туженог професор доктор М. Е. да је он за овај случај незванично сазнао и да је сазнао да је терапију за пацијента коју је тужиља наручила случајно избрисао лекар интерниста. ......године утврђује се у току првостепеног поступка тужиља је поднела захтев за споразумни престанак радног односа, ....... исте године раздужила се радном одећом, дозиметром а ........године тужени је дао одговор на захтев тужиље и обавестио тужиљу да И. за о. прихвата споразумни прекид радног односа под условима које је тужиља изнела у захтеву под 2. да се узима на знање да је тужиља дала отказ уговора о раду али не на основу члана 178. став 3. већ на основу члана 178. став 1. Закона о раду, да је у обавези да И. за о. врати износ од 252.400,00 динара на име средстава уложених у стручно усавршавање као и накнаду зараде у износу од 2.107.5558,98 динара за време и у току усавршавања која јој је исплаћена, а то време није провела на И. .......године тужени И. извештава тужиљу да је грешком у тексту уместо речи прихвата захтев за споразумни раскид требало да стоји не прихвата захтев за споразумни раскид. Након што је тужиљи престао радни однос запослила се у Републици Ц. Г. као странац у Подгорици у К. ц. Ц. Г. на К. за о. и р. на радно место лекар-радиотерапеут. Утврђује се да је за време специјализације тужени И. тужиљи исплатио укупно на име трошкова стручног усавршавања 251.900,00 динара, пре закљученог уговора о уређивању међусобних права и обавеза од ........године. На име стручног усавршавања након закључења уговора од .......године тужиљи је исплаћено 54.000,00 динара. У току радног односа за време стручног усавршавања на име накнаде зараде је исплаћен укупан износ од 2.107,558,98 динара али пре закључења уговора о уређивању међусобних права и обавеза исплаћен јој је износ од 1.112.679,14 динара а након закључења уговора исплаћен јој је износ од 994.879,84 динара. Утврђује се да тужиља удата, да има супруга П. који је незапослен, да је мајка малодобног детета старог .... година. Због тога што је радила више од 24 часа након дежурства долазила кући преморена, исцрпљена, бригу о сину је због тога преузео и искључиво водио њен супруг. Због стреса на послу преморености имала је несанице, стомачне тегобе али се због истих није обраћала лекарима. О свим дешавањима и проблемима на послу и у вези са послом разговарала је са својим супругом. Утврђујући на описани начин правилно и потпуно чињенично стање, правилно одлучује првостепени суд делимично усвајајући тужбени захтев уз образложење које у потпуности прихвата и овај суд и на њега упућује. Одредбом члана 18. Закона о раду је прописано да је забрањено непосредна и посредна дискриминација лица која траже запослење као и запослени с обзиром на пол, рођење, језик, расу, боју коже, старост, трудноћу, здравствено стање, односно инвалидност, националну припадност, вероисповест, брачни статус, породичне обавезе, сексуално опредељење, политичко или друго уверење, социјално порекло, имовинско стање, чланство у политичким организацијама, синдиката или неко лично својство. Чланом 20. је прописано да дискриминација из члана 18. Закона забрањена између осталог у односу на услове рада и сва права из радног односа. Одредбама члана 21. Закона о раду је предвиђено да је забрањено узнемиравања које у смислу овог Закона јесте свако нежељено понашање узроковано неким од основа из члана 18. Закона који има за циљ или представља повреду достојанства лица које тражи запослење као и запосленог а који изазива страх или ствара непријатељско понижавајући или