Feriens Forbandelser. Et modelgenererende speciale omkring ferieoplevelser som det gode liv

K Overhovedet ikke. MFor vores vedkommende, når vi vælger en sommerferie, hvor det skal være afslapning, så er det som regel en strand, vi ligger på, og der er det jo ikke der, det sker. Jo, det græske er jo kendt for jordskælv og sådan noget der, men det er ikke noget, der påvirker os overhovedet. Det mener jeg ikke, det er. L Hvad så, når I er på storbyferie? Tænker I over det, når I går ned i metroen? K Jo, jeg vil da nok sige, at efter alt det, der skete ovre i London og i Madrid. Jo tanken er der, men når vi har været nede f.eks. i Rom, nu var det jo kun to strækninger, vi kørte der, og også dengang, vi var i Berlin... Jeg tænker ikke over det, når jeg er der. jeg tænker over det, når jeg er på vej derned. MNår vi først er dernede, så er det egentlig ok. L Altså når man er under jorden i metroen? MHeller ikke, når vi går dernede i metroen, så tænker vi ikke over det. Så går vi bare ned og tager den. Undergrundsbanen i Berlin, den kørte vi meget med. Jeg tænkte overhovedet ikke over det der i hvert fald. L Tænker I over det, når I hører det i nyhederne? At der er sket et eller andet? Kan det have indflydelse på mig? K Jeg vil da nok sige, at når vi hører det med metroen og flyvere og sådan noget, så tænker jeg sådan lidt, nå, tør jeg så det næste gang. MJeg tror, at den eneste gang, jeg rigtig har tænkt over det, det var dengang det skete i London. Da tror jeg nok, jeg tænkte, at det var godt nok pokkers, at nu begyndte sgu derovre også. Der havde ellers været fredeligt i mange år, efter de var blevet lidt mere afslappede med Irland. Så det var egentlig lidt irriterende, at det skete det andet derovre synes jeg. Men jeg tror, at den dag, vi beslutter os for at tage derover, så tager vi derover, og så er det sgu glemt, når vi er der. Det tror jeg. L Hvad får jer så til at glemme det? Der må være en drivkraft, der er stærkere end frygte. MJeg tror, det er når vi står i oplevelsen. Når først vi er der, og vi er i oplevelsen, så fylder det mere end tanker om det andet, det gør. K At komme til London, som har så meget at byde på, så tror jeg at alle de der grimme ting, der kan ske, de lige som forsvinder. De er måske i baghovedet på en eller anden måde, men det er ikke sådan noget, der styrer, at vi ikke kan gå ned i undergrunden eller andet. For hvis du skal tænke på det, så kan du ikke... For hvis du går i en biograf, så kan der springe en bombe, og hvis du går i teatret eller oplever en masse, eller gå i svømmehallen. Der kan ske noget alle steder. Så kan du jo ikke få nogle oplevelser eller gøre noget. Så man er nødt til at prøve at abstrahere fra det på en eller anden måde. Men det er i baghovedet, i hvert fald for mig. L Men oplevelserne vejer alligevel mere end frygten gør. K Ja, det gør de helt sikkert. Vi ser jo frem til at komme ud og opleve noget. Og få flere oplevelser i rygsækken. Når du er afsted og du ser alle de her glade mennesker, og har haft glædet sig til at komme over og se, hvor de nu er henne. Da tænker jeg da ikek lige på det. Nej, det gør jeg ikke. LIge inden jeg skal afsted og hjem igen, da kan jeg da godt tænke over det. MAltså jeg har været i Japan før - jeg arbejdede for en japansk firma før - og jeg må indrømme, at det påvirkede mig lidt mere, da det skete, det jordskælv, der lige har været derovre. Det fyldte meget i mit