Duona simbolizuoja Kristaus kúnã, kuris buvo paaukotas ant kryýiaus, o vynas ­ jo kraujã (1 Kor 11:23-27). Atrodo, kad pirmieji krikøàionys daýnai atlikinédavo øias apeigas (Apd 2:42,46), galbút kartã per savaitê (Apd 20:7). Jei nuoøirdýiai mylime Kristû, mes paklusime jo ísakymams (Jn 15:11-14). Iø tikrûjû turédami asmeniní ryøí su juo, mes trokøime prisiminti jo aukã kaip jis to praøé. Øitaip atmindami Jézaus pasiektã didíjí iøgelbéjimã mes ígausime stiprybés. Kurí laikã tyliai pamãsàius apie jo kanàias ant kryýiaus, mums patiems tenkantys iøbandymai nublanks ir atrodys visai menki palyginus juos su tais, kurie teko músû Vieøpaàiui.

Duonos lauýymas iø esmés yra atminimo apeigos, jo pasekoje neívyksta nieko magiøko. Jis atitinka Paschos (Velykû) øventê, kuri øvenàiama pagal Mozés ístatymã (Lk 22:15; 1 Kor 5:7,8). Jinai turéjo primintí didíjí iøvadavimã iø Egipto, kuri Dievas ívykdé per Mozê prie Raudonosios júros. Duonos lauýymo apeigû metu mes prisimename savo iøgelbéjimã iø nuodémiû, kuris tapo ímanomas dél Kristaus mirties ant kryýiaus, ir prie kurio mes prisijungiame per krikøtã. Taigi øio ísakymo laikymasis turétû búti músû spontaniøku noru.

Fizinis duonos ir vyno ragavimo veiksmas kiekvienã kartã iø tikrûjû sudabartina Kristaus meilê mums bei visus dalykus, susijusius su músû iøgelbéjimu. Todél duono lauýymas maýdaug kartã per savaitê yra geros dvasinés sveikatos ýenklas. Jei ýmogus negali to daryti su tikéjimo broliais, tai jis turétû tã daryti vienas pats. Jokia prieýastis neturétû mums búti kliútimi øio ísakymo laikimuisi. Mes turétume kiek ímanydami stengtis, kad bútume nuolat apsirúpinê duona ir vynu, kurie reikalingi apeigoms, nors kraøtutiniu atveju netgi øiû dalykû trúkumas neturétû mums sukliudyti kaip galima geriau prisiminti Kristû nurodytu búdu. Jézus naudojo gérimã iø "vynuogiû vaisiaus" (Lk 22:18), taigi ir mes turétume naudoti raudonã vynuogiû vynã.

Kristaus kanàiû ir aukos simboliû ragavimas ­ tai didýiausia garbé, kokios gali susilaukti vyras ar moteris. Ragaujant juos neskiriant tinkamo démesio jû simbolizuojamiems dalykams atsiduriama netoli øventvagystés, kadangi "kada tik valgote øitã duonã ir geriate iø øitos taurés, jús skelbiate Vieøpaties mirtíŸ Todél kas nevertai valgo tos duonos ar geria iø Vieøpaties taurés, tas bus kaltas Vieøpaties Kúnu ir Krauju" (1 Kor 11:26,27). Taigi duonos lauýymo apeigos turétû búti atliekamos tokiu laiku ir tokioje vietoje, kur galima iøvengti démesio iøblaøkymo ir minàiû tékmés pertraukimo. Gali tekti tã daryti anksti ryte arba vélai vakare, miegamajame ar kitoje tinkamoje vietoje. Mums dar patariama: "Teiøtiria ýmogus pats save ir tada tevalgo tos duonos ir tegeria iø tos taurés" (1 Kor 11:28). Todél prieø ragaudami øiuos simbolius mes turétume sutelkti savo mintis í Kristaus aukã. Tam galima perývelgti jo nukryýiavimo apraøymus, pateiktus Evangelijose. Prideramai tã darydami mes kartu neiøvengiamai iøtirsime ir savo sãýinê prieø Kristû.

Tinkama duonos lauýymo apeigû tvarkã bútû tokia:

- 1. Malda ­ praøome Dievo palaiminti susirinkimã ir atverti músû akis Jo Ýodýiui bei prisiminti kitû tikinàiûjû reikmes; øloviname Dievã uý jo meilê, ypaà uý tã, kuri parodyta Kristuje, ir meldýiamés dél ívairiû kitû dalykû.
- 2. Skaitome Biblijos skyrius, numatytus tai dienai "Biblijos skaitymo vadove".
- 3. Apmãstome, kã galétume iø jû iømokti, arba skaitome "pamokslã", paremtã iønagrinétais Biblijos skyriais, kuris kreipia mus link øiû apeigû tikslo ­ Kristaus atminimo.
- 4. Perskaitome 1 Kor 11:23-29
- 5. Keletã minuàiû skiriame savianalizei.
- 6. Malda uý duona.
- 7. Lauýiame duonã ir suvalgome nedidelí kãsnelí.
- 8. Malda uý vynã.
- 9. Iøgeriame gurkønelí vyno.
- 10. Baigiamoji malda.

Visos apeigos trunka tik øiek tiek daugiau negu valandã.