- 6. Adomas dél savo nuodémés apkaltino Ievã: "MoteriøkéŸ davo man ir medýio" (Pr 3:12). Ieva apkaltino ýaltí: "Ýaltys mane apgavo, ir aø valgiau" (Pr 3:13). Ýaltys neapkaltino velnio ­ jis niekaip nepasiteisino.
- 7. Jei kas írodinétû, kad øiais laikais ýalàiai nekalba ir neprotauja, kaip daré ýaltys Edene, tai reikétû prisiminti øtai kã:

(a) kartã asilas buvo priverstas kalbéti ir ítikinéti ýmogû (Balaamã): "Darbinis nebylys gyvulys prabilo ýmogaus balsu ir sutrikdé pranaøo beprotystê" (2 Pt 2:16) ir (b) "Ýaltys buvo gudresnis uý visus ýemés gyvulius" (Pr 3:1). Prakeikiant iø jo buvo atimtas sugebéjimas, kurio déka jis kalbéjo su Adomu ir Ieva.

- 8. Ýaltí sutvéré Dievas (Pr 3:1); jokia kita bútybé, vadinama "øétonu", nepavirto ýalàiu; jei tuo tikime, tai faktiøkai pripaýístame, jog vienas asmuo galí íeiti í kaýkã kitã ir valdyti jí. Tai pagoniøka idéja, o ne bibliné. Jei kas írodinétû, jog Dievas nesutvertû ýalàio, nes øis sugundé Adomã ir Ievã padaryti didýiulê nuodémê, tai reikétû prisiminti, kad nuodémé íéjo í pasaulí per ýmogû (Rom 5:12); taigi ýaltys neturéjo moralés, bet kalbéjo remdamasis savo paties stebéjimais, búdingais jam, ir kaipo toks nebuvo atsakingas prieø Dievã, todél nuodémés jis nepadaré.

Kai kas Pr 3 apraøytã ýaltí tapatina su serafimu. Bet Pr 3 pavartotas hebrajiøkas ýodis "ýalàiui" pavadinti yra yra visiøkai nesusijês su ýodýiu "serafimas". Hebrajiøkas ýodis, veràiamas kaip "serafimas", iø esmés reiøkia "ugningasis". Sk 21:8 jis veràiamas ýodýiais "ugninis ýaltis", bet tai ne tas ýodis, kuris Pr 3 iøverstas kaip "ýaltys". Varis simbolizuoja nuodémê, taigi ýaltis gali búti susijês su nuodémés idéja, bet ne su nuodémingu angelu.

######### SIÚLOMI IØAIØKINIMAI

­ kã gi øios eilutés galétû reikøti iø tikrûjû :

- 1. Atrodo, néra reikalo abejoti, jog tai, kas papasakota apie sutvérimã ir nuopuolí pirmuose Pradýios knygos skyriuose, turétû búti suprantama tiesiogine, paýodine prasme. "Ýaltys" buvo tikras ýaltys. Tai írodo tas faktas, jog øiais laikais ýalàiai øliauýioja ant savo pilvû dél prakeikimo, kuris teko anam pirmajam ýalàiui. Lygiai taip pat mes matome kaip vyrai ir moterys kenàia nuo prakeikimû, gautû anuomet. Mes galime suvokti, jog Adomas ir Ieva buvo tikri vyras ir moteris, kaip mes ýinome vyrã ir moterí øiais laikais, bet jie turéjo geresnes egzistavimo sãlygas; taigi ir anas ýaltys buvo tikras gyvúnas, nors ir daug protingesnis uý øiû laikû gyvates.
- 2. Øtai dar keletas írodymû, jog pirmieji Pradýios knygos skyriai turétû búti suprantami tiesiogine, paýodine prasme:

­ Jézus panaudojo Adomo ir Ievos sutvérimo apraøymã kaip pagrindã Savo mokymui apie vedybas ir skyrybas (Mt 19:5-6); néra jokios uýuominos, kad Jis suprato tã apraøymã perkeltine prasme.

­ "Juk pirmas buvo sutvertas Adomas, o paskui ­ Ieva. Be to Adomas nesidavé (ýalàio) suvedýiojamas, o moteris buvo apgauta ir nupuolé" (1 Tim 2:13-14). Taigi Paulius taip pat suprato Pradýios knygã tiesiogiai, paýodýiui. Ir svarbiausia, jis jau anksàiau raøé, kaip "angis savo gudrumu suvedýiojo Ievã" (2 Kor 11:3). Atkreipkite démesí ­ Paulius nesako, jog Ievã suvedýiojo "velnias".

­ Ar yra iø viso koks nors pagrindas teigti, jog sutvérimo ir nuopuolio apraøyme kas nors turétû búti suprantama simboliøkai? Pagal Pradýios knygos 1 skyriû pasaulis buvo sutvertas per øeøias dienas. Tai buvo íprastos 24 valandû trukmés dienos. Tã írodo faktas, jog skirtingomis dienomis sutverti dalykai savo dabartinéje formoje negalétû efektyviai egzistuoti vieni be kitû ilgiau kaip kelias dienas. Tai nebuvo 1000 metû trukmés ar net ilgesni periodai; tas matyti iø to fakto, jog Adomas buvo sutvertas øeøtãjã dienã, bet miré po septintosios dienos turédamas 930 metû (Pr 5:5). Jei septintoji diena truktû 1000 metû, tada Adomas mirdamas bútû turéjês daugiau negu 1000 metû.

- 3. Ýaltys buvo prakeiktas øliauýti ant savo pilvo (Pr 3:14); iø to galime numanyti, jog anksàiau jis turéjo kojas; taip pat jis akivaizdýiai galéjo protauti. Taigi, galimas daiktas, ýaltys beveik prilygo ýmogui, nors jis vis dar tebebuvo gyvúnas ­ vienas iø ýemés gyvuliû, "kuriuos Vieøpats Dievas buvo padarês" (Pr 3:1,14).
- 4. Galbút ýaltys valgé iø ýinojimo medýio, ir dél to ígavo tokí gudrumã. Ieva "pamaté, kad medis graýus buvo ir kad gera bútû nuo jo pavalgyti ir iøminties ígauti" (Pr 3:6). Iø kur ji tã galétû ýinoti, jei nebútû maàiusi vaisiaus valgymo pasekmiû kieno nors kito, kas tai jau padaré, gyvenime? Labai galimas dalykas, jog Ievos pokalbis su ýalàiu, apraøytas Pradýios knygos 3 skyriuje, nebuvo pirmas. Apie tã pokalbí raøoma: "Ir tas (ýaltis) taréŸ" (Pr 3:1) ­ iø ýodýio "ir" ko gero galima bútû numanyti, jog tai buvo anstesnio, neapraøyto pokalbio têsinys.