skaitykite 5-ame skyriuje. Dievo Karalystei ísivieøpatavus ýeméje, øie paýadai bus pilnai iøpildyti, nekils abejoniû, ar Karalysté àia, ar kur nors kitur. Todél ýinia apie Dievo Karalystê turéjo búti paskelbta ítikinanàia ir aiøkia forma. Dél øios prieýasties bútent gausios publikos akyse ankstesnieji tikintieji stebuklingai iøgydé daug ýmoniû.

Klasikinis pavyzdys, kai Petras iøgydo raiøã elgetã, kuris kiekvienã rytã buvo atneøamas ir pasodinamas prie øventyklos vartû. Apd 3:2 sakoma, jog jí kasdien pasodindavo, todél jis turéjo búti paýístamas aplinkiniams. Petro pagydytas (dvasios dovanos déka), "paøokdamas jis atsistojo ir émé vaikøàioti, ir jis íéjo su jais í øventyklã vaikøtinédamas, øokinédamas... Visi ýmonés maté jí vaikøàiojantí ir giriantí Dievã. O jie atpaýino jí, kad jis buvo tas, kuris sédédavo iømaldos praøyti prie øventyklos Graýiûjû vartû, ir jie pasidaré pilni nustebimo ir siaubo dél to, kas jam buvo atsitikê. O kadangi jis laikési prie Petro...visi ýmonés nusigandê susibégo pas juos vadinamojoje Salomono stulpû saléje" (Apd 3:7-11).

Tada Petras émé greitai kalbéti apie Kristaus prikélimã visai miniai. Galime búti tikri, kad, turédami tokí nepaneigiamã , ítikinamã írodymã ­ elgetos iøgydymã ­ klausytojai Petro ýodýius priémé kaip Dievo. "Maldos valandã" (Apd 3:1) øventykla buvo pripildyta ýmoniû, kaip turgaus aikøté øeøtadienio rytã. Tai buvo toji vieta, kuriã iøsirinko Dievas, kad daromais stebuklais patvirtintû savo ýodí. Panaøiai skaitome Apd 5:12 ­ "per apaøtalus ívyko daug ýenklû ir stebuklû ýmoniû tarpe". Sekmininkû (penkiasdeøimtininkû) gydytojai ir jiems prijauàiantys skelbia apie ívairius ívykius, ívykusius nedidelése baýnyàiose arba "tikinàiûjû", laukianàiû stebuklo, akivaizdoje, o ne tiesiog gatvéje, nepasiruoøusios minios akyse.

Reikia pasakyti, kad øiû eiluàiû autorius ígyjo didýiulê patirtí, diskutuodamas ta tema su ýmonémis, kurie tvirtina turí dvasiã. Jis taip pat ne sykí dalyvavo taip vadinamuosiuose "dvasios pasireiøkimo seansuose". Bet asmeniøkai aø negaléàiau daug kalbéti apie neítikinanàius "iøgijimus" ar, geriausiu atveju, dalinius pagijimus. Manau, kad kiekvienas save gerbiantis tû baýnyàiû narys sutiktû su mano nuomone. Daug kartû esu kalbéjês su geranoriøkais draugais ­ sekmininkû baýnyàios nariais: "Aø nenoriu netikéti, kad jús, galbút, turite tokiã stipriã galiã. Taàiau Dievas visada labai aiøkiai parodo, kas turi Jo jégã, o kas ne. Todél man neatrodo neprotinga praøyti júsû pademonstruoti savo galimybes ­ gal tada aø pripaýinsiu júsû ísitikinimus, kuriû dabar niekaip negaliu susieti su Biblija". Man dar neteko matyti aiøkaus "dvasios ir jégos" pasireiøkimo.

Prieøingai øiam mano poýiúriui, pirmojo amýiaus ýydai ortodoksai neneigé stebuklingû Dvasios dovanû turéjimo galimybés. Jie netgi bandé nusprêsti: "Kã darysime, kad øitas ýmogus daro daug ýenklû?" (Jn 11:47) ir, "Kã mums daryti su øitais ýmonémis? Juk kad ístabus ýenklas yra... ívykês, visiems Jeruzalés gyventojams aiøku, ir mes negalime to paneigti" (Apd 4:16). Jie, kaip ir tie, girdéjusieji apaøtalus kalbant "lieýuviais", buvo "partrenkti" (Apd 2:6). Panaøús dalykai nevyksta øiomis dienomis, nors sekmininkai teigia atvirkøàiai. Faktas, kad ýmonés labiau linkê tikéti moderniomis sekmininkû skelbiamomis ýiniomis ir vykdomais stebuklais. Jeigu net vienas ívykês stebuklas sukrété Jeruzalê, tai argi nelogiøka manyti, kad øiomis dienomis ívykês stebuklas kur nors Trafalgar'o aikøtéje, Londone ar Nairobi centriniame parke, Kenijoje, bútû ýinomas visame pasaulyje? Bútû plaàiai kalbama apie ýmones, turinàius stebuklingas dovanas. Vietoj to sekmininkû baýnyàios atstovai norédami pritraukti ýmoniû démesí, bando nustebinti pasaulí savo skelbiamais pavyzdýiui tokiais írodymais:

­ Pagijimas (tam tikromis aplinkybémis) nuo skrandýio opos; manoma, kad sveikata pradeda geréti pasimeldus susirinkime.

­ Deformuotû galúniû pasitaisymas . ­ Depresijos iønykimas.

Prie øiû pavyzdýiû reikia pridurti dar vienã. Greitosios pagalbos maøinos vairuotojai, atveýê ligonius í Osborno religiní gydomãjí centrã (Nairobi, Kenija), susiduria su etine dilema ­ pasilikti ar gríýti. Bet pasilikusieji ísitikina, kad pacientai nejauàia palengvéjimo.

Dauguma afiøû kvieàia apsilankyti ekstrasensû seansuose: "Ateikite, laukdami stebuklo!" Pati aplinka taip paruoøta psichologiøkai, kad galétum pasiduoti ítaigai ar pan. Bet niekur Biblijoje neuýsimenama, kad stebuklo ívykdymui reikia tokio galingo psichologinio poveikio. Akivaizdu, kad daugelis iøgydytû pirmame amýiuje buvo netikintys ­ vienas net neýinojo, kas toks buvo Jézus (Jn 5:13; 9:36).

Panaøus psichikos supainiojimas galimas bereikømiøkai kartojant tas paàias maldas, skambant triukømingai muzikai bei girdint vienodã búgnû ritmã. Nekyla jokiû abejoniû, kad tokioj aplinkoj visos mintys susimaiøo ­ negali galvoti nei apie Dievã, nei apie kã nors kitã. Øios knygos autorius dalyvavo tokiuose susitikimuose ívairiose vietose, ir kiekvienã sykí jausdavo stiprû galvos skausmã, stengdamasis neuýsimirøti triukømingos muzikos, búgnû gaudesio, plojimo fone ir blaiviai mãstyti apie Biblijos tiesas. Tai atrodo pakankama preliudija