Biblijos studijavimas ir jos mokymo pritaikymas músû gyvenime yra dinaminis procesas. Jis visiøkai nesusijês su teologû paprastu, akademiniu mokymu, o taip pat su "patogia" daugumos baýnyàiû skelbiama krikøàionybe, kur tik trumpai cituojamos kai kurios Biblijos dalys, be jokiû pastangû jas suvokti ir vadovautis savo gyvenime. "Gyvas yra Dievo ýodis ir paveikus"; "savo jégos ýodýiu" (Ýyd 4:12; 1:3). "Dievo ýodí, kuris ir veikia jumyse, tikinàiuosiuose" (1 Tes 2:13). Savo Ýodýio déka Dievas aktyviai stebi tikrus tikinàiuosius kiekvienã dienã, kiekvienã valandã.

Viena esminiû Evangelijos tiesû, kuriã jús studijuojate, yra reali Dievo jéga; ir jeigu jús leisite jai veikti ­ ji dalyvaus júsû gyvenime ir padés jums tapti Dievo vaiku, atskleisdama tam tikrã Dievo dvasios/proto laipsní, ruoødama jus Dievo dvasinés prigimties gavimui, Jézui sugríýus (2 Pt 1:4). Pauliaus skelbimas ívyko "Dvasios ir jégos parodymu" (1 Kor 2:4).

Mus supantys ýmonés abejotinai tiki Biblija (kaip Dievo Ýodýiu), nors tvirtina paýístã Jézû. Panaøiai jie kalba ir apie savo tikéjimã Dievu, nors nepripaýísta Dievo, kaip realios bútybés, egzistavimo. Vadovaudamiesi savo asmeniniais jausmais ir ísitikinimais ir neigdami Øventûjû Raøtû íkvépimã ir svarbã, jie nepripaýísta Dievo jégos. Atmintyje iøkyla ýodýiai iø 2 Tim 3:5: "laikã dievotumo pavidalã, bet uýsiginã jo galiã", t.y. Evangelijos ýodýio galiã.

Músû fundamentalizmas pasaulio daýnai iøjuokiamas ("Tu tuo netiki, ar ne ?!"); tas pats atsitiko Paliui ir jo bendraýygiams: "ýodis apie kryýiû ýústantiems yra paikybé, bet mums,iøgelbémiesiems, jis yra Dievo jéga" (1 Kor 1:18).

Tai suvokê, ar galime kiekvienas iø músû laikyti rankose Biblijã su daug didesne pagarba ir skaityti jã su didesniu noru tam, kad suprastume ir paklustume?

### Dievo ýmoniû poýiúris í Jo Ýodí

Atidus Øventojo raøto nagrinéjimas parodo, kad ýmonés, raøiusieji Dievo Ýodýius, ne vien tik prisipaýino esã íkvépti, bet taipogi ir kitus uýraøinétojus laiké dvasios íkvéptais. Vieøpats Jézus iøsiskyré iø visû kitû. Cituodamas Dovydo psalmes, Jézus pradéjo nuo øitû ýodýiû: "Dovydas, dvasios íkvéptas..." (Mt 22:43), parodydamas, kad pripaýísta tã faktã, jog Dovydas kalbéjo íkvéptus ýodýius. Taip pat Jézus kalbéjo ir apie Mozés "raøtus" (Jn 5:45-47), kaip apie íkvéptuosius. Taàiau vadinamieji "aukøtieji kritikai" krikøàionys abejojo Mozés raøtingumu, nors Jézaus poýiúris aiøkiai prieøtarauja jû nuomonei. Jis vadino Mozés raøtus "Dievo ísakymais" (Mk 7:8,9). Ta pati negarbingû abejotojû grupé teigia, kad senasis Testamentas yra tik mitas, nors nei Jézus, nei Paulius taip nemané. Apie Pietû karalienê Jézus kalbéjo, kaip apie priimtã istoriní faktã (Mt 12:41); jis nesaké: "Pasakojimas apie Pietû Karalienê...".

Apaøtalû poýiúris prilygsta Vieøpaties poýiúriui. Tokia buvo Petro iøvada, kuris saké, kad jo paties iøgirsti Jézaus ýodýiai buvo aptemdyti "labiau patikimu pranaøo ýodýiu " (2 Pt 1:19-21). Petras tikéjo, kad Pauliaus laiøkai buvo "Raøtai", kaip ir "kiti Raøtai"; øi frazé gan daýnai aptinkama Senajame Testamente.Apaøtalû darbuose, Laiøkuose, Apreiøkime Jonui yra daug citatû iø Evangelijû (pvz. Apd 13:51; Mt 10:14). Tai parodo, kad ne tik visi raøiusieji buvo íkvépti tos paàios Dvasios, bet kad ir Evangelijomis buvo naudojamasi kaip íkvéptomis. Paulius cituoja ir Íst 25:4 (Senajame Testamente), ir Lk 10:4 kaip "Raøtã". 1 Tim 5:18. Paulius atmeta tã nuomonê, kad jo ýinios buvo Kristaus, o ne jo paties (Gal 1:11,12; 1 Kor 2:13; 11:23; 15:3). Tai patvirtino ir kiti apaøtalai; Jokúbo 4:5 remiamasi Pauliaus ýodýiais (Gal 5:17) kaip "Raøtu".

Dievas kalbéjo mums per Kristû, ir nereikia jokio kito apreiøkimo (Ýyd 1:2). Galima pastebéti, jog Biblija uýsimena apie kitus íkvéptus raøtus, kurie dabar néra reikømingi (pvz. Jaøero knyga, Natano, Elijo raøtai, Pauliaus raøtai Korinte, 3 Jono laiøkas, patvirtinantis, kad jis paraøé neiølikusí laiøkã susirinkimui, kuriam pirmininkavo Diotrefis). Kodél neiøliko øie raøtai? Akivaizdu, kad jie mums buvo nereikømingi. Todél mes galime búti tikri, jog Dievas iøsaugojo visa, kas tinka mums.Kartais teigiama, kad Naujojo Testamento knygos palaipsniui buvo priimtos kaip íkvéptos. Taàiau apaøtalai tai paneigé. Tuo metu egzistavo stebuklinga Dvasios dovana, galéjusi iøtirti laiøkus ir ýodýius, íkvépti jie, ar ne (1 Kor 14:37; 1 Jn 4:1; Apr 2:2). Tai reiøkia, kad íkvépti laiøkai tuojau pat buvo priimti kaip íkvépti. Ir jeigu í Biblijã bútû pakliuvês koks nors ýmogaus kúrinys ­ øi knyga nebútû autoritetas.

## 2.3 ØVENTOSIOS DVASIOS DOVANOS