túkstanàiai ýmoniû kasdien nesusimãstydami kartoja øiuos ýodýius, ir tuo pat metu vis dar tiki, jog Dievo Karalysté jau dabar yra pilnai íkurta danguje, o ýemé bus sunaikinta.

­ "Palaiminti romieji: jie paveldés ýemê" (Mt 5:5) ­ nesakoma "Ÿjû sielos pateks í dangû". Àia daroma uýuomina í 37 psalmê, kuri visa pabréýia, kad galutiní apdovanojimã teisieji gaus ýeméje. Lygiai toje pat vietoje, kur nusidéjéliai mégavosi savo laikinu pranaøumu, teisiesiems bus atlyginta amýinuoju gyvenimu, ir jie valdys tã paàiã ýemê, kurioje kaýkada vieøpatavo nusidéjéliai (Ps 37:34,35). "Bet romieji paveldés ýemêŸ Nes tie, kuriuos jis laimins, paveldés ýemêŸ Teisieji paveldés ýemê ir gyvens joje per amýius" (Ps 37:11,22,29). Gyvenimas ýeméje per amýius reiøkia, kad amýinasis gyvenimas danguje yra neímanomas.

­ "Noréàiau jums atvirai pasakyt apie patriarchã Dovydã. Jis miré, buvo palaidotasŸ Juk ne Dovydas pakilo í dangû" (Apd 2:29,34). Vietoj to Petras aiøkina, kad Dovydo viltis buvo prisikélimas iø numirusiû sugríýus Kristui (Apd 2:22-36).

­ Ýemé yra ta vieta, kurioje Dievas tvarko ýmonijã: "Dangus yra Vieøpaties dangus, ýemê gi jis davé ýmoniû vaikams" (Ps 115:6).

­ Apr 5:9,10 kalbama apie teisiuosius, kurie bus gerai ívertinti teismo metu: "Iø jû tu (Kristus) padarei músû Dievui karalystê bei kunigus, ir jie vieøpataus ýeméje". Øis regéjimas, vaizduojantis vieøpatavimã Dievo Karalystéje, kuri bus ýeméje, visiøkai nesiderina su neapibréýtu ísivaizdavimu, kad mes mégausimés "palaima" kaýkur danguje.

­ Danielio knygos 2 ir 7 skyriuose pateiktos pranaøystés bendrais bruoýais apraøo politinés valdýios pokyàius, kurie galiausiai pasibaigia Dievo Karalystés íkúrimu sugríýus Kristui. Øi Karalysté vieøpataus " po visu dangumi" ir pripildys "visã ýemê " (Dan 7:27; 2:35 plg. 44 eil.). Øi amýinoji Karalysté "bus atiduota Aukøàiausiojo øventûjû tautai" (Dan 7:27); taigi jie bus apdovanoti amýinuoju gyvenimu øioje Karalystéje, kuri bus ýeméje, po dangumi.

## 4.8 Atsakomybé prieø Dievã

Jei ýmogus iø prigimties turi "nemirtingã sielã", tada jis priverstas kaýkur praleisti amýinybê ­ arba apdovanojimo, arba bausmés vietoje. Tai reikøtû, jog kiekvienas yra atsakingas prieø Dievã. Bet prieøingai, esame parodê, kad pagal prigimtí ýmogus yra kaip gyvúnai, jam néra búdingas nemirtingumas. Taàiau kai kuriems ýmonéms yra pasiúlytas amýinasis gyvenimas Dievo Karalystéje. Turétû búti akivaizdu, kad ne kiekvienas, kuris kada nors gyveno, bus prikeltas; kaip ir gyvúnai, ýmogés gyvena, mirøta ir suyra í dulkes. Bet kadangi bus teismas, po kurio vieni bus pasmerkti, o kiti apdovanoti amýinuoju gyvenimu, mes turime daryti iøvadã, jog tam tikra ýmoniû grupé prisikels, kad galétû gauti pasmerkimã arba apdovanojimã.

Vienas ar kitas asmuo bus prikeltas arba ne priklausomai nuo to, ar jis yra atsakingas prieø teismã. Pagrindã teismui sudarys músû atsakas í Dievo ýodýio paýinimã. Kristus paaiøkino: "Kas mane niekina ir mano ýodýiû nepriima, tas jau turi savo teiséjã: pats ýodis, kurí aø kalbéjau, nuteis jí paskutiniãjã dienã" (Jn 12:48). Prieø teismã nereikés atsakyti tiems, kas neýinojo ar nesuprato Kristaus ýodýio, ir todél neturéjo progos priimti jí ar atmesti. "Visi, kurie nusidéjo neturédami (Dievo) ístatymo (paýinimo), praýus be ístatymo, o visi, kurie nusidéjo turédami ístatymã (t.y. ýinodami jí), bus nuteisti pagal ístatymã" (Rom 2:12). Taigi tie, kas neýinojo Dievo reikalavimû, praýús kaip gyvúnai; tuo tarpu tie, kas ýinodami lauýo Dievo ístatymã, bus teisiami, todél turés búti prikelti teismui.

Dievo akivaizdoje "nesant ístatymo nuodémé negaléjo búti ískaitomaŸ nuodémé ­ tai ístatymo lauýymasŸ Per ístatymã tik paýístame nuodémê" (Rom 5:13; 1 Jn 3:4; Rom 3:20). Jei ýmogus neýino Dievo ístatymû, apreikøtû Jo ýodyje, nuodémé néra "ískaitoma", ir todél toks ýmogus nebus nei prikeliamas, nei teisiamas. Taigi tie, kas neýino Dievo ýodýio, liks negyvi, kaip ir gyvúnai bei augalai, kadangi jû padétis yra panaøi. "Ýmogus, kursŸ neapsisvarsto, yra panaøus í gyvulius, kurie ýúna" (Ps 49:21). "Jie guldomi kaip avys mirusiûjû buveinéje" (Ps 49:15).

Tiktai ýinodami Dievo kelius mes tampame atsakingi prieø Jí uý savo poelgius, ir todél músû prisikélimas ir stojimas prieø teismã tampa bútinais dalykais. Taigi reikétû suprasti, kad bus prikelti ne vien tik teisieji ar tie, kurie yra priémê krikøtã, bet ir visi tie, kas ýino Dievo reikalavimus ir todél yra atsakingi prieø jí. Raøtuose tas daýnai kartojama: