Jézus atsineø atlygí su savimi, taigi galime numanyti, jog tas atlygis yra paruoøtas mums danguje, bes bus atgabentas mums í ýemê antrojo atéjimo metu; ta prasme Abraomui paýadéta ýemé, kuria mes paveldésime, ir yra palikimas "skirtas jums danguje. Jus Dievo galybé ir sergsti tikéjimu iøganymui, kuris prirengtas apsireikøti paskutiniu metu" (1 Pt 1:4,5).

Tã suvokê galime teisingai iøaiøkinti Jn 14:2,3 eilutes, kurios daýnai suprantamos neteisingai: "Einu jums vietos paruoøti (plg.su palikimu "skirtu jums danguje). Kai nuéjês paruoøiu, vél sugríøiu ir jus pas save pasiimsiu, kad jús bútuméte ten, kur ir aø". Kitoje vietoje Jézus sako, jog jis ateis atneødamas mums savo atlygí (Apr 22:12), ir jau esame iøsiaiøkinê, kad mes gausime tã apdovanojimã teismo metu. Jis vieøpataus Dovydo soste Jeruzaléje "per amýius" (Lk 1:32,33). Jis praleis amýinybê àia, ýeméje, ir kur jis bus ­ Dievo Karalystéje øioje ýeméje ­ ten búsime ir mes. Graikiøka frazé, veràiama "jus pas save pasiimsiu", taip pat naudojama Mt 1:20 liepiantJuozapui "parsivesti í namus" savo ýmonã Marijã.Taigi tie ýodýiai nebútinai reiøkia judéjimã erdvéje link Jézaus.

Kadangi apdovanojimas bus suteiktas tik teismo metu po Kristaus sugríýimo, tai reiøkia, kad teisieji ir nusidéjéliai po mirties patenka í tã paàiã vietã, t.y. kapã. Mirties metu jie niekaip neatskiriami. Ýemiau pateikti írodymai tã patvirtina:

­ Jonatas buvo teisusis, o Saulius nusidéjélis, bet "mirtyje jie nebuvo perskirti" (2 Sam 1:23).

­ Saulius, Jonatas ir Samuelis po mirties pateko í tã paàiã vietã (1 Sam 28:19).

­ Po mirties teisusis Abraomas "susijungé su savo tauta", arba protéviais; o jie buvo stabmeldýiai (Pr 25:8; Joø 24:2).

­ Ir dvasiøkai iømintingas, ir neiømintingas mirøta taip pat (Koh 2:15,16).

Visa tai niekaip nesiderina su visuotinai pripaýintos "krikøàionybés" pretenzijomis. Jû mokymas apie tai, kad teisieji po mirties tuoj pat patenka í dangû, panaikina priskélimo bei teismo bútinybê. Bet mes jau esame iøsiaiøkinê, jog øie dalykai uýima nepaprastai svarbiã vietã dieviøkame iøganymo plane, taigi ir Evangelijos ýinioje. Anot plaàiai paplitusio poýiúrio, vienas teisus asmuo mirøta ir apdovanojamas patekimu í dangu, o po dienos, po ménesio, po metû, paskui jí vis seka kiti. Tai niekaip nesiderina su Biblijos mokymu, pagal kurí visi teisieji bus apdovanoti kartu , tuo pat metu:

­ Avys viena po kitos bus atskirtos nuo oýiû teismo metu. Pabaigus teismã Kristus pasakys visoms avims, surinktoms jo deøinéje: "Ateikite, mano Tévo palaimintieji, paveldékite nuo pasaulio sukúrimo jums paruoøtã karalystê!" (Mt 25:34). Øitaip visos avys paveldi Karalystê vienu metu (plg. 1 Kor 15:52).

­ Kai ateis Kristaus sugríýimo ir teismo "pjútis", visi, kas dirbo Evangelijos labui, "lygiai" dýiaugsis (Jn 4:35,36 plg. Mt 13:39).

­ Apr 11:18 minimas "metas teisti mirusius" apibúdinimas kaip laikas, kuomet Dievas atsilygins "savo tarnams, pranaøams ir øventiesiemsŸ maýiems ir dideliems" ­ t.y. visiems tikintiesiems kartu.

­ Laiøko Ýydams 11 skyriuje iøvardijama daug Senojo Testamento teisiûjû ýmoniû. 13 eilutéje komentuojama: "Jie visi miré tvirtai tikédami, dar negavê (Abraomui) paýadétûjû dalykû", susijusiû su iøgelbéjimu ir patekimu í Dievo Karalystê (Ýyd 11:8-12). Iø to seka, kad po savo mirties tie ýmonés vienas po kito nenuéjo í dangû gauti apdovanojimo. To prieýastis paaiøkinama 39,40 eilutése: "Jie visiŸ nesulauké to, kas buvo paýadéta, nes Dievas geresniuosius dalykus buvo numatês mums, kad jie ne be músû pasiektû tobulumã". Paýadéto apdovanojimo suteikimas jiems buvo atidétas, nes pagal Dievo planã reikia, kad visi tikintieji "pasiektû tobulumã" kartu, tuo pat metu. Tai ívyks teisme, sugríýus Kristui.

## 4.7 Atlygio vieta ­ dangus ar ýemé?

Netgi nepaisant aukøàiau pateiktû argumentû, kiekvienas, kuris vis dar mano, kad Dievo Karalystés, t.y. paýadétojo atlygio, vieta bus dangus, o ne ýemé, taip pat turi kaýkaip paaiøkinti sekanàius dalykus:

­ Vieøpaties maldoje ("Téve músû" ­ Mt 6:9-13) praøoma Dievo Karalystés atéjimo (t.y. meldýiama, kad sugríýtû Kristus), kuomet Dievo valia bus vykdoma ýeméje taip, kaip dabar jinai yra vykdoma danguje (Mt 6:10). Taigi mes praøome maldoje Dievo Karalystés atéjimo í ýemê. Tiesiog tragedija yra tai, kad