## LENGE LEVE INEPTOKRATIET

Ineptocracy: A system of government where the least capable to lead are elected by the least capable of producing, and where the members of society least likely to sustain themselves or succeed, are rewarded with goods and services paid for by the confiscated wealth of a diminishing number of producers. Dette er en god beskrivelse av den sosialdemokratiske samfunnsmodellen vi har i Norge, og i de fleste vestlige demokratier, hvor Staten opptrer som «den store fiksjon gjennom hvilken alle streber etter et levebrød på bekostning av alle andre» (F. Bastiat). Legalisert plyndring er selve fundamentet i den moderne velferdsstaten, uriktig omtalt som «nødvendig omfordeling av samfunnets ressurser». I Finansavisen 16. januar kom finansministeren med uttalelser som støtter mitt syn om at Staten i lang tid har plyndret den produktive kapitalen, og at resultatet er en ødelagt samfunnsøkonomi og et overdimensjonert statsapparat fullstendig ute av kontroll. Det Johnsen egentlig sier er:

- - At vi har en kostnadsutfordring i norsk økonomi (les: ute av kontroll)
- - At det er umulig å måle produktiviteten i offentlig sektor (les: systemsvikt)
- - At oljepengene er brukt til å ansette folk i offentlig sektor og at det er et politisk valg for å skape et samfunn av bedre kvalitet (les: plyndring av produktiv kapital)
- - At Stortinget i 2005 besluttet at det ikke er nødvendig å sikre tilstrekkelig inndekning for fremtidige pensjoner (les: pyramidespill omfremtidige pensjoner - Ponzi scheme)
- - At den norske velferdsstaten i dag går med et underskudd som uten betydelige effektivitetsendringer tilsvarer 8-9 %i økte skatteinntekter (les: fallitterklæring)

Du må tro på Julenissen for å tro på de effektivitetsendringer Johnsen snakker om. Systemsvikten som bl.a. Gjørv-utvalget påpeker i sin rapport, er nærmest total i offentlig sektor. Det «fine» i følge Johnsen, er at dette er et bevisst valg som har gjort det mulig å ha 840 000 ansatte i offentlig sektor, som representerer 1/3 av de sysselsatte i landet, og vesentlig mer enn i Sverige. Og det ansettes 300 nye byråkrater hver eneste måned. «En helt bevisst politikk», sier Johnsen. Han forsøker ikke en gang å påstå at han var «utilregnelig i gjerningsøyeblikket». Ineptokrati på høyt nivå! Når finansministeren uttaler seg om hvor ille det står til, burde man forvente at han sier noe konkret om hvordan vi kommer oss ut av uføret. Det gjør Johnsen imidlertid ikke. Skal vi dømme etter svaret hans, når det gjelder de 414 milliardene, som er opptjente rettigheter i Statens pensjonskasse, men som ikke er fullfinansiert, er det all grunn til bekymring: «Det er opp til fremtidige politikere omde vil åpne den boksen» , svarer Johnsen. Med andre ord har Johnsen vært med på å innføre et pyramidespill (Johnsen var leder av Pensjonsutvalget), som han nå fraskriver seg ansvaret for. Mon tro om Johnsen og resten av våre folkevalgte fraskriver seg ansvaret for sammenbruddet i den sosialdemokratiske samfunnsmodellen? Det haster med en debatt om hvordan vi bruker den produktive kapitalen, og hvor ødeleggende et ufattelig stort statsapparat, finansiert med stadig økende skatter, er for vår «felles velferd». Det har Skatter og avgifter aldri vært slik at skatter og avgifter «bygger velferd». Det motsatte er tilfellet. forkrøpler produktivitet og økonomisk vekst i stedet for å stimulere det, fordi skatter og avgifter fratar (produktive) mennesker og bedrifter ressurser som de ellers ville brukt på en annen og bedre måte, dvs. til å øke samfunnets produksjonsfaktorer, og dermed bidra til økt vekst og velstand for