juk suýiedavau jus su vienu vyru, kad pristatyàiau jus Kristui, kaip skaisàiã jaunãjã " (2 Kor 11:2). "Ÿnes atéjo Avinélio vestuvés ir jo Nuotaka pasiruoøé" (Apr 19:7).

Visos øios citatos akivaizdýiai parodo tuos ýmones, kurie buvo tikri tikintieji Kristuje ir kurie kartais buvo vadinami "baýnyàia", nors tai neturétû búti sutapatinama su kuria nors viena øiuolaikiniû baýnyàiû, kurios netiki Kristumi.

Tikri tikintieji, tai yra, tie, kurie tiki Biblijos tiesomis, vadinami "skaisàiãja jaunãja" tuo parodant gyvenimo tyrumã, kurio turime laikytis ir, kaip "kúnas" atlieka daug funkcijû, taip ir tikra baýnyàia turi daug pareigû ir vykdo ívairias funkcijas. Kai baýnyàia vadinama "kúnu", niekas jos nepainioja su kokiu nors asmeniu; taip pat ýmonés neísivaizduotû velnio ar øétono kaip kokio nors nupuolusio angelo ar dangiøkos pabaisos, jei tik ýodýiai bútû teisingai perteikti, arba jei vyrai ir moterys nepatikétû klaidingomis idéjomis, kurias skelbé praéjûsiû dienû klaidingos baýnyàios.

Remtasi Robert'o Roberts'o knyga "Krikøàionybés klystkeliai".

## Papildymas 6: Kalvinizmas

Prieø kelis øimtus metû Kalvinas iøkélé idéjã apie likimã, kad músû paàiû laisva valia priimti sprendimai neturi jokios reikømés músû iøsigelbéjimui; mes iø anksto paruoøti iøgelbéjimui arba pasmerkimui. Øi mintis dominuoja kai kuriose øiuolaikinése idéjose:

­ Néra jokio reikalo stengtis studijuoti Biblijã ar dométis religija, nes jei mes turime búti iøgelbéti, taip ir atsitiks.

­ Egzistuoja bútybé, vadinama velniu, kuri priveràia mus daryti nuodémê ir sukelia mums daug problemû gyvenime neýiúrint í músû valiã. Øia tema diskutuojama 6-ame skyriuje.

­ Nebútina ívairiose gyvenimo situacijose praøyti Dievo pagalbos (pvz. saugios kelionés), nes viskas iø anksto nusprêsta. Daýnai aerouostuose galime iøgirsti pasaulyje paplitusiã patarlê: "Jei júsû reiso numeris turi pakilti, jis pakils."

­ Evangelikû baýnyàios moko, kad negalima tikéti ar suprasti Biblijã be Øventosios Dvasios postúmio.

Yra daug tvirtû bibliniû prieýasàiû, kad paneigti tokiã filosofijã:

­ Paklusimo Dievui idéja tampa betiksle. Biblijoje mums nuolat kartojama, kad privalome laikytis Dievo ísakymû, ir, taip besielgdami, galime Jam suteikti dýiaugsmã arba nusivylimã. Øi nurodymû idéja prarastû reikømê, jei Dievas verstû mes búti paklusniais. Kristus siúlo iøgelbéjimã "visiems, kurie jo klauso" (Ýyd 5:9).

­ Ýyd 11 matome, kad Dievo dalyvavimas músû gyvenimuose ir iøsigelbéjimas yra susijê su músû tikéjimu. Daugelis Biblijoje pateiktû pavyzdýiû, kai kreipiamasi í Dievã pagalbos sunkiomis gyvenimo minutémis bútû bereikømiai, jei viskas iø anksto bútû nusprêsta. Panaøiai ir iøgelbéjimo, kaip músû tikéjimo í Kristû rezultato idéja bútû beprasmé.

­ Krikøtas ­ tai kelias í iøsigelbéjimã (Mk 16:16; Jn 3:3-5). Kalvino idéjû øalininkai tai neigia. Tarp kitko, iøsigelbéjimas tapo pasiekiamas tik Kristaus darbû (2 Tim 1:10), o ne kaýkokios abstrakàios likimo idéjos déka. Mes turime sãýiningai susigiminiuoti su Juo, pasikrikøtydami. Rom 6:15-17 kalbama apie músû valdovû (ponû) pasikeitimã krikøto metu, peréjimã iø nuodémingo gyvenimo í paklusnumo gyvenimã. "Ar neýinote, kad, kam jús pasiduodate vergais, kad jo klausytute, jús esate vergai to, kurio klausote." Øi kalba apie pasidavimã aiøkiai parodo músû laisvã valiã, prieøingai likimui. Atsidavimas neímanomas be nuoøirdaus paklusimo Evangelijos mokymui (Rom 6:17).

­ Jeigu viskas iø anksto bútû nusprêsta, Dievui nereikétû skelbti savo Ýodýio. Nereikétû ir pamokslauti; taàiau ísakymuose ir ívairiuose pavzdýiuose Biblija parodo, kad Ýodýio skelbimo déka vyrai ir moterys gauna iøsigelbéjimã. "Ýinia apieŸ iøsigelbéjimã" (Apd 13:26) turi pasiekti ýmones.