### Metod

Jag har använt mig av kamerorna som ingår i Magnetometers Ionospheric Radars All-sky Cameras Large Experiment (MIRACLE), som är ett samarbete mellan Finska Meteorologiska Institutet och Institutet för rymdfysik i Uppsala med flera, samt en 1 kamera på Sydpolen som sköts av det japanska National Institute of Polar Research. Satellitpositioner kommer från NASA:s Satellite Situation Center (SSC) som även tillhandahåller mjukvara med ett webbgränssnitt för att hitta magnetiska konjunktioner Query mellan satelliter och markstationer. Detta görs på SSC:s webbsida under . Andra funktioner på SSC visar helt enkelt en satellits position, antingen grafiskt eller som en lista på koordinater. På Query-sidan väljs först och främst satelliter, i detta fall Cluster 1-4. Här finns även de svenska satelliterna Viking, Freja och Astrid II samt vår enda naturliga satellit, månen. Sedan väljs tidsintervall. Först och främst väljs de datum bort då det inte finns några norrskensbilder eftersom man då inte kan kontrollera huruvida det varit norrsken eller inte. För MIRACLE-stationerna sträcker sig norrskenssäsongen från ungefär september till någonstans runt april. Datumen kommer från MIRACLE:s availability catalogs , som berättar från vilka tider det finns tillgänglig bilddata, och beror på att det under sommarmånaderna är för ljust för att man ska kunna se norrskenet riktigt bra. För kameran på Sydpolen som ligger på det södra halvklotet är det precis tvärtom. Här uppnås de bästa förhållandena för att kunna se polarskenet under perioden april- september. De exakta datumen för varje station framgår av tabell 1. Det sista som väljs på Query Satellite Combination -sidan är , alltså hur många satelliter som måste uppfylla valda villkor. Med andra ord hur många satelliter som måste passera en markstation At least 1 satellite(s) samtidigt för att det ska rapporteras av SSC. Jag har valt . Oftast finns ju de andra Cluster-satelliterna i närheten och även om de inte skulle göra det så har man ju intressanta data från en satellit. Nästa steg är att välja markstationer. Några markstationer (Ny Alesund, Kevo, Kilpisjärvi, Muonio och South Pole) fanns i SSC:s system och kunde enkelt väljas i listan Query Parameters under . För övriga stationer (Longyearbyen, Abisko och Hankasalmi) har jag manuellt lagt in koordinater. Dessa koordinater, som framgår av tabell 1, läggs in Edit/Add Ground Station Information Advanced under som blir tillgängligt efter att valts Interface Style Query Parameters som . Under ges man också möjligheten att välja koordinatsystem. Eftersom forskningen gäller norrsken som styrs av jordens magnetfält GM GEO är de geomagnetiska koordinaterna ( ) mer relevanta än de geografiska ( ). Som Conjunction Area box , alltså det område runt markstationen som måste passeras, har valts (GM) B Field Trace Trace Type . Längre ner på samma sida väljs som då man vill ha en satellit på samma magnetfältlinje som en markstation och inte rakt ovanför. Återigen eftersom norrskenet styrs av magnetfältlinjerna. Output Formatting GM Trace Coordinate GM, Spherical På har jag valt som och Subsatellite Coordinate som . Där kan också väljas format på datum, tid och avstånd. yy/mm/dd hh:mm:ss RE Förslagsvis och (jordradier, 6371,2 km). Man kan också göra en del andra val, exempelvis vilken magnetfältsmodell som ska användas. Här har jag använt de förvalda värdena.