Taàiau Biblijoje amýinos ugnies ívaizdis yra iø tikrûjû daýnai naudojamas. Taip pavaizduojama nuodémés sukelta Dievo rústybé, pasibaigianti visiøku nusidéjélio sunaikinimu kape. Sodoma buvo nubausta "amýinos ugnies" bausme (Jud 7), t.y. ji buvo visiøkai sunaikinta dél gyventojû nuodémingumo. Øiandien iø miesto yra likê tik griuvésiai, uýsemti Mirties júros vandenimis; ten jokiu búdu nedega ugnis, o taip turétû búti, jei mes "amýinã ugní" suprastume paýodiui, tiesiogine prasme. Taip pat ir Jeruzalei dél Izraelio nuodémiû grésé amýina Dievo rústybés ugnis: "Aø sukursiu ugní jos vartuose; ji praris Jeruzalés vartus ir neuýges" (Jer 17:27). Øiû ýodýiû tikrai negalime suprasti paýodýiui, tiesiogine prasme, nes pagal pranaøystes Jeruzalé turi tapti búsimosios Karalystés sostine (Iz 2:2-4; Ps 48:3). Jeruzalés namai buvo sudeginti ugnimi (2 Kar 25:9), bet ta ugnis neliepsnojo per amýius.

Edomo øalí Dievas taip pat nubaudé ugnimi, kuri "naktí ir dienã neuýges, per amýius kils jos dúmai, nuo kartos í kartã pasiliks tuøàiaŸ ibis ir varnas gyvens tenaiŸ jos namuose dygs erøkéàiai ir dilgés" (Iz 34:9 -15). Taigi sugriautoje Edomo øalyje egzistuos gyvúnai ir augalai, todél àia apraøyta amýina ugnis turi reikøti Dievo rústybê ir visiøkã tos vietos sunaikinimã, o ne tikrã ugní tiesiogine prasme.

Labai daýnai Jeruzalés ir Izraelio nuodémiû sukelta Dievo rústybé lyginama su ugnimi: "Øtai mano narsas (rústybé) ir mano uýsidegimas liepsnoja ant øitos vietos (Jeruzalés)Ÿ jis degs, ir neuýges" (Jer 7:20; kiti pavyzdýiai ­ Rd 4:11 ir 2 Kar 22:17).

Ugnis taip pat siejasi su nuodémés pasmerkimu, kurí paskelbs Dievas teismo metu Kristui sugríýus. "Nes øtai ateis diena, íkaitinta kaip krosnis, ir visi puikieji, ir visi, kurie elgiasi bedieviøkai, bus pelai; ateinanti diena padegs juos" (Mal 4:1). Kuomet pelai, o taip pat ýmogaus kúnas, sudega ugnyje, jie pavirsta dulkémis. Jokia medýiaga, juolab ýmogaus kúnas, negali degti amýinai. Taigi "amýina ugnis" negali reikøti amýinû kanàiû tiesiogine prasme. Ugnis negali liepsnoti amýinai, jei néra kam degti. Reikétû atkreipti démesí, kad "mirusiûjû pasaulis (t.y. "pragaras")" bus ímestas "í ugnies eýerã" (Apr 20:14). Tai rodo, kad pragaras ­ tai ne tas pats, kas "ugnies eýeras"; pastarasis simbolizuoja visiøkã sunaikinimã. Naudojant simboliøkã Apreiøkimo knygos kalbã, mums pasakoma, kad mirusiûjû buveiné (kapas) bus visiøkai sunaikinta, nes pasibaigus Túkstanàio metû vieøpatijai nebebus daugiau mirties.

### Gehena

Naujajame Testamente ýodýiu "pragaras" veràiami du graikiøki ýodýiai. Vienas iø jû ­ tai "hades", atitinkantis hebrajiøkã ýodí "øeol", kurí jau esame aptarê ankøàiau. Kitas ­tai ýodis "Gehena". Taip vadinosi sãvartynas visiøkai netoli Jeruzalés, kur búdavo deginamos øiukølés iø miesto. Kadangi tai tikrinis daiktavardis, t.y. konkreàios vietos pavadinimas, jis turétû búti paliekamas be vertimo (tiesiog "Gehena"), o ne veràiamas ýodýiu "pragaras". "Gehena" ­ tai araméjiøkas hebrajiøko pavadinimo "Ge-ben-Hinom" (t.y. "Hinomo slénis") atitkmuo. Ta vieta buvo netoli Jeruzalés, pietiniame jos pakraøtyje (Joø 15:8), ir Kristaus laikais ten buvo miesto sãvartynas. Nusikaltéliû lavonai búdavo metami í ugní, kuri visuomet ten liepsnojo, ir øitaip Gehena tapo visiøko sunaikinimo ir atmetimo simboliu. Vélgi bútina aiøkiai suprasti, kad tai, kas búdavo ímetama í tã ugní, nepasilikdavo ten amýinai ­ kúnai suirdavo í dulkes. "Músû Dievas yra (t.y. bus teismo dienã) ryjanti ugnis" (Ýyd 12:29); nuodémiû sukelta Jo rústybés ugnis prarys ir sunaikins nusidéjélius, o ne paliks juos tokioje búsenoje, kurioje jie degs, bet vis délto gyvens. Kuomet ankstesniais laikais Dievas teisé savo tautã Izraelí pasinaudodamas babilonieàiû rankomis, Gehena prisipildé Dievo tautoje rastû nusidéjéliû lavonais (Jer 7:32,33).

Naudodamas ýodí "Gehena" Vieøpats Jézus meistriøkai apjungé visas minétas Senojo Testamento idéjas. Jis daýnai kartodavo, kad tie, kas jam sugríýus ívyksianàio teismo metu bus atmesti, pateks "í Gehenã (t.y. "pragarã"), í negêstanàiã ugní, kur jû kirminas nemirøta" (Mk 9:43,44). Gehena sukeldavo ýydams mintis apie atmetimã ir kúno sunaikinimã, ir mes jau esame iøsiaiøkinê, kad amýina ugnis simbolizuoja nuodémés sukeltã Dievo pyktí ir amýinã nusidéjéliû sunaikinimã mirtimi.

Aiøku, jog vieta, "kur jû kirminas nemirøta" taip pat yra dalis to paties simbolio, vaizduojanàio visiøkã sunaikinimã. Juk neímanoma, kad kur nors galétû egzistuoti tikri kirminai, kurie niekada nemirtû. Be to Gehena ­ tai vieta, susijusi su bausmémis, kurios ankstesniais laikais buvo tekusios nedoréliams iø Dievo tautos. Tai dar kartã parodo, kad Kristus labai tinkamai naudojo øí Gehenos ívaizdí.

## Papildymas 11: Skaistykla

Romos katalikû baýnyàia moko, kad Dievo ýmoniû sielos po mirties gali patekti í vietã, pavadinta "skaistykla", kuri yra pusiaukeléje tarp "dangaus" ir "pragaro". Jie moko, jog tai yra apsivalymo vieta, kurioje sielos kaýkiek laiko kenàia, kol pasidaro tinkamos gauti iøgelbéjimã danguje. Manoma, kad to asmens ir jo artimûjû maldos,