article: Movie mogul Harvey Weinstein løftede øjenbrynene, da han sprang over Cannes premieren af sin seneste film Grace af Monaco tidligere på året. Men i stedet for at arbejde på sin næste film, hr. Weinstein var i Jordan besøger Zaatari flygtningelejr, hjem til mere end 120.000 syriske, der er flygtet deres land. Her beskriver han, hvordan besøge lejren og tale med de familier, der kalder det deres hjem fyldte ham med både håb og hjertesorg:. Filmproducent Harvey Weinstein med kone Georgina Chpman på Zaatari flygtningelejr i Jordan, som er hjemsted for 120.000 syriske flygtninge, herunder børn. Mr Weinstein på hans kone besøgte lejren på invitation af FN's højkommissær for flygtninge til at skabe et storytelling projekt om lyset af de syriske flygtninge, der havde oversvømmet ind i Jordan. Der er to Champs-Élysées i verden. En er i Paris. Det er fyldt med movie teatre, boutiqueer, markeder, og fantastiske restauranter. Fort to måneder siden fandt jeg mig selv flugtsbyer i Zaampsbyer. Gaderne i denne Champs-Élysées er foret med makeshift butikker. Hvor gangbroerne i dens parisiske navnebror er omgivet af æteriske gadelamper, her elektricitet er jimmy-rigged og lånt fra gadelamper. Det var utroligt at se en improviseret pizza-levering sted, en bryllups-dress-udlejning butik, og, min personlige favorit, en baklava bageri. Bageriet blev drevet af en familie af mødre, fædre, bedstemødre, bedstefædre, og børnebørn, og overvåget af flere brødre. De havde overlevet de grusomheder over grænsen. Mens i lejren hr. Weinstein besøgte baklava bagery af syriske flygtning Abu Tamarak. Zaatari lejren er fuld af butikker, herunder en pizza levering sted og et bryllup-udlejning butik. Mens i Jordan, Mr Weinstein, afbilledet, mødt med dronning Rania, der fortalte filmen, at der er omkring 1,3 millioner syrer, der er blevet blæst til at hendes forsides, de har flygtet til at deres land, de har været, de var blevet skudt med 630.000 stykker, de, de havde taget af deres hjem. De var taget af deres. Hvad mere er, de mennesker, der trykkede på aftrækkeren kunne lige så have været fra enhver side. De ikke kun overlevede, men også udholdt at genskabe deres bageri til at fodre deres medflygtninge. Deres stolthed i deres desserter var så håndgribelig som en billedhugger [er] i hans skabelse. Deres generøsitet var uovertruffen. Hver gang jeg forsøgte at betale for noget, en hånd ville slå mig væk. "Hvad, forsøger du at fornærme os? Spis. Nyd." Når jeg hører nogen sige "Spis. Nyd," det minder mig om den måde, min bedstemor talte til mig. Det minder mig om, at vi alle de samme. Vi er familie. Jeg kom til Zaatari og Jordan for at ledsage forfatteren Neil Gaiman og min kone, Georgina Chapman, som sammen var blevet inviteret af FN's Højkommissariat for Flygtninge (UNHCR) til at skabe et historiefortællingsprojekt om situationen for de syriske flygtninge, der var oversvømmet til Jordan. Jeg mødtes med dronning Rania og spurgte hende, hvorfor Jordan var så generøs med sin flygtningepolitik. Ifølge dronningen er der nu omkring 1,3 millioner syrere i hendes land med 630.000 af dem registreret som flygtninge. Hun sagde, at hendes mand, kong Abdullah II, på at se kvinder og børn flygte fra fare, følte, at der virkelig ikke var nogen beslutning om at gøre, det var det rigtige at gøre, og Jordan vil altid gøre det rigtige. Mr Weinstein sagde, at modstandsdygtighed af børn, der bor i lejren, er både hjerteskærende og opløftende. Han tilføjede: "Hvad der er sket her i ørkenen har bragt dem chancen til at opleve glæde igen" Som en far, en leder, og en humanitær, kong Abdullah. Dette er åbnet på dørene. Det er opofrelsen af det jordanske folk, og dem i Syrien beboer andre nabolande [Irak, Tyrkiet, Libanon], der giver mulighed for overlevelse af de syriske flygtninge. Dronning Rania og jeg talte om film, og politik, men vigtigst af alt om betydningen af uddannelse og dens potentiale til at omdanne den arabiske verden. Når uddannelse kommer til Mellemøsten, og især for unge kvinder, og de indser, at de kan være, hvad de ønsker at være, verden vil vokse anderledes. Når kvinderne marcherede mod våben vold i Irland, mændene lyttede. Man håber det samme ville ske, som kvinder indtager mere fremtrædende stillinger i Mellemøsten, hvor de er i øjeblikket undertrykt. UNHCR briefed os om, hvad der skete i Syrien om niveauet for ødelæggelsen og den vold, der har hærget landet. Mange af flygtningene ikke kender nogen mere, hvem det var, der angreb deres landsby, der kidnappede deres ven, der slagtede deres familie, som de kørte fra. Den syriske hær, den frie syriske hær, al-Qaedansede, jeg aldrig kender til nogen anden form for noget andet. Hr. Weinsteins kone Georgina Chapman og ven Neil Gaiman nyder en snack med syrisk flygtning Um Murad og hendes datter i familiens præ-fab campingvogn. Miss Chapman holder en ung baby, og hun og hr. Gaiman lytter til FN hjælpearbejdere på lejren taler om de betingelser, flygtningene står over for der. Jeg lyttede med Georgina og Neil til en mand, der blev slået foran sin familie ~hans kone og små børn ~i over en time og en halv. Du kunne se hans mobilitet var blevet fjernet, og at en mand, der havde brug for at være den stolte og stærke familie leder var blevet bragt til knæ af ren menneskelig grusomhed. Neil fortalte mig om 11-årige Rania. En mortar faldt på hendes hus i midten af natten. Hendes far døde. Rania og hendes fem søstre levede, men hun mangler en tredjedel af hendes kæbe. Den frivillige medicin, der deltager i hendes nyligt smerte mordere. Vorestator sagde med fortvivlende undren, 'How hun ikke kan sove, at jeg ikke vide, hvordan natten kan svare på, at jeg ved, hvordan jeg ikke, hvordan jeg ikke, hvordan jeg ved, hvordan jeg kan sove, hvordan jeg ikke, men hvordan jeg ikke, når jeg ikke ved, hvordan jeg kan sove, når jeg ikke, hvordan jeg kan, hvordan jeg ikke, hvordan jeg kan, når jeg ikke når jeg ikke når jeg ved, hvordan jeg kan, hvordan Neile. Hver historie, vi hørte, hver rejse, var mere rystende end den sidste. UNHCR introducerede mig til en gruppe unge voksne lære engelsk, 10 kvinder på den ene side, 10 mænd på den anden. Vi talte om film. Deres favorit skuespillerinde? Angelina Jolie. Hvorfor? Hun er en stor skuespillerinde og havde også besøgt lejren to gange, uheralded. De elsker hende for hendes håndværk, men også for hendes menneskelighed. Jeg spurgte om skuespillere. De fortalte mig, at de identificerede med tegn, der gjorde det rigtige, det hårde, at sørge godt triumferet over ondskab. Så havde de et spørgsmål til mig: Hvorfor, efter at vi fortalte verden, at kemiske våben var vores linje i sandet i den syriske konflikt, gjorde vi intet? Amerika er deres filmstjerne. Vi er deres Shah Rukh Kahn, Wahlberg, Cruise, Stallone: de fyre, der gør det rigtige ting Hvordan kan man forklare, at efter Irak og Afghanistan, USA og USA blev træt? At vi ikke ønsker at se vores egne sønner og døtre på skade måde? Zaatari-lejren, som er kælenavnet af hjælpearbejdere som Champs Elysee beskrives af hr. Weinstein som en ramshackle by af telte og containere, hjem til omkring 120.000 syriske flygtninge. UNHCR's arbejde er fyldt med en masse ofre og meget lidt tak. De bygger byer i sandet, rejser husly så hurtigt som flygtninge ankommer, giver sundhedspleje, uddannelse, vand, støtte, og beskyttelse for de millioner tvunget til at forlade deres hjem i den største humanitære krise i vores tid. Vi besøgte en lejr, der havde åbnet to uger før. Det var kun hjem til 4000 flygtninge. Desværre, og ikke så langsomt, vil det utvivlsomt ikke nå sin kapacitet til at skjule 120.000 flygtninge. Historierne om deres forskellige rejser på tværs af grænsen var rystende - hver historie et mareridt. Men de 'børn-sikre' områder i lejren var en kilde til dyb inspiration, og håb. Her, børn, der havde kun uger siden været for traumatiseret af deres rejse til at tale, grinede og spillede åbent. Jeg så 10 unge børn (mere end 50 procent af disse lejre befolkningsgrupper er børn) spille fodbold med en fantasi bold. Fem mod fem, skrigende og heppende, deres fantasier arbejder overtid for at skabe glæde midt i en ørken. Modstandsdygtighed af børn er både hjerteskærende og opløftende. Hvad jeg så på ansigterne af disse fodboldspillere, vidste jeg, at jeg ville huske længe efter alt er falmet. Hvad der er sket her i ørkenen har bragt dem chancen for at opleve glæde igen. Arbejdet er ikke gjort, men det er en helvede af en start.
highlights: Filmproducent Harvey Weinstein besøgte Zaatari, en flygtningelejr hjem til mere end 120.000 syrere i Jordan. Besøgt landet med sin kone Georgina Chapman som en del af et historiefortællingsprojekt med FN. Beskrivet modstandsdygtighed af de børn, der bor i flygtningelejren som både hjerteskærende og opløftende.