­ "Jis pastatys namus Mano vardui" (2 Sam 7:13). Øie ýodýiai reiøkia, kad Jézus pastatys Dievui øventovê ­ tiek materialiã, tiek ir dvasinê. Ez 41-48 skyriuose smulkiai apraøoma, kokia øventové bus pastatyta Jeruzaléje atéjus Túkstanàio metû vieøpatijai (per pirmuosius 1000 Dievo Karalystés egzistavimo metû, kuomet Kristus bus sugríýês í ýemê). Dievo "namai" ­ tai namai, kuriuose gyvens Dievas. Iz 66:1,2 taip pat sakoma, jog Dievas apsigyvens nuolankiû Jo ýodýiui ýmoniû øirdyse. Todél iø tikrû tikinàiûjû Jézus stato dvasinê øventovê, kurioje gyvens Dievas. Dabar galime teisingai suprasti Petro ýodýius, kuriuose Jézus vadinamas Dievo namû kertiniu akmeniu (1 Pt 2:4-8), o krikøàionys apibúdinami kaip gyvieji akmenys, iø kuriû bus pastayti dvasiniai namai (1 Pt 2:5).

­ "Aø ítvirtinsiu jo (Kristaus) karalystés sostã amýiamsŸ Tavo (Dovydo) namai ir tavo karalystéŸ tavo sostas bus amýinas" (2 Sam 7:13,16 plg. Iz 9:6,7). Taigi Kristaus karalysté bus íkurta Izraelyje, Dovydo karalystéje. Tai reiøkia, kad búsimãja Dievo Karalyste bus atkurtoji Izraelio karalysté (smulkiau apie tai kalbama 5.3 poskyryje). Kad iøsipildytû øis paýadas, Kristus turés karaliauti Dovydo soste, t.y. jo valdymo vietoje. Tas sostas iø tikrûjû buvo Jeruzaléje. Tai dar vienas írodymas to, kad Karalysté turi búti íkurta àia, ýeméje, nes kitaip øie paýadai liks neívykdyti.

­ Ýodýiai "Tavo namai ir tavo karalysté bus ítvirtinta tau amýiams" (2 Sam 7:16) duoda pagrindã galvoti, kad Dovydas bus amýinosios Kristaus Karalystés íkúrimo liudininku. Todél tai buvo netiesioginis paýadas, jog jis prisikels Jézui sugríýus, kad savo akimis galétû pamatyti, kaip visame pasaulyje íkúriama Karalysté, kuriã iø Jeruzalés valdys Kristus.

Nepaprastai svarbu yra suprasti Dovydui paýadétus dalykus. Dovydas dýiaugsmingai kalbéjo apie juos, kaip apie "amýinã sandorã", kuri "yra visas mano iøgelbéjimas ir visa valia (troøkimai)" (2 Sam 23:5). Øie dalykai taip pat siejasi ir su músû iøgelbéjimu. Todél mes turétuméme panaøiai dýiaugtis ir trokøti jû iøsipildymo. Reikia dar kartã pabréýti øiû tikéjimo tiesû svarbã. Tragiøka yra tai, kad krikøàioniøkame pasaulyje skelbiamos dogmos, kurios akivaizdýiai prieøtarauja øioms nuotabioms tiesoms:

­ Jeigu iki savo gimimo Jézus jau bútû fiziøkai egzistavês kaip asmenybé, tada visi øie paýadai, kad Jézus bus Dovydo palikuonimi, tampa tiesiog absurdu.

­ Jeigu Dievo Karalysté bus danguje, tada Jézus negali atkurti Dievo Karalystés Izraelyje, o taip pat jis negali karaliauti Dovydo soste, jo valdymo vietoje. Øie dalykai tikrai buvo ýeméje, todél jie turi búti atkurti toje paàioje vietoje.

### Ar per Saliamonã iøsipildé paýadai?

Tikrasis Dovydo súnus, Saliamonas, iøpildé dalí paýadû, Dievo duotû Dovydui. Jis pastaté Dievui øventovê (1 Kar 5-8) ir jo karalysté klestéjo. Kaimyniniû tautû valdovai siunté pas Saliamonã savo atstovus, kad paliudytû jam savo pagarbã (1 Kar 10), o lankantis øventovéje búdavo gaunamas didýiulis dvasinis palaiminimas. Taigi Saliamono karalysté pranaøavo ýymiai didesní paýadû Dovydui iøsipildymã, kuris bus matomas Kristaus karalystéje.

Kai kas tvirtina, kad paýadai Dovydui buvo pilnai iøpildyti per Saliamonã, taàiau ýemiau pateikiami faktai tã paneigia:

­ Daugelis Naujojo Testamento liudijimû teigia, kad "palikuonis" buvo Kristus, o ne Saliamonas.

­ "Palikuonio" karalysté turi búti amýina, o Saliamono karalysté tokia nebuvo.

­ Dovydas pripaýino, kad paýadai buvo susijê su amýinuoju gyvenimu, o ne su jo tiesiogine øeima: "Mano namai ne taip dideli pas Dievã, kad bútû turéjês padaryti su manim amýinã sandorã" (2 Sam 23:5).

­ Dovydo palikuonis yra Mesijas, Gelbétojas iø nuodémiû (Iz 9:6,7; 22:22; Jer 33:5,6,15; Jn 7:42). Bet Saliamonas véliau nusigrêýé nuo Dievo (1 Kar 11:1-13; Neh 13:26) dél daugelio savo svetimtauàiû ýmonû, kurios neýinojo Izraelio vilties.

## Papildymas 9: Dangaus ir ýemés sunaikinimas (Apr 21:1; 2 Pt 3:6-12).