suteiké Jam tokiã galiã (Jn 5:26,27). Juk Jis netgi turéjo galiã atiduoti savo gyvybê ir vél jã atsiimti (Jn 10:18), nors galutinai visa valdýia Jam buvo duota tik po Jo mirties ir prisikélimo (Mt 28:18).

- 3. Gerai iømanydamas Raøtus, Kristus maté panaøumus tarp savês ir Elijo, kuris moraliøkai suýlugo po 40 dienû dykumoje (1 Kar 19:8), taip pat tarp savês ir Mozés, kuris prarado galimybê nedelsiant paveldéti ýemê baigiantis 40 metû dykumoje. Baigiantis 40 dienû Jézus buvo atsidúrês panaøioje padétyje kaip ir jie ­ Jí tikrai galéjo iøtikti nesékmé. Mozei ir Elijui nepasiseké dél ýmogiøko silpnumo, o ne dél asmens, vadinamo "velniu". Lygiai toks pats ýmogiøkas silpnumas, "øétonas" arba prieøininkas gundé ir Jézû.
- 4. "Tuomet velnias jam taré: 'Jei tu Dievo SúnusŸ'" (Lk 4.3). Jézaus mintyse turéjo nuolat reikøtis pagunda abejoti, ar tikrai Jis buvo Dievo Súnus, nes visi kiti laiké Jí Juozapo súnumi (Lk 3:23; Jn 6:42) arba nesantuokiniu vaiku (tai numanoma iø Jn 9:29), ir oficialiuose øventyklos dokumentuose Jis buvs uýraøytas kaip Juozapo súnus (Mt 1:1,16; Lk 3:23, kur "laikomas súnumi" reiøkia "laikomas pagal ístatymã"). Jis buvo vienintelé ýmogøka bútybé neturinti ýmogiøko tévo. Iø Fil 2:8 galime numanyti, jog Jézus suprato tikrai esãs ýmogus kaip ir mes, ir padarius tokiã iøvadã Jam galéjo kilti pagunda nepatikéti, kad Jis ­ Dievo Súnus, arba neteisingai suprasti Savo prigimtí.

5. Gundymus valdé Dievas Kristaus dvasiniam ugdymui. Visos Jézaus cituotos eilutés, kuriomis Jis sustiprino save kovodamas su savo piktais troøkimais ("velniu"), buvo paimtos iø tos paàios Pakartoto Ístatymo knygos vietos, kurioje kalbama apie Izraelio iøgyvenimus dykumoje. Jézus aiøkiai maté panaøumã tarp savo ir Jû iøgyvenimû:

Íst 8	Mt 4 / Lk 4
2 eil. "Vieøpats, tavo Dievas, tave vedé keturias deøimtis metû per tyrus, kad tave vargintû ir iømégintû, ir kad bútû ýinoma, kas yra tavo øirdyje, ar tu vykdysi jo paliepimus (ýodí), ar ne".	"Jézus buvo Dvasios nuvestas í dykumã", "ir Dvasia jí vedýiojo po dykumã keturiasdeøimt dienû". Jézus buvo iøméginamas gundymais. Jézus nugaléjo prisimindamas Raøtus, kurie buvo Jo øirdyje (Ps 119:11).
3 eil. "Vargino tave alkiu ir davé tau valgyti manãŸ ,kad tau parodytû, jog ýmogus yra gyvas ne viena duona, bet kiekvienu ýodýiuŸ iø DievoŸ"	"Jis buvo labai alkanas". Jn 6 Jézus prilygina manã Dievo Ýodýiui. Tuo Ýodýiu Jis buvo gyvas dykumoje. Jézus suprato, jog dvasiøkai Jis buvo gyvas Dievo Ýodýiu. Jis "atsaké: 'Paraøyta: Ýmogus gyvas ne viena duona, bet ir kiekvienu ýodýiuŸ iø DievoŸ".
5 eil. "Apmãstyk tatai savo øirdyje, nes kaip ýmogus aukléja savo súnû, taip Vieøpats, tavo Dievas, tave aukléjo".	Be abejonés, Jézus mãsté apie savo iøgyvenimus. Dievas aukléjo Savo Súnû ­ 2 Sam 7:14; Ps 89:33.

Øitaip Jézus pademonstravo mums kaip reikia skaityti ir studijuoti Ýodí ­ Jis dykumoje ísivaizdavo Save izraelitû vietoje, ir todél prisimindamas jû iøgyvenimus galéjo jiems skirtus pamokymus prisitaikyti Sau iøbandymû dykumoje metu.

## Papildymas 21: Kova danguje

Apreiøkimas Jonui 12:7-9: "Ir uýviré danguje kova. Mykolas ir jo angelai kovojo su slibinu. Ir kovési slibinas ir jo angelai, bet jie pralaiméjo, ir nebeliko jiems vietos danguje. Taip buvo iømestas didysis slibinas, senoji gyvaté, vadinamas Velniu ir Øétonu, kuris