her, hvad der ligger i betegnelsen 'skoletræt'. En betragtning kunne være, at det skyldes, at hun ikke besidder den fornødne kapital i feltet, men at hun i kraft af sine forældre, opdragelse m.v. har en habitus, hvor netop uddannelse er særlig vigtig. Man kunne her have tanker gående på, om der i hendes habitus og dermed ud fra hendes perceptionskriterier er nogle kapital former, der har større værdi, end hvad hun i praksis er i stand til at leve op til. Hun indskriver sig fuldstændig i normen om, at uddannelse er vigtig, men det er vigtigt at det er 'den rette' elevplads. Hvis vi tager udgangspunkt i Bourdieu, kan vi argumentere for, at på baggrund af hendes fortælling om tidligere oplevelse med nederlag på elevplads, hvilket medførte en sygemelding med stress, samt måden hun betragter sig selv som ikke fagligt stærk, kan være udtryk for, at hun selv tvivler på, hvorvidt hun besidder den kapital, der skal til for at gennemføre en elevplads. På grund af denne usikkerhed og et stærkt ønske om at få succes i en ny elevplads bliver Birgittes søgen efter 'den rette' endnu stær kere. Af samme grund ser hun måske sig selv som 'kræsen' , da hun har svært ved præcist at fastsætte, hvor hun hører til og måske som Bourdieu ville udtrykke det, har en fornemmelse af ikke at høre til, eller befinde sig i modsatfyldte positioner. I Birgittes tilfælde synes den sociale lidelse at komme til udtryk ved, at hun indskriver sig i normen om uddannelse, samt at nogle uddannelser er mere værd end andre. Samtidig synes der at være spor af, at hun i en vis grad kan have svært ved at tro på, at hun i praksis kan leve op til uddannelse i det hele taget, og dermed nedvurderer hun sig sel v og betegner sig som 'kræsen'. Ud fra ovenstående kan vi ligeledes argumentere for, at hun ser et hierarki i udannelsernes værdi, hvor de boglige uddannelser rangerer højest. Denne forståelse kan afspejle hvordan uddannelserne i samfundet tillægges forskellig værdi. Bourdieu ville sige, at eliteskolerne og universiteterne har den højeste værdi. Ud fra dette kan vi se det som om hun anvender dette herredømme over hvilke perceptionskategorier og vurderingskriterier, der giver værdsættelse og social anseelse i forhold til uddannelse. Dermed kan vi se at hun er udsat for symbolsk vold, hvilket medfører, at hun nedvurdere sig selv. Disse perceptionskategorier stammer både fra hendes habitus samt de objektive strukturer. Ud fra hendes fortælling er der tegn på, at hun ikke formår at efterleve dette og dermed kommer i klemme mellem de objektive strukturer og hendes praksis. Dette forhold med søgen efter netop 'den rette' elevplads mener vi ligeledes kan ses ud fra en betragtning om, at hun befinder sig i det sociale felt, hvor et princip om selvrealisering vægtes. Et princip, som hun fuldt ud forsøger at efterleve, idet hun vægter at blive lyttet til. Birgitte giver samtidig udtryk for, at hun har meget brug for at blive 'afklaret', 'at få et spark', og 'at blive hjulpet på vej', hvilket kan medføre, at hun ikke fremstår som et selvstændigt og handlende individ, hvilket hører til i det sociale felts logikker, når der tales empowerment. Hun indskriver sig dog i de logikker på det sociale felt, som i følge Kasper Villadsen handler om at lade sig