### Kuva2

Toinen opetuslapsi, Andreas, toimi toisella tavoin. Hän kierteli katselemassa ympärilleen. Arvioi, mitä kansa oli tuonut mukanaan ja sanoi Jeesukselle: Joh. 6:9 Viisi leipää ja kaksi kalaa. Mitenkä ne nyt riittäisivät tuhansille ihmisille? Tosi tyhmä idea. Andreas takuulla tiesi, ettei edes viisi isoa leipää ja kaksi isoa kalaa riittäisi ja nämä leivät ja kalat olivat pieniä. Ehkä Andreas itsekin ajatteli, että tosi tyhmä juttu, ei näistä mihinkään riitä, mutta kerronpa Jeesukselle.

Ehkä sinäkin mietit ja katselet, että mitä voitas porukalla saada aikaiseksi ja kyselet ihmisten ideoita evankeliumin eteenpäin viemiseksi. Aina kannattaa kertoa Jeesukselle kaikki mitättömät ja aivan tyhmältäkin tuntuvat ajatukset ja ideat. Silloinkin on hyvä muistaa: Sananl. 10:22 Sä et koskaan tiedä, milloin Jumala käyttää jotain tyhmää ideaa tehdäkseen jotain suurta ja mahtavaa. Jumala tahtoo muuttaa sinun niukkuutesi yltäkylläisyydeksi, siunaukseksi monille.

# ESSI JA ELMERI

Andreas kertoi tyhmän ideansa Jeesukselle, eikä Jeesus nauranut hänelle, ei ajanut pois, vaan pyysi pienen pojan eväineen luokseen. Se poika toi ohraleipiä, köyhän kansan ruokaa. Ohrasta leivotusta leivästä tuli helposti mahakipuja ja siksi usein sekaan laitettiin arvokkaampaa vehnäjauhoa. Mutta pienellä pojalla ei todennäköisesti ollut sellaisia ylellisyyksiä. Jeesus käski kaikkien asettua istumaan; väkijoukko hiljeni ja varmasti mietti, että mitähän seuraavaksi tapahtuu…

### Kuva 3

Jeesus otti leivät ja kalat, katsoi ylös taivaaseen, ja kiitti Jumalaa pienistä, köyhistä, helposti mahakipuja aiheuttavista ohraleivistä ja pienistä kaloista. Ei vähätellyt, eikä moittinut niitä, vaan kiitti niistä.

### Kuva 4

Sitten hän mursi leivät ja kalat, ja antoi palat opetuslapsilleen jaettavaksi ihmisille. Yksi ihminen otti ehkä vähän, antoi ruoka-astian toiselle, joka taas otti itselleen ja taas seuraava sai eteensä ruokaa ja sitä ruokaa aina vaan riitti ja riitti. Ottivatpa ihmiset, kuinka paljon tahansa, sitä oli aina jäljellä.

Kuvittele, kuinka pieni poika, jonka eväät olivat jaossa, katsoi vierestä ihmeissään ja sai nähdä ja ymmärtää Jumalan voiman ja ihmeellisyyden. Hänen pienet eväänsä ei loppunut; nälkäisistä tuli kylläisiä. Jumala on erikoistunut käyttämään tyhmiä ideoita, tekemään mahdottomista mahdollisia. Ei pelkät leivät ja kalat ois riittäneet, mutta Jeesuksen käsissä ne ruokki suuren määrän ihmisiä.

Älä sinäkään halveksi pienintäkään asiaa, ideaa tai työpanosta, minkä annat Jeesukselle. Ilman Jeesusta et sinun lahjoillasi, taidoillasi, rahoillasi, ajallasi jne. ole paljon arvoa, mutta kun sinä annat ne Jeesukselle, niin lopputuloksen suuruus on niin valtava, ettet pysty sitä arvioimaan. Osaatkos sä kiittää sun ohraleivistä? Niistä lahjoista tai taidoista mitä sä olet saanut, ja mitkä sinusta ehkä tuntuu pieniltä ja vähäisiltä ja muiden rinnalla huonoilta? Annatko sä Jeesukselle sinun (näytä samat tavarat kuin alussa) aikasi, rahasi, kätesi, jalkasi, korvasi, suusi, silmäsi, polkupyöräsi, älypuhelimesi ja sanot, että Jeesus siunaa nämäkin, niin että niistä on iloa monille, monille ihmisille ja niin että ilosanoma Jeesuksesta saa mennä eteenpäin? Sananl. 10:22

kuva5 Kun kaikki olivat syöneet mahansa täyteen leipää ja kalaa, paljonko jäi ruokaa vielä tähteeksi? 12 koria. Kun kaikki olivat syöneet mahansa täyteen leipää ja kalaa, paljonko jäi ruokaa vielä tähteeksi? 12 koria. Jeesus ei jätä mitään hommaa puolitiehen. Vaikka se pieni poika antoi kaiken, mitä hänellä oli, hän ei itse jäänyt ilman. Hän sai mahansa ääriään myöten täyteen, sai nähdä, kuinka tuhannet ihmiset tulivat