article: Tyrkiet, en vigtig amerikansk allieret og et NATO-medlem, der grænser op til det område, der er fanget af ISIS, som nu kalder sig den islamiske stat, i Syrien og Irak, kunne spille en kritisk rolle i den amerikanske-ledede militære angreb på jihadistgruppen. Ankara har den næststørste hær i NATO og er vært for en amerikansk luftbase. Tyrkiske styrker kunne deltage i den amerikanske-ledede bombning, eller Ankara kunne tillade USA at bruge Incirlik luftbase i det sydlige Tyrkiet til at iscenesætte angrebene. Men Tyrkiet foretrækker at spille en sekundær rolle I betragtning af sin bekymring over skæbnen for 49 gidsler, der blev fanget af ISIS, da gruppen beslaglagde Mosul i juni, begrænsede den sin rolle til at dæmme op for strømmen af udenlandske krigere, stramme grænse sikkerhed, og bryde ned på ISIS' olie-smugling netværk. Gidslerne blev frigivet i løbet af weekenden efter, hvad tyrkiske præsident Recep Tayyip Erdogan beskrevet som en "dækker redning operation." Nu, hvor den tyrkiske regerings tornede dilemma er blevet løst, vil Ankara ændre sin holdning? Til glæde for sine vestlige allierede, Tyrkiet signalerede en mulig ændring i politik på tirsdag, da Erdogan sagde "Ankara kunne give militær eller logistisk støtte til amerikanske luftangreb mod islamiske stat oprørere i Syrien." Men den tyrkiske præsidents ændring i tone er mere sandsynligt, ikke en ændring af hjerte, men snarere et forsøg på at alliere international kritik, der er blevet rejst siden U.S.Barack Obama lagde sin strategi for at bekæmpe ISIS. -ledet anti-ISIS koalition, men der er mange flere. Ankara og Washington har forskellige prioriteter i konflikten. Washington er primært bekymret over stigningen i ISIS og ser konflikten gennem linsen af anti-terrorisme. Hit hårdt af den igangværende borgerkrig i Syrien, Tyrkiet ser ISIS som et symptom på den brutalitet af et illegitimt regime i sit naboland, der har stillet Ankara langt større udfordringer. Den syriske borgerkrig har behandlet et slag mod Tyrkiets image som en regional supermagt, der mægler regionale konflikter og forfølger en ikke-sekterisk udenrigspolitik. Tyrkiet er vært for mere end 1,2 millioner syriske flygtninge [UNHCR mener nu, at der er mere end 1,5 millioner flygtninge], som pådrager sig ikke kun finansielle omkostninger, men også præsenterer politiske dilemmaer for den tyrkiske regering i forhold til den etniske og sektariske balance i sit eget samfund. For Tyrkiet er det farligste fald i den syriske borgerkrig har været genopståen af det kurdiske arbejderparti (PKK). Ifølge Tyrkiets syriske politik har det været at ignorere ISIS, fordi det har ført krig mod den kurdiske gruppe i det nordlige Syrien. Tyrkiet mener, at kampen mod Assad-regimet er vigtigere end den snævre terrorbekæmpelsesmission, som præsident Obama har i tankerne. Et militært angreb mod ISIS vil sandsynligvis ikke kun styrke Assads, men også PYD's hånd. For Erdogan, en stærk fortaler for regimeændring, indebærer alt andet end al-Assads outster en risiko for yderligere svækkelse af Tyrkiet på nationalt og regionalt plan og brændstofgivende ekstremisme. Der er også en dyb mangel på tillid til en langsigtet amerikansk forpligtelse til løsning af konflikterne i Irak og Syrien, der har afholdt Tyrkiet fra at spille en frontlinjerolle i koalitionen mod ISIS. Indrammet i en tre-dages-lang kamp mod PKK, ved Tyrkiet alt for godt, at man mod ISIS kræver langsigtet international engagement og samarbejde. Ankara ønsker ikke at gøre sig selv endnu mere sårbar over for ISIS-angrebene, der ikke er rettet mod USA. Tyrkiets offentlige mening har altid været skeptisk over for amerikansk engagement i Tyrkiet og Mellemøsten. Derfor har Tyrkiet historisk set været på vagt over for at tillade USA at udføre militære operationer fra den amerikanske luftbase i Incirlik. At tage en aktiv militær rolle i en amerikansk-ledet militær strejke mod en sunni enhed er sandsynligvis at trække kritik fra befolkningen i regionen samt. Tyrkiets image som en uafhængig aktør, der passer sine egne interesser og villige til at trodse vestlige magter, hvis det er nødvendigt har vundet Ankara gunstige varsel i den arabiske verden Det tyrkiske parlament's afvisning af at tillade USA at stationere tropper på tyrkisk jord til at åbne en anden front mod Irak i 2003 udfordrede Tyrkiets gamle image som en amerikansk stooge og øget Tyrkiets troværdighed på den arabiske gade. Den tyrkiske regering ønsker ikke at håndtere et slag mod sit regionale image ved at deltage i en anden vestlig ledet militær operation i et muslimsk land. Hemmed ind i disse begrænsninger, Tyrkiet synes usandsynligt at tage en aktiv militær rolle i strejkerne mod ISIS, medmindre USA skifter sin politik til at gennemføre regime ændringer i Syrien. Indtil da vil Tyrkiet fokusere sin diplomatiske energi på at overbevise sine allierede på FN at etablere en buffer zone langs sin grænse til Syrien.
highlights: Tyrkiet kunne spille en nøglerolle i USA-ledede militære angreb på ISIS, skriver Gönül Tol. Ankara har den næststørste hær i NATO og er vært for en amerikansk luftbase, siger han. Men Tyrkiet foretrækker at spille en sekundær rolle, skriver han. Tol: Tyrkisk præsident Recep Tayyip Erdogan signalerede en mulig ændring i politik.