"Dvasia" reiøkia "kvapã" arba "kvépavimã", "íkvépimas" ­ "dvasios pakilimã". Tai reikøtû, kad Dievo íkvéptû ýmoniû pasakyti ýodýiai yra Dievo dvasios ýodýiai. Paulius praøé Timotiejaus, kad jis nepamirøtû to nuostabaus fakto, kad Biblija iøsako Dievo ýodýius ir teikia tikrã paýinimã apie Dievã:

"Ir kad nuo maýû dienû ýinai Øventuosius Raøtus, kurie gali padaryti tave iømintingã iøgelbéjimui ísigyti tikéjimu, kuris yra Jézuje Kristuje. Kiekvienas Dievo íkvéptas Raøtas yra taip pat naudingas pamokymui, kaltés írodymui, pataisymui, ugdymui daryti, kas teisinga, kad Dievo ýmogus bútû tobulas (visiøkai), paruoøtas kiekvienam geram darbui" (2 Tim 3:15-17).

Tad, jei íkvépti Raøtai gali suteikti pilnã paýinimã, mums nereikalinga jokia kita "vidiné øviesa", pateikianti ýiniû apie Dievã. Labai daýnai ýmonés kalba apie savo jausmus bei pergyvenimus, kaip apie savo Dievo paýinimo øaltiní. Jei ýmogaus krikøàioniøko gyvenimo aprúpinimui uýtektû vien tik tikéjimo Dievo íkvéptu ýodýiu, nebútû jokio reikalo ieøkoti kitos prasmés músû gyvenime. Taàiau, jei tokia reikmé iøkyla, tai Dievo ýodis néra pilnai músû uývaldês, ­ bútent tai Paulius ir teigé. Reikalingas tam tikras tikéjimas, kad laikytum Biblijã savo rankose ir ýinotum, jog tai yra Dievo dvasios Ýodis. Izraelio tauta ídémiai studijavo Dievo ýodí, kaip ir dauguma "krikøàioniû" øiandienã. Ídémiai perskaitykite øiuos Pauliaus ýodýius:

"Juk mes esame gavê Evangelijã, kaip ir anie (Izraelis dykumoje). Bet skelbimo ýodis neiøéjo jiems í naudã, nes klausytojuose jis nebuvo sujungtas su tikéjimu" (Ýyd 4:2).

Vietoj ítikéjimo Dievo dvasia/ýodýiu, kurí mes gauname, yra daug maloniau ísivaizduoti trumpesní ir tiesesní keliã: galvoti, kad staiga, netikétai teisingumo øviesa pati mus apøvies ir padarys priimtinus Dievui, negu, paklusus Dievo Ýodýiui, kêsti skausmus øiame gyvenime, ir leisti Øventajai Dvasiai sustiprinti músû øirdis.

Øis nenoras priimti milýiniøkã dvasinê jégã, esanàiã Dievo ýodyje, veràia daugumã "krikøàioniû" abejoti Øventûjû Raøtû íkvépimu. Jie galvoja, kad Biblijoje suraøyti ýodýiai atspindi senû, protingû ýmoniû mintis. Bet Paulius ryýtingai paneigia tokius neaiøkius samprotavimus:

"Taip mes turime juo labiau patikimã pranaøû ýodí. Jús gerai darote, kreipdami í jí démesí. Pirmoj eiléj jús turite ýinoti tai (tai ir gyvybiøkai svarbu), kad jokia raøto pranaøysté néra savarankiøkas aiøkinimo dalykas, nes ne ýmogaus valia kada nors yra atéjusi pranaøysté, bet, Øventosios Dvasios varomi, ýmonés kalbéjo Dievo íkvépti" (2 Pet 1:19-21).

Pirmiausia mes turime tikéti, kad Biblija yra íkvépta. Tai sudaro Broliû Kristuje tikéjimo pagrindã.

### Raøiusieji Biblijã

Labai svarbu tikéti, kad Øventieji Raøtai yra íkvépti. Ýmonés, raøiusieji Biblijã, buvo paveikti dvasios, kuri íkvépé juos, kad uýraøinéjami ýodýiai nebútû vien jûjû. Dievo Ýodis ­ tai pamokanti ir pateisinanti (2 Tim 3:16,17) tiesa (Jn 17:17), tad nieko nuostabaus, jei daugelis ýmoniû jos bijo, kadangi tiesa ýeidýia. Matydamas ýmoniû prieøiøkumã skelbiamiems Dievo íkvéptiems ýodýiams, pranaøas Jeremijas nutaré neuýraøinéti ir nekalbéti Jo ýodýiû. Bet kadangi Dievo ýodýio uýraøinéjimas yra greiàiau Dievo nei ýmogaus valios rezultatas, tai jis negaléjo tam pasiprieøinti. "Iø manês pasidaré juoko dalykas per visã dienã, visi tyàiojosi iø manês... Ir tariau: 'Aø jo nebeatsiminsiu ir nekalbésiu daugiau jo vardu.' Bet mano øirdyje pasidaré tarsi karøta ugnis, uýdaryta mano kauluose; aø alpau, negalédamas iøkêsti" (Jer 20:7,9).

Panaøiai Dievo priverstas Balaamas vietoje prakeikimo palaimino Izraelio tautã (Sk 24:1-13; plg. Íst 23:5). Dievas iøsirinko daugelí ýmoniû skelbti Jo ýodí, nors gan daýnai jie nenoréjo tam paklusti. Øtai jû sãraøas:

Mozé (Iø 4:10) Ezekiélis (Ez 3:14) Jona (Jon 1:2,3) Paulius (Apd 18:9) Timotiejus (1 Tim 4:6-14) Balaamas (Sk 22:24)

Kaip jau suýinojome iø 2 Pt 1:19-21, Dievo Ýodis néra asmeninés ýmoniû nuomonés iøraiøka, bet íkvépimo rezultatas ­ raøyti tai, kas buvo jiems apreikøta. Pranaøas Amosas mãsté: "Jei Dievas yra kalbéjês, kad nepranaøaus?" (Am 3:8). Kartais Mozé pamirødavo savo paties asmeniøkumo esmê, kadangi Dievo íkvépimas