Karstijärvikut karstivormiks nimetada ei ole korrektne, kuna tegemist on karstialal asuva ajutise veekoguga, mille piires on karstivorme (lehtreid, lõhesid jne), kuid mis ise ei ole karstiprotsesside tulemusel moodustunud pinnavorm. Karstijärvikut võib defineerida kui ajutist seisuveekogu, mis kujuneb karstilise tekke, toite ja/või äravooluga aluspõhjalisse nõkku. Karstijärvik on erialakirjanduses levinud ja valdkonna spetsialistidele arusaadav üldkasutatav termin. Näiteks on terminit kasutatud Tallinna Ülikooli Ökoloogia keskuse 2019. aastal koostatud aruandes 'Põhjaveekogumite seosed maismaaökosüsteemide ja pinnaveekogudega, hüdrogeoloogilised mudelid ning seirevõrgu kujundamine' (https://www.envir.ee/sites/default/files/pohjaveest\_soltuvate\_okosusteemide\_kontsept\_mudeli d\_lopparuanne.pdf).

Punktiga 18 VeeS § 161 lõige 3 kehtetuks ja lisatakse uuesti VeeS Punktiga 18 VeeS § 161 lõige 3 kehtetuks ja lisatakse uuesti VeeS 18 punktiga 19 § 161 lõige 3. Punktiga 18 tunnistatakse VeeS § 161 lõige 3 kehtetuks ja taaskehtestatakse uuesti lõikes 3, arvestades Maaeluministeeriumi ettepanekuga kehtestada lõikes 3 nimetatud nõue 2023. aasta 1. jaanuaril. Maaeluministeerium vajab rohkem aega VeeS § 161 lõike 4 alamakti väljatöötamiseks seoses aeganõudvate analüüsidega. Normitehniliselt ei ole muud võimalust, kui sätte kehtetuks tunnistamine ja uuesti kehtestamine, sest säte on jõustunud 01.01.2021, aga kõnesoleva eelnõu menetlus alles käib.

Punktidega 20 ja 21 VeeS § 162. Paragrahvist jäetakse välja sätted, mille järgi Punktidega 20 ja 21 VeeS § 162. Paragrahvist jäetakse välja sätted, mille järgi 20 ja 21 vedelsõnniku laotamine koguses, mis vastab 400 või enamale loomühikule, on lubatud ainult Keskkonnaameti heaks kiidetud vedelsõnniku laotamise plaani alusel. Põllumajandustootja peab sõnniku laotamisel järgima veeseadusega reguleeritud sõnniku laotamise nõudeid ning kandma põlluraamatusse andmed tehtud tööde ja väetise, sealhulgas kasutatud tahe- ja vedelsõnniku koguste kohta. Kuna sõnnikulaotusplaani kantavad andmed ei kajasta kindlalt elluviidavaid tegevusi ja kõik andmed sõnniku tegeliku kasutamise kohta on kohustuslik kanda põlluraamatusse, siis ei ole mõistlik nõuda eraldi informatiivse dokumendi esitamist Keskkonnaametile.

Punktiga 22 VeeS § 165 lõikes 5 sõna 'karstilehtrist' sõna de ga 'karstivormist Punktiga 22 VeeS § 165 lõikes 5 sõna 'karstilehtrist' sõna de ga 'karstivormist 22 ja -järvikust ' . Selgitus on seletuskirja terminit selgitavas osas.

Punktiga 23 VeeS § 168 lõikeid 3 ja 4. Lõike 3 muudatus tuleneb eelnõu punktis 4 Punktiga 23 VeeS § 168 lõikeid 3 ja 4. Lõike 3 muudatus tuleneb eelnõu punktis 4 23 tehtavast muudatusest. Lõiget 3 täiendatakse piirangutega, mis kehtisid Vabariigi Valitsuse 21.01.2003 määruses nr 17 'Pandivere ja Adavere -Põltsamaa nitraaditundliku ala kaitse- eeskiri' kuni 1. oktoobrini 2019, kuid veeseaduse kodifitseerimise käigus jäid ekslikult seadusest välja. Need olid järgmised: maa kasutuse sihtotstarbe muutmine; loodusliku rohumaa, metsa või soo ülesharimine; vee kvaliteeti ohustava ehitise rajamine; maavara või maa-ainese kaevandamine; heitvee pinnasesse juhtimine; metsa lageraie; kuivendussüsteemi ehitamine; kalmistu või matmiskoha rajamine. Neid piiranguid ei olnud võimalik kehtestada Vabariigi Valitsuse 06.12.2019 määruses nr 100 'Nitraaditundliku ala määramine ja põllumajandusliku tegevuse piir angud nitraaditundlikul alal' , kuna põhiseaduse kohaselt peavad piirangud olema kehtestatud seadusega. Veeseaduse muutmisega tekkis võimalus sätestada eelnimetatud piirangud seaduses. Uusi piiranguid seadusega ei kehtestata. Täpsustatakse, et piirangud kehtivad nii oluliste allikate ja karstivormide ning karstijärvikute sees kui ka välispiirist 50 m ulatuses. Kehtiva seaduse eesmärk on samuti keelata loetelus nimetatud tegevusi kaitstava objekti sees, kuid sõnastusest see ei selgu.