­ Mt 4:8 apraøoma, kaip Jézus buvo paimtas í labai aukøtã kalnã ir "viena akimirka" (Lk 4:8) pamaté visas pasaulio karalystes bei jû búsimãjã ølovê. Néra tokio aukøto kalno, nuo kurio bútû galima pamatyti visã pasaulí. Ir kodél nuo aukøto kalno Jézus turétû matyti visã pasaulí? Ýemé yra rutulio formos, taigi jos pavirøiuje néra vietos, nuo kurios bútû galima vienu metu matyti visas pasaulio dalis.

­ Palyginus Mt 4 ir Lk 4 apraøymus matyti, kad gundymû tvarka skiriasi. Pagal Mk 1:13 Jézus "praleido dykumoje keturiasdeøimt dienû øétono gundomas", o Mt 4:2- 3 sakoma, kad kai jis buvo "iøpasninkavês keturiasdeøimt dienûŸ prie jo prisiartino gundytojasŸ". Kadangi Raøtai negali prieøtarauti patys sau, tai mes galime padaryti iøvadã, jog àia nuolat kartojosi tie patys gundymai. Akivaizdus pavyzdis ­ pagunda akmenis paversti duona. Viskas puikiai susiderina tarus, kad tie gundymai vyko Jézaus prote. Jis turéjo músû prigimtí, taigi maisto stoka veiké jí tiek protiøkai, tiek fiziøkai, ir todél jo prote lengvai galéjo atsirasti panaøús vaizdiniai. Netgi tik keletas dienû be maisto kai kam gali sukelti kliedéjimã (plg. 1 Sam 30:12). Mt 7:9 Jézus palygina duonã su akmenim, ir tokie vaizdai be abejo daýnai iøkildavo jo iøkankintame prote, nors jie visada búdavo greitai suvaldomi atsimenant Dievo Ýodí.

­ Galbút Jézus pats papsakojo Evangelijû autoriams apie Savo pagundas, ir norédamas ýodýiais iøaiøkinti visã savo pergyvenimû jégã, Jis galéjo kalbéti perkeltine prasme, vaizdingai, kaip viskas ir yra apraøyta Mt 4 ir Lk 4.

­ Kaýin, ar velnias vedé Jézû per dykumã, véliau Jeruzalés gatvémis ir vargu, ar jie kartu kopé ant øventyklos øelmens smalsiû ýydû akivaizdoje. Istorikas Juozapas neapraøo nieko panaøaus, o juk tai matyt bútû sukélê nemaýã sãmyøí. Taip pat jei øie gundymai kartojosi keletã kartû per keturiasdeøimt dienû ir dar to laikotarpio pabaigoje (o tai vyko maýiausiai du kartus, nes Mato ir Luko apraøymuose jie pateikti skirtinga tvarka), kaip tada Jézus suspétû nueiti (atkreipkite démesí ­ Jézû tenai "nusivedé" velnias) prie artimiausio aukøto kalno (o tai bútû Hermonas toli Izraelio øiauréje), uýkopti í virøúnê, vél nusileisti ýemyn, gríýti í dykumã ir vél viskã pakartoti? Visi gundymai vyko dykumoje ­ Jézus buvo ten keturiasdeøimt dienû visã tã laikã velnio gundomas (jis atsitrauké tik pabaigoje ­ Mt 4:11). Jei Jézus buvo velnio gundomas kasdien ir tai vyko tik dykumoje, tada aiøku, kad Jézus negaléjo pasitraukti iø dykumos ir eiti í Jeruzalê ar keliauti prie aukøto kalno. Taigi øitie dalykai negaléjo vykti tikrovéje.

­ Jei velnias ­ materialus asmuo, negerbiantis Dievo Ýodýio ir norintis priversti ýmones nusidéti, tada kodél Jézus nugaléjo jí cituodamas Raøtus? Anot populiaraus poýiúrio, tai neatbaidytû velnio. Atkreipkite démesí, jog Jézus kiekvienã kartã citavo Biblijã. Bet jei velnias buvo pikti troøkimai Jézaus øirdyje, tada suprantama, jog turédamas Dievo Ýodí Savo øirdyje ir prisimindamas jí, Jézus galéjo nugaléti tuos blogus troøkimus. Àia labai tinka Ps 119:11 ýodýiai, kurie matyt labai tiksliai pranaøauja apie Krstaus iøgyvenimus dykumoje: "Savo øirdyje aø slepiu tavo posakius, kad tau nenusidéàiau".

######### SIÚLOMI IØAIØKINIMAI:

1. Kai Jonas Jordane pakrikøtijo Jézû, øis gavo Øventosios Dvasios galiã (Mt 3:16). Vos tik iøéjês iø vandens Jis buvo nuvestas í dykumã, kad ten bútû gundomas. Ýinant, jog Jis turéjo dvasios galiã paversti akmenis í duonã, nuøokti nuo pastato nesusiýeidês ir t.t., galima numanyti, kad øios pagundos turéjo tiesiog øélti jo mintyse. Jei øiuos dalykus padaryti Jézui siúlytû kaýkoks asmuo ir Jézus ýinotû tã asmení esant nusidéjéliu, tada tie gundymai bútû daug maýiau klastingi uý pagundas, atsiradusias paàio Jézaus prote.

- 2. Pagunda pasiimti karalystes Sau bútû daug galingesné, jei jinai kiltû paàiame Kristuje. Jézus puikiai ýinojo visus Raøtus, ir kadangi Jis buvo pasninko iøvargintas, tai Jam galéjo kilti pagunda neteisingai iøaiøkinti vienã ar kitã eilutê ir øitaip surasti ne visai tinkamã iøeití iø situacijos, kurioje jis buvo.

Ýiúréjimas nuo aukøto kalno primena atvejí, kai Ezekieliui nuo aukøto kalno buvo parodyta búsimoji Karalysté (Ez 40:2). Ir Jonas maté "øventãjí miestã, Jeruzalê" nuo "didelio ir aukøto kalno" (Apr 21:10). Jézus maté, kaip pasaulio karalystés atrodys ateityje (Lk 4:5), t.y. kada "pasaulio karalysté" taps "músû Vieøpaties ir jo Mesijo karalyste" (Apr 11:15). Galbút Jézus galvojo apie Mozê, kaip øis po 40 metû klajoniû dykumoje (plg. su 40 dienû) ýiúréjo í Paýadétãjã Ýemê (Karalystê) nuo Nebo kalno. Danielio knygoje (4:14,22,29; 5:21) pabréýiama, "jog Aukøàiausias vieøpatauja ýmoniû karalystei ir kam nori duoda jã"; Jézus ýinojo, kad Karalystê Jam gali duoti tik Dievas, ir niekas kitas. Todél tai nebútû didelé pagunda, jei nuodéminga pabaisa pareikøtû galinti duoti Jézui Karalystê, nes Jis ýinojo tik Dievã turint tokiã galiã. Bet Jézus taip pat ýinojo, jog Tévas panoréjo atiduoti Jam Karalystê, taigi greiàiausiai "velnias" Jézaus viduje siúlé Jam pasiimti Karalystê nedelsiant. Be to Jis galéjo svarstyti, jog øiaip ar taip perspektyvoje Dievas