pavyzdis yra Jézus, apie kurí pasakyta, kad "jis neliksiãs mirusiûjû buveinéje (kai kuriuose vertimuose ­ "pragare") ir jo kúnas nesupúsias" (Apd 2:31), kadangi jis bus prikeltas. Atkreipkite démesí, kaip sugretinamas visas Kristaus asmuo ("jis") su jo kúnu. Iø ýodýiû "jis neliksiãs mirusiûjû buveinéje" galime suprasti, jog jis ten vis délto buvo kaýkiek laiko, t.y. jo kúnas tris dienas guléjo kape. Tas dalykas, kad Kristus pateko í "mirusiûjû buveinê", arba "pragarã", pakankamai gerai írodo, jog tai néra vieta, í kuriã patenka tik nusidéjéliai.

Tiek geri, tiek ir blogi ýmonés patenka í "pragarã", t.y. kapã. Øitaip Jézui "buvo skirta su bedieviais jo kapas" (Iz 53:9). Øalia to yra ir kitû pavyzdýiû, iø kuriû matyti, jog teisieji patenka í pragarã, t.y. kapã. Jokúbas saké: "Raudodamas nuýengsiu pas savo súnû (Juozapã) í mirusiûjû buveinê ("pragarã")" (Pr 37:35).

Pagal vienã iø Dievo principû bausmé uý nuodémê yra mirtis (Rom 6:23; 8:13; Jok 1:15). Jau anksàiau esame iøsiaiøkine, jog mirtis ­ tai búsena kurioje visiøkai nevyksta jokia sãmonés veikla. Uý nuodémes baudýiama pilnu sunaikinimu, o ne amýinomis kanàiomis (Mt 21:41; 22:7; Mk 12:9; Jok 4:12), lygiai taip, kaip ýmonés buvo sunaikinti tvanu (Lk 17:27,29), arba izraelitai ýuvo dykumoje (1 Kor 10:10). Abiem øiais atvejais nusidéjéliai ýuvo , o ne pateko í amýinas kanàias. Taigi neímanoma, kad baudýiami nusidéjéliai bútû kankinami visã amýinybê ir jaustû tas kanàias turédami sãmonê.

Taip pat jau esame iøsiaiøkine, kad Dievas neískaito nuodémés, jei mes neýinome Jo ýodýio (Rom 5:13). Tokie asmenys liks negyvi. Tie, kas ýinojo Dievo reikalavimus, Kristui sugríýus prisikels ir bus teisiami. Jei tai nusidéjéliai, tai jie bus nubausti mirtimi, nes tokia yra bausmé uý nuodémes. Taigi stojê prieø Kristaus teismã jie gaus nuosprendí, tada mirs vél, ir amýinai liks mirê. Tai ir bus " antroji mirtis", apie kuriã kalbama Apr 2:11; 20:6. Øie ýmonés mirs vienã kartã ir po mirties visiøkai neturés sãmonés. Kristui sugríýus jie prisikels, bus teisiami ir nubausti antrãja mirtimi, po kurios, kaip ir po pirmosios, visiøkai neturés sãmonés. Tai têsis amýinai.

Bútent ta prasme bausmé uý nuodémes yra "amýina". Tai tiesiog reiøkia, jog jû miràiai nebus galo. Pasilikimas negyvais per amýius ir yra amýina bausmé. Biblijoje daýnai naudojami tokie iøsireiøkimai. Pavyzdýiui, Íst 11:4 apie Dievo ívykdytã vienkartiní faraono armijos sunainkinimã kalbama kaip apie amýinã, nenutrúkstantí procesã, kadangi ta konkreti armija niekada daugiau nepersekiojo Izraelio. "Juos apdengé Raudonosios júros vanduoŸ Vieøpats juos iønaikino iki øiai dienai."

Netgi Senojo Testamento laikais tikintieji ýinojo, kad paskutiniãjã dienã bus prisikélimas, po kurio atsakingi nusidéjéliai sugríø í kapã. Labai aiøkiai tas iødéstoma Job 21:30,32: "PiktasisŸ bus nuvestas í narso dienã (t.y. prikeltas tã dienã)Ÿ Jis (po to) bus nuvestas í kapus". Viename iø palyginimû apie Kristaus sugríýimã ir teismã kalbama, jog nusidéjeliai bus "nugalabyti" jo akivaizdoje (Lk 19:27). Vargu, ar tas suderinama su idéja, kad nusidéjéliai amýinai egzistuoja turédami sãmonê ir yra nepaliaujamai kankinami. Bet kuriuo atveju tai bútû ne visai pagrísta bausmé ­ amýinos kanàios uý 70 metû trukusius darbus. Nusidéjéliû baudimas neteikia Dievui malonumo; todél reikia manyti, kad jis netaikys jiems tokios bausmés, kuri bus vykdoma amýinai (Ez 18:23,32; 33:11 plg. 2 Pt 3:9).

Nuo tiesos atstraukusiame krikøàioniøkame pasaulyje "pragaro" idéja daýnai siejama su ugnimi ir kanàiomis. Tai visiøkai neatitinka Biblijos mokymo apie pragarã (kapã). "Jie guldomi kaip avys mirusiûjû buveinéje ("pragare"); mirtis gano juos" (Ps 49:15). Iø to galime numanyti, jog kapas yra ramaus uýsimirøimo vieta. Nors Kristaus siela, kitaip sakant kúnas, iøbuvo tris dienas pragare, jis nesuiro (Apd 2:31). Tai bútû neímanoma, jei pragare degtû ugnis. Ez 32:26-30 vaizduojama, kaip galingi karýygiai iø aplinkiniû tautû ramiai guli savo kapuose: "Visi øitie neapipjaustyti ir ýuvê (kovoje)Ÿ kurie nuýengé í mirusiûjû buveinê (pragarã) su savo ginklais ir padéjo savo kalavijus po savo galvomisŸ jie miega su neapipjaustytais ir su tais, kurie ýengia í duobê." Àia uýsimenama apie paprotí laidoti karius kartu su jû ginklais, padedant numirélio galvã ant jo kardo. Bet juk øitaip apraøoma mirusiûjû buveiné, arba "pragaras", kitaip sakant kapas. Tie galingi karýygiai ramiai guli pragare (t.y. savo kapuose), o tai vargu, ar yra suderinama su idéja, kad pragare liepsnoja ugnis.

Jonos patirtû dalykû apraøymas taip pat tam prieøtarauja. Po to, kai jí gyvã prarijo didelé ýuvis, "Jona meldési Vieøpaàiui, savo Dievui, iø ýuvies pilvo ir saké: Savo sielvarte aø øaukiau VieøpaàiuiŸ iø po ýemiû gilumos (originale àia vartojamas ýodis "øeol", t.y. "pragaras"; be to ýr. A. Rubøio vertimã, kur naudojamas iøsireiøkimas "iø Øeolo pilvo")" (Jon 2:1,2). Taigi àia banginio pilvas sulyginamas su "ýemés giluma", arba "pragaru". Banginio pilvas tikrai buvo "uýdengta vieta", o tai ir yra pagrindiné ýodýio "øeol" reikømé. Aiøku, kad ten neliepsnojo ugnis, ir Jona iøsivadavo iø ten, kai ýuvis iøspjové jí. Øis ívykis pranaøavo apie Kristaus prisikélimã iø kapo ­ ýr. Mt 12:40.

### Ugnis ­ sunaikinimo simbolis