buvo atliekamas permaldavimas krauju (Iø 30:10), ir lygiai taip pat Kristus savo atnaøa paøventino pats save. Iø tiesû padangté ir viskas, kas buvo joje, vaizdavo Kristû ir turéjo búti apvaloma krauju (Ýyd 9:23). Visa materiali padangtés íranga nebuvo padariusi jokiû nuodémiû, nors jinai ir turéjo búti apvaloma, nes turéjo ryøí su nuodéme. Taip yra ir su músû Vieøpaàiu. Net pats vyriausiasis kunigas prieø pradédamas eiti pareigas turéjo búti apølakstomas krauju, taigi ir Kristus turéjo atnaøauti savãjã aukã, kad Danguje galétû pradéti tarnybã músû labui.

Nors Jézus atliko permaldavimã uý save, bet tai nereiøkia, jog jis pats buvo nusidéjélis. Asmeninés aukos uý nuodémê atnaøavimas ne visada reiøkia, kad aukotojas nusidéjo (pvz. pagal Kun 12 skyriû moteris turéjo tã daryti po gimdymo).

## 9.4 JÉZUS ­ MÚSÛATSTOVAS

Kaip matéme, aukojami gyvuliai negaléjo visapusiøkai atstovauti nuodémingiems ýmonéms. Tuo tarpu Jézus buvo músû atstovas, "todél jis turéjo visu kuo tapti panaøus í brolius" (Ýyd 2:17). "Reikéjo, kad Dievo malone uý kiekvienã jis paragautû mirties" (Ýyd 2:9). Kai mes nusidedame (pvz. pykstame), Dievas gali mums atleisti, jei mes esame "Kristuje" (Ef 4:32). Tada Dievas gali sulyginti mus su Kristumi, kuris kaip ir mes taip pat buvo gundomas nusidéti (pvz. supykti), bet íveiké visas pagundas. Todél Dievas gali atleisti músû nuodémê (pvz. pyktí), nes búdami Kristuje mes apvelkami jo teisumu. Taigi pasinaudodamas Kristumi kaip músû atstovu, Dievas gali mums parodyti Savo malonê nepaýeisdamas Savo teisingumo.

Jei Jézus bútû Dievu, tada jo prigimtis nebútû iøimtinai ýmogiøka, taigi jis negalétû mums atstovauti. Tai dar vienas pavyzdis to, kad viena klaidinga idéja veda prie kitos. Dél øito teologai yra iøplétojê daug painiû teorijû Kristaus miràiai paaiøkinti. Nuo tiesos nuklydusiame krikøàioniøkame pasaulyje yra paplitês poýiúris, jog ýmogus dél savo nuodémiû tapo skolingas Dievui ir pats niekaip negaléjo apmokéti tû skolû. Tada Kristus panaikino kiekvieno tikinàiojo skolã savo krauju, pralietu ant kryýiaus. Daugelis pamokslininkû evangelistû tã iødésto maýdaug taip: "Mes tarsi buvome iørikiuoti prie sienos, ir velnias galéjo mus nuøauti kiekvienã akimirkã. Tada ísikiøo Jézus; vietoj músû velnias nuøové jí, taigi dabar mes esame laisvi".

Øios ímantrios teorijos neturi tvirto biblinio pagrindo. Jose randamas akivaizdus prieøtaravimas, nes jei Kristus miré vietoj músû, tada mes neturétume mirti. Bet mes tebeturime ýmogiøkã prigimtí, ir vis tiek turésime mirti; galutinis iøgelbéjimas nuo nuodémés ir mirties ateis tik po teismo, kada mes búsime apdovanoti nemirtingumu. Mes negavome øito Kristui mirus. Kristaus mirtis sunaikino velniã (Ýyd 2:14), o ne velnias nuýudé jí.

Jeigu Kristus apmokéjo skolã savo krauju, tada iøgelbéjimas tampa dalyku, kuris mums teisétai priklauso. Jei mes suprantame Kristaus aukã kaip skolos apmokéjimã, tai iøleidýiame iø akiû tã faktã, kad iøgelbéjimã gauname kaip dovanã Dievo malonés ir atleidimo déka. Dar írodinéjima, jog piktas Dievas nusiramino pamatês materialû Jézaus kraujã. Bet juk mums atgailaujant Dievas kaip músû atstovã pirmiausia mato Savo Súnû, kuriuo mes stengiamés sekti, o ne mus paàius, naudojanàius Kristaus kraujã kaip kokí talismanã. Daugelyje "krikøàioniøkû" giesmiû ir dainû randama neítikétinai daug neteisingo mokymo apie øí dalykã. Muzikos pagalba í ýmoniû galvas íkalama daug klaidingû idéjû, visiøkai pamirøtant protingã, Biblija pagristã mokymã. Mes visada turime saugotis tokio smegenû praplovimo.

Liúdna, bet paprastû ýodýiû "Kristus numiré uý mus" (Rom 5:8) prasmé nepaprastai iøkraipoma. Jais remiantis teigiama, jog Kristus numiré vietoj músû. Yra visa eilé sãlyàio taøkû tarp Rom 5 ir 1 Kor 15 (pvz. Rom 5:12 ­ 1 Kor 15:21; Rom5:17 ­ 1 Kor 15:22). Ýodýius "Kristus numiré uý mus " (Rom 5:8) atitinka ýodýiai "Kristus numiré uý músû nuodémes " (1 Kor 15:3). Jo mirties déka mums atsirado galimybé gauti nuodémiû atleidimã; bútent ta prasme "Kristus numiré uý mus". Ýodis "uý" nebútinai reiøkia "vietoj"; Kristus numiré "uý músû nuodémes", o ne "vietoj jû". Dél øito Kristus gali "melstis uý" mus (Ýyd 7:25 ýr. A. Véliaus leid.) ­ ne "vietoj" músû. "Uý" nereiøkia "vietoj" taip pat ir Ýyd 10:12 bei Gal 1:4.

## 9.5 JÉZUS IR MOZÉS ÍSTATYMAS

Jézus buvo tobula auka uý nuodémê ir idealus vyriausiasis kunigas, galintis iø tikrûjû gauti mums atleidimã, todél senoji tvarka su gyvuliû atnaøavimu ir vyriausiaisiais kunigais buvo panaikinta po Kristaus mirties (Ýyd 10:5- 14). "Juk besikeiàiant kunigystei (nuo levitû pereinant Kristui), bútinai keiàiasi ir ístatymas" (Ýyd 7:12). Kristus tapo "kunigu ne kúniøko ístatymo teise (t.y. ýmogus galédavo gauti kunigystê vien dél savo priklausymo Levio giminei), bet nenykstamo gyvenimo (kuris jam buvo suteiktas dél jo tobulos aukos) galybe" (Ýyd 7:16). Todél