respektive definitioner av nationell miljöstatus. Vi anser att detta system gör att bedömningarna känns mer godtyckliga än om gemensamma mål och bedömningsgrunder hade använts av alla medlemsstater. Sverige har ju ofta hög svansföring och höga ambitioner i miljörelaterade frågor (ofta utan motsvarighet i verkligheten), medan en del andra länder i vårt grannskap har en annan inställning och därmed kan ha betydligt lägre ambitionsnivå för vad som bedöms som god status i miljön. God miljöstatus är och ska ses som en politiskt satt nivå, snarare än något som enbart vilar på god vetenskaplig grund och vi anser att detta tydligt ska framgå.

I rapporten anges att i samband med att den inledande bedömningen uppdateras så uppdateras även definitionerna av god miljöstatus. Vi upplever inte att dessa har samråtts och undergått remissförfarande och skulle gärna ge synpunkter på valet av definitioner och därmed gränsnivåer för god status för många indikatorer.

SFPO konstaterar att olika (biologiska) indikatorer har olika referensperioder och referensscenarier. Ska man tolka det som att referensperioderna är godtyckligt satta eller bara som att hela systemet är dåligt synkroniserat? Bedömningskriterier till många indikatorer är nationellt satta vilket teoretiskt gör att en bedömning av samma indikator i t.ex. Sverige, Danmark och Polen kan få helt olika resultat i de olika länderna. En del indikatorer verkar också vara helt nationellt valda.

Bedömningarna enligt bedömningskriterierna blir väldigt kategoriska och svartvita - över eller under en mer eller mindre godtycklig gräns som teoretiskt innebär god ekologisk status (GES). Men det syns aldrig i redovisningen om något är mycket nära GES eller långt ifrån. Det vore önskvärt med en mer graderad och nyanserad skala med fler steg än bara rött och grönt då många indikatorer ligger nära GES men ger en onödigt negativ bild då de kategoriskt visas om under GES. Avvikelser nedåt från gränsvärdet förstärks ofta istället för att nyanseras genom valet av gränsvärden. Bilden som allmänheten får av tillståndet i miljön är därför är onödigt negativ. Detsamma gäller bedömningen av referensperioden. Omreferensperioden inte representerar GES, var den långt under eller bara lite under GES-nivån? Detta bör tas hänsyn till i den fortsatta bedömningen.

Man kan även ifrågasätta principen one out - all out, när flera bedömningspunkter är positiva och en är negativ att då sammanfatta läget som enbart negativt anser vi blir missvisande. Man bör även förtydliga och markera när bedömningen om ifall GES nås eller inte nås är osäker (på grund av bristande dataunderlag etc.) genom att t.ex. strecka färgen i dessa områden.

- 3. Bedömningar av fiskar och fiske

SFPO vänder sig starkt emot att rapporten och dess underlagsrapporter lider av svepande formuleringar om utfiskning och överfiske som helt saknar vetenskaplig grund. Vi vänder oss också emot att allt fiske oavsett metod eller plats framställs som en negativ påverkan på miljön - samtidigt som industri och jordbruk nyttjar havet som en soptipp! (jfr ovan). Man skriver också på ett par ställen att trålning inte är en selektiv fiskemetod. Detta uppfattar vi som ett direkt hån mot den massiva redskapsutveckling som har skett i Sverige initierad av yrkesfiskare med olika typer av art- och storleksselektion som mål och utfall och påståendet är uppenbart helt grundlöst. Läs gärna mer på SLU:s sida om utveckling av selektiva redskap för att se hur verkligheten ser ut! Landningsskyldigheten bör omnämnas tydligare i rapporten då den innebär en helt ny regim för fisket i EU och starkt kommer påverka hur fisket bedrivs.

På s 64 står det att trålning skadar botten och tar ut icke-målarter som marina däggdjur, fåglar och fiskar (oönskad bifångst). Marina däggdjur fångas så gott som aldrig i trål, utan i större