bet øi øventykla bus pasaulinis Dievo garbinimo centras. Tautos "atkils metai po metû pagarbinti Karaliaus, Galybiû Vieøpaties, ir øvêsti padangàiû iøkilmés" (Zch 14:16) aplinkui øventyklã Jeruzaléje.

Pranaøysté apie kasmetinê kelionê í Jeruzalê randama taip pat ir Iz 2:2,3 : "Ateityje ívyks ­ Vieøpaties Namû (Øventyklos) kalnas (karalysté ­ Dan 2:35,44) stovés tvirtai iøkilês virø kalnûŸ (t.y. Dievo Karalysté ir øventykla bus iøkelta virø visû ýmoniû karalysàiû) Visos tautos plús jo linkui. Daug tautû ateis ir sakys: 'Ateikite, kopkime í Vieøpaties kalnã, í Jokúbo Dievo namus, kad jis pamokytû mus savo keliûŸ' Nes iø Ziono ateis mokymas ir Vieøpaties ýodis iø Jeruzalés". Atrodo, jog tai pirmûjû Karalystés egzistavimo dienû apraøymas, kai ýmonés perduoda vienas kitam ýiniã apie Kristaus vieøpatavimã ir kopia í Dievo Karalystés "kalnã", kuris létai pleàiasi po visã pasaulí. Àia matome tikrai entuziastingã religiní garbinimã.

Viena iø didýiausiû ýmoniû tragedijû øiais laikais yra ta, jog dauguma ýmoniû "garbina" Dievã dél politiniû, visuomeniniû, kultúriniû ar emociniû prieýasàiû, o ne remdmiesi tikru Dievo, kaip savo Tévo ir Sutvéréjo, supratimu. Karalystéje Dievo keliû bus su entuziazmu mokomasi visame pasaulyje; øio ýiniû troøkimo skatinami ýmonés keliaus iø visû ýemés pakraøàiû í Jeruzalê suýinoti daugiau apie Dievã.

Vietoj betvarkés ir neobjektyvumo, atsiradusio dél ýmoniû sukurtû teisiniû sistemû ir ýmogiøko teisingumo vykdymo, bus vienas universalus teisnis kodeksas ­ "Vieøpaties ístatymas ir ýodis". kurí skelbs Kristus iø Jeruzalés. "Visos tautos plús " mokytis tû dalykû ­ iø øiû ýodýiû galime numanyti, jog visû bendras troøkimas iø tikrûjû paýinti Dievã sumaýins íprastinê tarpusavio trintí tarp tautû, kaip tai vyksta tarp pavieniû asmenû, kurie øiame gyvenime pasiøvenàia øio paýinimo ígyjimui.

Visû tautû, plústanàiû í Jeruzalê, apraøymas primena vaizdã Iz 60:5, kur ýydai kartu su pagonimis (ne ýydais) suplústa í Jeruzalê garbinti Dievo. Tai puikiai siejasi su Zch 8:20-23 pranaøystê apie Karalystê:

"Dar ateis tautos, daugelio miestû gyventojai. Vievo miesto gyventojai eis í kitã, sakydami: 'Eikit øen! Eime maldauti Vieøpaties malonés, ieøkoti Galybiû Vieøpaties. Aø ir pats einu!' Ateis daug tautû ir galingû genàiû ieøkokti Jeruzaléje Galybiû VieøpatiesŸ deøimt vyrû iø visû kalbû genàiû stvers ýydã ir, nusitverdami jo drabuýio skverno, sakys: 'Leiskite eiti su jumis, nes mes girdéjome, kad Dievas yra su jumis'".

Matome, kaip ýydû tauta dél savo paklunumo ir atgailos padaroma tautû "galva, o ne uodega" (Íst 28:13); tada kiekvienas supras Dievo sukurto iøgelbéjimo plano ýydiøkã pagrindã. Øio dalyko neýinojimas øiuolaikinéje krikøàionybéje staiga baigsis. Tada ýmonés su entuziazmu aptarinés øiuos dalykus ir galés sakyti ýydams: "mes girdéjome , kad Dievas yra su jumis!". Tada pokalbis suksis apie dvasinius dalykus, o ne apie tuøàias iliuzijas, íprastas dabartinéje ýmoniû mãstysenoje.

Nenuostabu, kad esant didesniam ýmoniû dievobaimingumui ir Kristui iøsprendus "ginàus tarp tautûŸ jie perkals savo kalavijus í arklus, o ietí ­ í geneklí medýiams genéti. Tauta nebekels kalavijo prieø kitã tautã, nebebus mokomasi kariauti" (Iz 2:4). Dél absoliutaus Kristaus autoriteto ir visiøko jo teisingumo sprendýiant ginàus, tautos savavoriøkai pakeis savo karinê írangã í ýemés dirbimo maøinas ir nutrauks visus karinius apmokymus. "Jo dienomis ýydés teisybé" (Ps 72:7) ­ dvasingumas tada bus aukøtinamas ir gerbiami bus tie, kuriuose klestés meilé, maloné, teisingumas ir kitos Dievo savybés. Palyginkite tai su dabartiniu iødidýiûjû, garbétroøkû bei savanaudýiû iøaukøtinimu.

Savanoriøkas kalavijû perkalimas í arklus bus tik dalis dar didesniû agronominiû pasikeitimû, kurie ívyks ýeméje. Dél Adomo nuodémés ýemé buvo prakeikta (Pr 3:17-19), todél øiuo metu norint iø jos gauti sau maisto reikia dideliû pastangû. Karalystéje "bus javû apstybé; ant kalno virøúniû ølamés kaip Libanas jo vaisiai" (Ps 72:16). "Artojas pasivys pjovéjã ir vynuogiû traiøkytojas séjéjãŸ kalnai laøés saldýiu vynu" (Am 9:13), øtai koks geras bus ýemés derlingumas dél Edene paskelbto prakeikimo sumaýinimo.

Øitoks intensyvus ýemés dirbimas ítrauks daug ýmoniû. Pranaøystés apie Karalystê sudaro íspúdí, jog ýmonés gríø prie ekonomiøkai nepriklausomo gyvenimo búdo, susijusio su ýemdirbyste:

"Tuomet visi sédés po savo vynmedýiais, po savo figmedýiais, ir nebus kam jû gãsdinti" (Mch 4:4).

Ekonominé nepriklausomybé íveiks piktnaudýiavimus, kurie yra búdingi bet kokiai samdomo darbo uý pinigus sistemai. Tada darbas kitû praturtinimui bus preities dalykas.