Iøgelbéjimas tapo ímanomas tik Kristaus mirties ir prisikélimo déka, todél norédami iøsigelbéti, mes bútinai turime prisijungti prie øiû dalykû. Vienintelis búdas tã padaryti ­ krikøto metu simboliøkai numirti ir prisikelti su Kristumi. Reikia atkreipti démesí, kad paølakstymas negali øito simbolizuoti. Krikøtijantis "músû senasis 'aø' (gyvenimo búdas) yra" nukryýiuojamas ant kryýiaus kartu su Kristumi (Rom 6:6); krikøto metu Dievas mus "prikélé gyventi su Kristumi" (Ef 2:5). Nepaisant øito, po krikøto mes vistiek iølaikome ýmogiøkã prigimtí, todél kúniøkas gyvenimo búdas bandys ir toliau reikøtis mumyse. Taigi músû kúniøkumo "nukryýiavimas" yra nenutrúkstantis procesas, kuris krikøto metu tik prasideda , todél tikintiesiems liepta kasdien pasimti savo kryýiû ir sekti Jézumi, tarsi dalyvaujant procesijoje Golgotos link (Lk 9:23; 14:27). Nors gyventi nukryýiuotam su Kristumi tikrai nelengva, bet kartu pasiekiama taip pat ir neapsakoma ramybé bei dýiaugsmas dél susivienijimo su Kristaus prisikélimu.

Kristus padaré savo "kryýiaus krauju taikã" (Kol 1:20), kartu buvo suteikta "ir Dievo ramybé, pranokstanti visokiã iømintí" (Fil 4:7). Dél øito Jézus ýadéjo: "Aø jums palieku ramybê, duodu jums savo ramybê. Ne taip aø jã duodu, kaip duoda pasaulis" (Jn 14:27). Øi ramybé ir tikras dvasinis dýiaugsmas su kaupu nusveria skausmus ir sunkumus, atsirandanàius dél vieøo susijungimo su nukryýiuotu Kristumi: "Kaip mums gausiai tenka Kristaus kentéjimû, taip per Kristû mes kupini ir paguodos" (2 Kor 1:5).

Kartu ateina ir laisvé, atsirandanti iø ýinojimo, kad músû prigimtinis "aø" iø tikrûjû mirês, ir todél Jézus labai energingai kartu su mumis íveikia visus mums tenkanàius iøméginimus. Didysis apaøtalas Paulius galéjo kalbéti apie tai, remdamasis gausia asmenine patirtimi, sukaupta per ilgã ir ívykiû kupinã savo gyvenimã: "Aø gyvenu, taàiau nebe aø, o gyvena manyje Kristus. Dabar, gyvendamas kúne, gyvenu tikéjimu í Dievo Súnû" (Gal 2:20).

"Ir jus dabar gelbstiŸ krikøtasŸ délei Jézaus Kristaus prisikélimo" (1 Pt 3:21), kadangi susijungdami su Kristaus prisikélimu amýinajam gyvenimui, mes ir patys tã gausime jam sugríýus. Taigi tiktai tapê øio prisikélimo dalininkais mes búsime galutinai iøgelbéti. Jézus iødésté tã labai paprastai: "Nes aø gyvenu ir jús gyvensite" (Jn 14:19). Panaøiai padaré ir Paulius: "Mus sutaikino su Dievu jo Súnaus mirtisŸ mus iøgelbés jo gyvybé (prisikélimas)" (Rom 5:10).

Daugeliu atvejû pabréýiama, kad krikøte ir po jo sekanàiame gyvenime susijungdami su Kristaus mirtimi ir kentéjimais mes tikrai tapsime jo ølovingo prisikélimo dalininkais:

­ "Jei mes su juo (Kristumi) numiréme, su juo ir gyvensime. Jei iøtversime, su juo ir karaliausime" (2 Tim 2:11,12).

­ "Mes visuomet neøiojame savo kúne Jézaus merdéjimã, kad ir Jézaus gyvybé apsireikøtû músû kúneŸ ýinodami, kad tasai, kuris prikélé Vieøpatí Jézû, taip pat ir mus prikels kartu su Jézumi" (2 Kor 4:10,11,14).

­ Paulius raøé: "Trokøtu paýinti jí, jo prisikélimo galybê ir bendravimã jo (Kristaus) kentéjimuose, noriu panaøiai kaip jis numirti, kad pasiekàiau ir prisikélimã iø numirusiû", t.y. prisikélimã amýinajam gyvenimui, kokí patyré Kristus (Fil 3:10,11 plg. Gal 6:14).

## 10.4 KRIKØTAS IR IØGELBÉJIMAS

Susijungimas krikøto metu su Kristaus mirtimi reiøkia, kad tik pasikrikøtydami mes galime gauti atleidimã. Búdami "su juo (Kristumi) palaidoti krikøte, jús tikéjimu jame prisikélété galybe Dievo, kuris jí prikélé iø numirusiû. Taip ir jus, mirusius nuodémémisŸ jis atgaivino kartu su Kristumi, dovanodamas visus nusikaltimus" (Kol 2:12,13). Mes esame "nuplautiŸ Vieøpaties Jézaus Kristaus vardu" (1 Kor 6:11), t.y. krikøtas í Jézaus vardã yra ta priemoné, kuria nuplaunamos músû nuodémés. 10.2 poskyryje mes iøaiøkinome, kodél krikøtas vadinamas nuodémiû nuplovimu (plg 22:16). Todél apraøant tikinàiuosius, kuriû nuodémés nuplautos Kristaus krauju, turimas omenyje krikøtas (Apr 1:5; 7:14). Tit 3:5 tas vadinama "atgimdanàiuŸ nuplovimu", øitaip primenant, jog krikøto metu mes gimstame iø vandens (Jn 3:5).

Viso øito øviesoje suprantama, kodél í klausimã "Kã mums daryti (kad iøsigelbéti)?" Petras atsaké: "Atsiverskite, ir kiekvienas tepasikrikøtija vardan Jézaus Kristaus, kad bútû atleistos jums nuodémés" (Apd 2:37,38). Krikøtas í Kristaus vardã reikalingas, kad bútû atleistos nuodémés; be øito negali bútû jokio nuodémiû atleidimo, todél tie, kas nepasikrikøtys, gaus atpildã uý nuodémê ­ mirtí (Rom 6:23). Néra niekame iøgelbéjimo, iøskyrus Jézaus vardã (Apd 4:12), ir mes galime tapti to vardo dalininkais tiktai pasikrikøtydami í jí. Øis faktas reiøkia, kad nekrikøàioniøkos religijos jokiu búdu negali atvesti í iøgelbéjimã. Joks tikras tikintysis, besivadovaujantis Biblija,