búti ne "ømeiýikés"; graikiøkame originalo tekste àia naudojamas ýodis "diabolos", kuris kitose vietose veràiamas ýodýiu "velnias". Paulius perspéja Titã, kad senos moterys bendruomenéje "neapkalbinétû", kitaip tariant, nebútû ømeiýikémis arba "velniais" (Tit 2:3). Panaøiai buvo pasakyta ir Timotiejui (2 Tim 3:1-3), "kad paskutinémis dienomisŸ ýmonés bus ømeiýikai (velniai)". Tai nereiøkia, jog ýmonés virs antýmogiøkomis bútybémis. Tiesiog jie darysis vis labiau ir labiau nuodémingi. Iø viso to turétû búti aiøku, kad ýodýiai "velnias" ir "øétonas" nereiøkia puolusio angelo ar kaýkokios nuodémingos bútybés øalia músû.

### Nuodémé, Øétonas ir Velnias

Ýoýiai "øétonas" ir "velnias" yra naudojami perkeltine prasme apraøant mumyse esantí ígimtã polinkí nusidéti, apie kurí kalbéjome 6.1 poskyryje. Tai ir yra músû pagrindinis prieøininkas arba "øétonas". Jis yra íasmeninamas, ir tada jis gali búti vadinamas "velniu" ­ músû prieøu ir melagiu. Taigi músû prigimtinis "ýmogus" yra kaip pats velnias. Yra keletas vietû, kurios gerai iøaiøkina ryøí tarp velnio ir músû piktû troøkimû, arba mumyse glúdinàios nuodémés. "Kadangi vaikû (músû) kraujas ir kúnas bendri, tai ir jis (Jézus) lygiomis juos prisiémé, kad (savo) mirtimi sunaikintû tã, kuris turéjo mirties valdýiã, tai yra velniã" (Ýyd 2:14). Àia velnias apraøomas kaip turintis mirties valdýiã. Bet "atpildas uý nuodémê ­ mirtis" (Rom 6:23). Taigi nuodémé ir velnias privalo búti greta vienas kito. Taip pat Jok 1:14 sakoma, kad mes esame gundomi savo piktû geismû, todél nusidedame ir mirøtame; bet anot Ýyd 2:14, mirtí sukelia velnias. Toje pat eilutéje sakoma, jog Jézus turéjo músû prigimtí tam, kad sunaikintû velniã. Palyginkite tai su Rom 8:3 : "Jis (Dievas) atsiunté savo Súnû nuodémingo kúno pavidalu (t.y. su músû ýmogiøka prigimtim) ir nuodémei íveikti pasmerké nuodémê kúne". Taigi matome, kad nuodémingi polinkiai, kurie yra neatskiriama ýmogiøkos prigimties dalis, ir velnias ­ tai iø esmés vienas ir tas pats. Todél Jézus buvo gundomas lygiai taip, kaip ir mes. Gyvybiøkai svarbu yra tai suprasti. Nesupratê mokymo apie velniã, mes negalime teisingai suvokti Jézaus prigimties ir veiklos. Mes galime tikétis iøgelbéjimo vien tik todél, kad Jézus savyje turéjo músû ýmogiøkã prigimtí, t.y. "velniã" (Ýyd 2:14-18; 4:15). Bet íveikdamas savo prigimties troøkimus, arba kitaip sakant, bibliní velniã, Jézus sugebéjo tã velniã sunaikinti ant kryýiaus (Ýyd 2:14). Jei velnias ­ asmuo, tada jis jau daugiau nebeegzistuotû. Anot Ýyd 9:26, Kristus pasirodé, "kad savo auka sunaikintû nuodémê." Ýyd 2:14 tai sugretinama su velnio sunaikinimu Kristaus mirtimi. Savo mirtimi Jézus sunaikino "nuodémés kúnã" (Rom 6:6), t.y. ýmogiøkã prigimtí, paàiuose músû kúnuose atsiskleidýianàiã nuodémê.

"Kas daro nuodémê, tas ir velnio" (1 Jn 3:8), nes mes nusidedame pasidavê savo prigimtiniams piktiems geismams (Jok 1:14,15), kurie Biblijoje vadinami "velniu". "Todél ir pasirodé Dievo Súnus, kad velnio darbus sugriautû" (1 Jn 3:8). Jei mes esami teisus sakydami, kad velnias ­ tai músû pikti geismai, tada tû piktû geismû darbai (t.y. jû pasekmés) yra músû nuodémés. 1 Jn 3:5 tai patvirtina: "Jézus pasirodé, kad sunaikintû nuodémes". Taigi músû nuodémés ir velnio darbai ­ tai vienas ir tas pats. Dar vienas pavyzdis, parodantis ryøí tarp velnio ir músû nuodémiû, randamas Apd 5:3. "Petras paklausé: 'Ananijau, kodél øétonas uývaldé tavo øirdí?'" Toliau 4 eilutéje Petras sako: "Tad kam gi taip sugalvojai savo øirdyje ?" Jei kaýkã sugalvojame savo øirdyje, tai reiøkia, músû øirdí uývaldo øétonas. Jei mes patys sugalvojame kaýkã nuodémingo, tai tas dalykas prasideda mumyse . Jei moteris pradeda vaikã, øis neegzistuoja øalia jos; jis prasideda jos viduje. Jok 1:14,15 naudojama ta pati stilistiné priemoné ir apraøoma, kaip "ísiliepsnojês geismas pagimdo nuodémê, o uýbaigta nuodémé gimdo mirtí". Ps 109:6 sugretina nusidéjélí su "kaltintoju" (hebrajiøko ýodýio "satan" vertimas): "Paýadink prieø jí bedieví ir kaltintojas testovi jo deøinéje", t.y. tevaldo jí (plg. Ps 110:1).

### Personifikacija

Dabar jús galite visai pagristai pasakyti: "Bet juk apie velniã kalbama taip, lyg jis bútû asmuo!". Tai iø tikrûjû tiesa; Ýyd 2:14 kalba apie "tã, kuris turéjo mirties valdýiã, tai yra velniã". Net nedaug paskaitê Biblijã, pastebésime, kad íasmeninimas naudojamas labai daýnai, tai yra, apie abstrakàius dalykus kalbama taip, lyg jie bútû asmenys. Øtai Pat 9:1 kalbama apie moterí vadinama Iømintim, kuri pasistaté sau namus, ir Rom 6:20,23 nuodémé palyginama su øeimininku, kuris kaip atpildã uý tarnystê duoda mirtí. Øi ypatybé smulkiau aptariama 5 Papildyme . Músû velnias, "diabolos", daýnai simbolizuoja músû piktus geismus. Bet tai negali búti kaýkoks abstraktus velniøkumas; pikti ýmogaus øirdies troøkimai neegzistuoja atskirai nuo ýmogaus; todél "velnias" yra íasmeninamas. Nuodémé daýnai vaizduojama kaip øeimininkas, kuriam vergaujama (pvz. Rom 5:21; 6:6,17). Taigi suprantama, kad "velnias" taip pat íasmeninamas, nes "velniu" vadinama nuodémé. Lygiai taip pat Paulius kalba, kad músû kúne gyvena lyg ir dvi bútybés (Rom 7:15-21): nuodémingas, kúniøkas ýmogus ("velnias") kovojantis su vidiniu, dvasiniu ýmogumi. Bet iø tikrûjû mumyse juk néra dviejû kovojanàiû bútybiû. Nuodéminga músû prigimties dalis íasmeninama ir vaizduojama kaip biblinis velnias ­ piktasis, "piktas" (Mt 6:13). Graikiøkas iøsireiøkimas, àia veràiamas ýodýiu "piktas", 1 Kor 5:13