste linje: At den mere komplekse version af sandheden -- tidligere nylige angreb, tidligere trusler forbundet med al Qaeda, tilstedeværelsen af "islamiske ekstremister" -- var på en eller anden måde tabt i oversættelse, og hvad der opstod i stedet var noget, der viste sig at være helt forkert: en påstand om, at angrebet var "spontant inspireret af protesterne på den amerikanske ambassade i Kairo." I sidste ende, der er to dele til denne Benghazi panikha. Præsidenten kaldte kontroversen et "sideshow," og han har ret: Republikanerne forsøger at finansiere-raise af dette og såret Hillary Clinton. Og måske tre dele til dem, vel vidende, at hvis de går overbord, vil den offentlige vende sig mod dem. Men hele præsidentens afvisende tingene mod hele flugter. Intet i livet sker i et vakuum, og livet i Washington er ikke anderledes. I forbindelse med de sidste måneder af en præsidentkampagne, tre dage kan være en evighed. Og spinning over målstregen er alt, der tæller. De holdninger, der udtrykkes i denne kommentar, er udelukkende dem af Gloria Borger.
highlights: Gloria Borger: Hvornår går spin over bord, og ude af kontrol? Hun spørger: Hvordan en bred vurdering, der involverer terror, bliver til en blid, falsk teori? Bureaukrater tog omtale af al Qaeda ud af de punkter, der distribueres til Kongressen, andre, siger hun. Borger: Præsident Obama forsømmer centrale punkt, at offentligheden blev vildledt.