article: En ny bog har endelig afsløret de fulde rædsler i slaget ved Stalingrad med ord af almindelige russiske soldater, hvis erindringer blev undertrykt af de sovjetiske myndigheder i 70 år. Stalingrad Protokollerne samler interviews med hundredvis af veteraner, som Rusland havde anset for for at være for grafiske til at offentliggøre efter Anden Verdenskrig, fordi kun heroismen blev rost. Historikere tror bogen, udarbejdet af den tyske historiker Jochen Hellbeck, vil ændre den måde, hvorpå verden ser på seks måneder 1942-43 kamp, der kostede over en million mænd deres liv og for evigt ødelagde Hitlers ambitioner om at kolonisere Sovjetunionen. Sandhed skal siges: En ny bog har endelig afsløret de fulde rædsler i Battle of Stalingrad i ord om almindelige russiske soldater, hvis erindringer var undertrykt af de sovjetiske myndigheder i 70 år. Han sagde: "Paulus lå på sengen, da jeg trådte ind. Han lå der i sin frakke, med sin hat på. Han havde to-ugers gammelt skæg stubbe og syntes at have mistet alt modet." Hans assistent, Major Anatloy Zoldatov, huskede: "Snavset og menneskelig ekskrement, og hvem ved, hvad der ellers var stablet op i taljen-høj. Det stank ud over troen. Der var to toiletter og tegn over dem begge, der læser: "Ingen russere tilladt." "De kunne nemt have skudt sig selv," sagde generalmajor Ivan Burmakov. "Men Paulus og hans stab valgte ikke at gøre det. De havde ingen intentioner om at dø - de var sådanne kujoner. De havde ikke mod til at dø "Vendepunktet: Den seks-måneders 1942-43 kamp kostede over en million mænd deres liv og for evigt ødelagde Hitlers ambitioner om at kolonisere Sovjetunionen. Intense kampe: Den blodigste kamp i Anden Verdenskrig kom til en ende den 31. januar 1943, da Field Marshall Friedrich Paulus overgav sig, ulydige mod ordrer fra hans Fører til at dræbe sig selv. Hitler var besat af byen, der bar navnet på hans kommunistiske nemesis og ønskede det taget for enhver pris. Ligeledes besluttede russerne at holde det for enhver pris, og gjorde det. Kampen for Stalingrad blev en primitiv slugger match i ruinerede huse, kældre og bunkere. Mellem halvdelen og en million russiske mænd mistede deres liv, og 150.000 tyskere. Af de 110.000 tyskere, der overgav, ville kun 5.000 overleve Stalins gulags til at vende tilbage til en besejret Tyskland. Kampen kostede den tyske hær en fjerdedel af alt, hvad den havde i form af materiale - våben, og ammunition kampvogne. Det var et nederlag efter et nederlag. Det var et nederlag dage, der ikke længere. Mens der var henrettelser, de var langt under vestlige skøn. Aviserne viser, at mange russere kæmpede med en fanatisk begejstring på grund af de nazistiske grusomheder, de havde set på vejen til Stalingrad. "Man ser de unge piger, børnene, der hænger fra træerne i parken," sagde snigskytten Vasily Zaytsev, tilføjer, at "dette har en enorm indvirkning." Major Pyotr Zayonchovsky fortalte om en position, at tyskerne havde forladt. Da han ankom der, opdagede han kroppen af en død kammerat 'hvis hud og fingernegle på hans højre hånd var blevet helt revet af. Øjnene var blevet brændt ud, og han havde et sår på hans venstre tempel foretaget af et rødt stykke jern. Den højre halvdel af hans ansigt var dækket med en brandfarlig væske og antændede.' Prisen på Stalingrad: Mellem en halv og en million russiske mænd mistede deres liv, og 150.000 tyskere også døde. "De politiske officerer, der var tildelt den røde hær, styrkede kampen mod moralen ved at overbevise den almindelige soldat om, at deres kamp var en kamp for de civile bag linjerne, som nazisterne ønskede at slavebinde. Kommunistiske parti kort-bærende soldater var normalt den første i kamp for at opmuntre de andre. Brigade Commissar Vasilyev sagde: "Det blev betragtet som en skændsel, hvis en kommunist ikke var den første til at føre soldaterne i kamp." På fronten i Stalingrad, antallet af kort-bærende parti medlemmer steg mellem august og oktober 1942 fra 28,500 til 53,500. Politiske officerer distribueret flyvere i kampzonen portrætterer "helte i deres sjæle," herunder store fotos af de ærede soldater. "Om natten," sagde oberstløjtnant Yakov Dubrovsky, "de krigere er mere tilbøjelige til at tale åbent, og man kan kravle inde i deres sjæle." Men soldaterne har også brug for materielle bekvemmeligheder, og papirarbejdet viser, hvordan de hårdt pressede infanterister fik chokolade og mandariner og spil at spille, såsom træk og dominobrikker. "Målet var, at soldaterne ikke længere blev drevet af frygt, men i stedet for at bruge deres politiske bevidsthed til at overvinde deres nød," sagde professor Hellbeck. "Derfor så kommunisterne det som et svaghedstegn, da de fangede tyske soldater beskrev sig selv som apolitiske. Efter deres mening kunne den sande vilje til at vinde kun udvikles af dem, der troede, at de tjente et højere formål. "Kommunisterne så den røde hær som mere politisk og moralsk urokkeligt end Wehrmachten." Ifølge kaptajn Nikolay Aksyonov kunne man føle, at "hvordan enhver soldat og hver kommandant var ved at dræbe så mange tyskere som muligt." Jeg er blevet en barbarisk person, jeg dræber dem. Jeg hader dem. 'Da han blev interviewet, han havde allerede dræbt 40 tyskere - de fleste af dem med et skud i hovedet. Vasily Zaytsev, den røde hærs bedste snigskytte på Stalingrad, der blev spillet i Hollywood filmen Enemy At The Gates af Jude Law, skudt 242 tyskere, men sagde efter slaget var overstået: 'Du ofte nødt til at huske, og hukommelsen har en kraftig indvirkning. Nu har jeg usikker nerver og jeg er konstant ryster.' Dette passede ikke ind med kommunistiske idealer af herlighed og så hans kommentarer blev undertrykt i arkiverne indtil adgang til Professor Hellbeck. Klik her for World At War DVD information.
highlights: Stalingrad Protokoller samler interviews med hundredvis af tropper, som Rusland havde undertrykt efter Anden Verdenskrig som kun heltemod blev rost.