Ívairiais laikais, sprêsdamas klausimus, susijusius su ýmonémis, Dievas siûsdavo savo jégã ("Øventãjã Dvasiã") ýmonéms. Taàiau tai nebuvo tik "banko àekis", leidýiantis ýmonéms elgtis su juo taip, kaip jie nori; øi Øventoji Dvasia buvo reikalinga tam tikram tikslui pasiekti. Øiã misijã ívykdýius, Øventosios Dvasios dovana búdavo atimama. Privalome prisiminti, kad Dievo dvasia padeda pasiekti tã tikslã, kuris yra Jo galvoje. Retsykiais Jo tikslas suteikia trumpalaikiû kanàiû ýmogui, tam kad bútû ígyvendintas Jo ilgalaikis tikslas (ýr. 6.1 poskyrí). Tad reikia manyti, kad Øventoji Dvasia nebútinai bus naudojama ýmoniû kanàioms palengvinti. Bet koks palengvinimas bus nukreiptas aukøtesniam Dievo tikslui pasiekti.

Øiandien toks ísitikinimas prieøtarauja populiariam krikøàioniû poýiúriui í Øventãjã Dvasiã. Kyla mintis, kad tikéjimas Kristumi vertingas dél fizinés naudos, pvz.: pasveikimas nuo ligos, kuris ímanomas, kaip galvojama, per Øventãjã Dvasiã. Tuo bútû galima paaiøkinti, kodél tokiose karo nuniokotose øalyse kaip Uganda pastebimas didéjantis ýmoniû, kurie skelbia turí Øventosios Dvasios dovanas, skaiàius. Ir, kaip rodo istoriniai faktai, jû atsiranda vis daugiau, kai ýmonéms reikalinga pagalba. Bútent tai ir veràia abejoti dvasios turéjimu øiomis dienomis. Jeigu norima surasti búdã, kaip iøsprêsti ýmonijos problemas, tai gan lengva sugalvoti kokiã nors sensacingã ýiniã.

Dauguma "krikøàioniû" skelbiasi turí stebuklingas dvasios dovanas, bet kai paklausiama, kokio tikslo jie siekia, pastebimas jû sumiøimas. Dievas visada suteikdavo savo dvasiã, kad pasiektû tam tikrus, svarbius tikslus. To pasekoje, ýmonés, turéjusieji tas dvasines dovanas, tiksliai ýinojo, kam jas panaudoti. Ir todél jie niekad nepatirdavo nesékmiû. Skirtingai nuo jû, dabartiniai ýmonés, tvirtinantys turí dvasios dovanas, patiria daug nesékmiû, pralaiméjimû, ir tik retkaràiais jiems pasiseka iøgydyti ligonius.

Ýemiau pateikti pavyzdýiai atskleidýia tam tikras prieýastis ir tikslus, dél kuriû buvo suteiktos dvasios dovanos. Né viename iø øiû atvejû nerasite subjektyvaus elemento, susijusio su dovanû turéjimu. Gavusieji øias dovanas negaléjo panaudoti jû savo nuoýiúra. Kadangi mes kalbame apie Dievo dvasiã, neímanoma ísivaizduoti, kad ýmonés galéjo panaudoti øias dovanas savo interesams, nes jos búdavo duodamos tam tikriems Dievo, o ne laikinû savininkû norams ígyvendinti (ýr. Iz 40:13).

­ Anksàiau (Izraelio istorijoje) tautai buvo paliepta pastatyti sudedamã palapinê ("tabernakulí",arba "padangtê"), kur bútû laikomas altorius ir kitos sakramentalijos. Detaliai apraøomi daiktai, reikalingi patarnaujant Dievui. To ívykdymui Dievas atsiunté savo dvasiã reikalingiems ýmonéms. Jie buvo pripildyti iøminties dvasia, kad "galétû padaryti Aarono rúbus..." ir t.t. (Iø 28:3).

­ Vienas øiû ýmoniû buvo Bezeleilis, "pripildytas Dievo dvasios, iøminties, proto, ir kiekvieno amato mokslo, kad... dirbtû iø aukso, sidabro, brangiû akmenû (Iø 31: 3-5).

­ Sk 11:14-17 kalbama, kaip dvasia/jéga, duota Mozei, buvo atimta ir perduota Izraelio vyresniesiems, kad jie galétû teisingai sprêsti ýmoniû problemas ir tuo paàiu palengvintû Mozés darbã. Prieø pat Mozés mirtí, dvasios dovana buvo atimta ir perduota Joøijui, kad jis galétû paskui save vesti Dievo ýmones teisingu keliu (Íst 34:9).

­ Nuo tada, kai Izraelio ýmonés íéjo í savo ýemê iki tol, kai pirmasis karalius (Saulius) émé valdyti, jie buvo valdomi ýmoniû, vadinamû Teiséjais. Per øí laikotarpí juos daýnai engé prieøai. Teiséjû knygoje uýsimenama, kad Dievo dvasia valdydavo kai kuriuos Teiséjus tam, kad stebuklingû dvasios dovanû déka apsaugotû Izraelí nuo jo uýgrobéjû. Tai patvirtinta Otoniélis (Ts 3:10), Gedeonas (Ts 6:34) ir Jeftas (Ts 11:20)

­ Kitas teiséjas, Samsonas, gavo dvasiã tam, kad uýmuøtû liútã (Ts 14:5,6), nugalétû 30 vyrû (Ts 14:19) ir sutraukytû virves, kuriomis buvo suriøtas (Ts 15:14). Øios "Øventosios Dvasios" Samsonas neturéjo pastoviai ­ ji aplankydavo jí, kai reikédavo pasiekti specialû tikslã, o po to ji búdavo atimama.

­ Jei Dievas norédavo perduoti ypatingã ýiniã savo ýmonéms, dvasia íkvépdavo kurí nors ýmogû praneøti Dievo ýodí. Perdavus øiã ýiniã, dvasios dovana palikdavo tã ýmogû, ir pastarasis vél tardavo savo paties, bet ne Dievo ýodýius. Vienas iø daugelio pavyzdýiû yra 2 Krn 24:20: "Taigi Dievo Dvasia atéjo ant Zakharijo... ir jiems (ýmonéms) taré: Øtai kã Vieøpats Dievas sako: Kodél jús perýengiate Vieøpaties ísakymã?".

Perskaitykite 2 Krn 15:1,2 ir Lk 4:18,19.

Akivaizdu, kad Øventosios Dvasios turéjimas specialiam tikslui pasiekti nebuvo:

­ Iøsigelbéjimo garantija