"øitaip atøaukiamas anksesnis (Mozés) ístatymas dél silpnumo ir bergýdýumo,­ ístatymas juk nieko dar nepadaré tobulo,­ ir (per Kristû) ívedama tvirtesné viltis" (Ýyd 7:18,19).

Iø to aiøku, kad Mozés ístatymas pasibaigé Kristui atlikus savãjã aukã. Kliovimasis ýmogiøka kunigyste ar tolesnis gyvuliû aukû atnaøavimas reiøkia, kad mes nepriimame Kristaus pasiektos pergalés pilnatvés. Tikédami tokiais dalykais leidýiame suprasti, jog mes nelaikome Kristaus aukos pakankamai veiksminga ir tikime, kad músû nuteisinimui reikalingi darbai, o vien tik tikéjimo Kristumi nepakanka. "Ístatymu niekas nenuteisinamas Dievo akyseŸ nes teisusis (t.y. nuteisintasis) gyvens tikéjimu " (Gal 3:11 plg. Hab 2:4). Net jei turétume geleýinê valiã, músû paàiû pastangos paklusti Dievo ístatymû raidei neatneø mums nuteisinimo; kiekvienas øiû ýodýiû skaitytojas jau ne kartã yra sulauýês tuos ístatymus.

Jei norime laikytis Mozés ístatymo, mes turime stengtis vykdyti jí visã . Tie, kas nepaklusta bent vienai jo daliai, yra pasmerkiami: "Visiems, kurie remiasi ístatymo darbais, gresia prakeikimas. Paraøyta: Prakeiktas kiekvienas, kas iøtikimai nesilaiko visû ístatymo knygoje suraøytû nuostatû ir jû nevykdo" (Gal 3:10). Dél savo ýmogiøkos prigimties silpnumo mes nepajégiame pilnai laikytis Mozés ístatymo, bet Kristaus visiøko pakslusnumo jam déka mes esame iølaisvinti nuo bet kokios pareigos jo laikytis. Músû iøgelbéjimas ­ tai Dievo dovana per Kristû; jis nepriklauso nuo músû asmeniniû paklusnumo darbû. "O ko ístatymas nepajégé, nei jis buvo kúno nusilpnintas, tai ívykdé Dievas. Jis atsiunté savo Súnû nuodémingo kúno pavidalu ir nuodémei íveikti pasmerké nuodémê kúne" (Rom 8:3). Taigi "Kristus mus atpirko iø ístatymo prakeikimo, tapdamas uý mus prakeikimu" (Gal 3:13).

Dél øito iø músû daugiau nereikalaujama laikytis jokios Mozés ístatymo dalies. Kaip matéme 3.4 poskyryje, Naujoji Sandora Kristuje pakeité Senãjã Mozés ístatymo Sandorã (Ýyd 8:13). Savo mirtimi Kristus "iøtryné mus kaltinantí (dél músû nesugebéjimo pilnai laikytis ístatymo) skolos raøtã ir panaikino jí prismeigdamas prie kryýiausŸ Niekas tenesmerkia júsû dél valgio ar gérimo (aukû), dél øvenàiû, jaunaàiû ar øabû. Visa tai téra búsimûjû dalykû øeøélis, o tikrenybé yra Kristus" (Kol 2:14-17). Tas visiøkai aiøku ­ dél Kristaus mirties ant kryýiaus Ístatymas buvo panaikintas, todél mes turétume prieøintis bet kokiems méginimams priversti mus laikytis kokios nors jo dalies, pvz. øvenàiû ir øabo. Kaip ir likês Ístatymas øie dalykai turéjo liudyti apie Kristû. Po jo mirties iøsipildé Ístatymo simbolizuojami dalykai, todél néra reikalo ir toliau to laikytis.

Ýydai ortodoksai verté ankstyvãjã pirmojo øimtmeàio krikøàioniû baýnyàiã laikytis ívairiû Ístatymo daliû. Visame Naujajame Testamente nuolat kartojamas perspéjimas su paliepimu prieøintis øiems reikalavimams. Viso to akivaizdoje yra keista, jog øiais laikais egzistuoja keletas denominacijû, propaguojanàiû daliní paklusnumã Ístatymui. Kaip jau iøsiaiøkinome anksàiau, vienaip ar kitaip bandant pelnyti iøgelbéjimã paklusnumu Ístatymui, reikia laikytis viso Ístatymo, kitaip mes automatiøkai pasmerkiami uý nepaklusnumã jam (Gal 3:10).

Kaýkuri ýmogiøkos prigimties dalis turi polinkí siekti nuteisinimo darbais; mes mégstame jausti, jog kaýkã darome savo iøgelbéjimui. Dél øios priýasties daugumoje krikøàioniøkû ir nekrikøàioniøkû religijû yra plaàiai paplitê tokie dalykai kaip privaloma deøimtiné, krucifikso neøiojimas, nustatytû maldû kartojimas, tam tikra kúno padétis meldýiantis ir pan. Mokymas apie iøgelbéjimã vien tik tikéjimu í Kristû yra beveik iøimtinai búdingas tiktai tikrai krikøàionybei, kuri remiasi Biblija.

Visame Naujajame Testamente randama daug perspéjimû dél méginimo pelnyti iøgelbéjimã laikantis tos ar kitos Mozés Ístatymo dalies. Kai kas moké, jog krikøàionis "reikia apipjaustyti ir reikalauti, kad jie laikytûsi Mozés Ístatymo" (Apd 15:5). Jokúbas tikrû tikinàiûjû vardu kategoriøkai pasmerké øiã idéjã: "kai kurieŸ asmenys, músû neígalioti, paséjo júsû sielose nerimã ir sãmyøí" (Apd 15:24). Petras taip pat baré tuos, kurie reikalavo paklusnumo Ístatymui: "Tad kam gi gundote Dievã ir kraunate ant mokiniû sprando jungã, kurio nei músû protéviai, nei mes patys negaléjome paneøti? Veràiau tikékime Vieøpaties Jézaus malone (o ne darbais paklustant ístatymui) búsiã iøgelbéti kaip ir jie" (Apd 15:10,11). Íkvépti Pauliaus ýodýiai irgi nuoøirdýiai pabréýia tã patí dalykã dar ir dar kartã: "Ýmogus nuteisinamas ne ístatymo darbais, bet tik tikéjimu í Jézû Kristû. Taigi mes ítikéjome Kristû Jézû, kad bútume nuteisinti Kristaus tikéjimu, o ne ístatymo darbais; nes ístatymo darbais nebus nuteisintas né vienas ýmogusŸ ístatymu niekas nenuteisinamasŸ kiekvienas jí (Kristû) tikintis nuteisinamas jo déka nuo viso to, nuo ko nepajégé júsû iøteisinti Mozés Ístatymas" (Gal 2:16; 3:11; Apd 13:39).

Krikøàioniøkojo pasaulio nuklydimas nuo tiesos gerai matyti iø daugelio jame praktikuojamû dalykû, besiremianàiû Mozés ístatymo elementais. Àia visiøkai nepaisoma aukøàiau iønagrinéto aiøkaus ir kruopøàiai parengto mokymo, kad krikøàionys neturétû laikytis øio Ístatymo, nes jis buvo panaikintas Kristuje. Dabar iønagrinésime akivaizdesnius atvejus, kur Mozés Ístatymas panaudojamas kaip pagrindas øiuolaikinéms "krikøàioniøikoms" praktikoms:

### Kunigai