Pilnai ímanoma iømokti visas pagrindines Biblijos mokymo tiesas ir vis délto asmeniøkai nesuvokti jose pateikiamos ýinios tikrumo. Øis faktas gali sukelti daug kanàiû tiems, kas naudoja vadovélius, tokius kaip øis, ir moko kitus, bet paskui pasirodo, jog jie taip ir nesuvoké ten iødéstytû principû.

Pirmame øimtmetyje skelbiant Evangelijã daýniausiai búdavo susilaukiama tikrai nuoøirdaus atsako. Ýmonés " mielai priémé" Evangelijã ir todél krikøtijosi (Apd 2:41). Be øitokio nuoøirdaus atsako í Evangelijos ýiniã ­ be "meilés kupino tikéjimo", kaip tã daýnai apibúdindavo Robertas Robertsas ­ néra prasmés krikøtytis. Tie, kas atlieka tai vien tik veràiami savo tévû ar sutuoktiniû, kaýin, ar iøsilaikys iki galo. Kadangi mums svarbu atvesti ýmones prie iøgelbéjimo, o ne tiesiog kuo daugiau jû pakrikøtyti, tai skelbiant Evangelijã verta sugaiøti øiek tiek laiko ir ísitikinti, jog músû atverstieji krikøtijasi turédami teisingã poýiúrí í øiuos dalykus.

Ýmonés Beréjoje "noriai priémé ýodí ir kasdien tyrinéjo Raøtus", kad patikrintû Pauliaus skelbiamus dalykus (Apd 17:11). Øis vadovélis ­ o taip pat ir bet kuri kita ýmogaus paraøyta knyga ­ tai tik bandymas kiek galima tiksliau atspindéti Biblijos mokymã. Tikro atsako í Evangelijã galima sulaukti tik tada, kai protas yra jautrus Ýodýiui ir nuoøirdýiai trokøta pats tyrinéti Raøtus. Evangelijos skelbéjas ne visada gali tã pasiekti; mes tik galime atkreipti démesí í atitinkamas Biblijos eilutes. Tikintieji Romoje prieø krikøtã" iø øirdies " pakluso tam mokslo pavyzdýiui, kuriam buvo pavesti (Rom 6:17).

Tie, kas su uýsispyrimu laikosi kúno keliû, niekada negalés tinkamai suvokti tikros Evangelijos ýinios; jie désis "maldingi, bet (bus) atsiýadéjê maldingumo jégos", nuolat mokysis ir vis nesugebés paýinti tiesos (2 Tim 3:1-7). Mes niekuomet nesuprasime, ko nenorime suprasti. Jei mes tikrai nemylime teisumo, jei netrokøtame savo gyvenime pasivesti Dievui, mes niekada nesugebésime paýinti tiesos, nepaisant to, jog skaitome Biblijã; músû mokymasis bus tiesiog teoriniai uýsiémimai. Yra keletas pavyzdýiû, iø kuriû matyti, jog kai kada netgi skaitydami Raøtus ýmonés tam tikra prasme jû lyg ir neskaito. Mes visi turime polinkí í øiã ligã. Atrodytû, jog ýydai Kristaus laikais labai uoliai laikési Dievo ýodýio; jie tikéjo Senojo Testamento raøtû íkvéptumu (Jn 5:45; Apd 6:11); jie ýinojo, kad tyrinéjant øiuos Raøtus galima gauti amýinojo gyvenimo viltí (Jn 5:39), ir kiekvienã savaitê jie vieøai skaité tuos Raøtus (Apd 15:21). Be to kai kurie iø jû atidýiai tyrinédavo tas iøtraukas visã savaitê. Taàiau jie vis tiek nesugebéjo suvokti tikros øiû Raøtû prasmés. Raøtai juk liudijo apie Kristû. Jézus aiøkiai jiems pasaké: "Jús tyrinéjate RaøtusŸ Jeigu jus tikétuméte Moze, tai tikétuméte ir manimi, nes jis raøé apie mane. Kadangi jús netikite jo raøtais, kaipgi patikésite mano ýodýiais?!Ÿ (Jús neklausote) Mozés nei pranaøû" (Jn 5:39,46, 47; Lk 16:29-31).

Galime ísivaizduoti ýydû pasipiktinimã: "Bet mes tikrai skaitome Biblijã! Mes tikrai tikime ja!" Bet dél savo poýiúrio siaurumo faktiøkai jie to lyg ir nedaré ­ jie skaité, bet nesuprato; jie ýiúréjo, bet nematé. Iø tiesû, akliausi yra tie, kas nenori matyti. Visuose savo dvasinio vystymosi etapuose mes privalome øito saugotis.

## 3 PRIEDAS: KRISTAUS SUGRÍÝIMAS ARTI

Kristaus ýodýiai Mt 24:36 aiøkiai parodo, jog mes niekada neýinosime tikslaus jo antrojo atéjimo laiko: "Tos dienos ir valandos niekas neýino, nei daugaus angelai, nei Súnus, o vien tik Tévas" (plg. Apd 1:7). Taàiau mokiniams paklausus "Koks tavo atéjimo ir pasaulio pabaigos ýenklas?" (Mt 24:3), Jézus nepareiøké, jog í øí klausimã neímanoma atsakyti. Jis iø tikrûjû pateiké jiems ýenklus, kurie bus matomi pasaulyje prieø pat jo gríýimã. Jézus nebútû jû pateikês, jei neketintû prieø pat jo atéjimã gyvenanàiai kartai suteikti galimybê bendrais bruoýais suprasti, jog ji iø tikrûjû gyvena "paskutinémis dienomis". Yra tikrai daug prieýasàiû manyti ir tikéti, kad dabar yra tos paàios paskutinés dienos.

### Kristaus atéjimo ýenklai

Evangelijos pagal Matã 24 ir Evangelijos pagal Lukã 21 skyriuje Jézus kalbéjo apie laikus, kuomet

- 1) Atsiras netikri pranaøai, apsimetantys Kristumi
- 2) Ýemê pripildys karai ir prievarta
- 3) "Bus dideliû ýemés drebéjimû, ligû ir badmeàiû"
- 4) Daug kas atsimes nuo tiesos
- 5) Ýmoniû øirdys baimingai drebés dél beviltiøkos padéties Ýemés planetoje; "ýmonés dýiús iø baimés laukdami to, kas turés iøtikti pasaulí" (Lk 21:26).

Reikia pripaýinti, jog pasaulyje visada egzistavo panaøios problemos ir jû vis daugéjo. Jézus, aiøku, ýinojo øí faktã; todél visiøkai ímanoma tarti jí kalbéjus apie laikus, kuomet øios problemos ígaus tokí mastã, jog atsiras planetos sunaikinimo grésmé. Bet kuriam atidýiam pasaulio stebétojui negali likti abejoniû, kad dabartiné