Ustavnega Ustavnega sodišča Republike Slovenije od leta 1992 dalje ). Temu pristopu tako sledijo 7. člen, 8. člen in 21. člen. Za delovanje (odločanje, poseganje v pravice, določanje obveznosti) s strani javnega sektorja (javne oblasti) velja strogo načelo zakonitosti, za zasebni sektor pa je to načelo nekoliko omiljeno v smislu, da lahko splošne določbe Splošne uredbe ter predloga zakona določajo splošna pravila za posege v varstvo osebnih podatkov, ki se jih nato konkretno uporabi v praksi preko ocene učinkov na varstvo osebnih podatkov. Tako (delno) omiljeno spoštovanje načela zakonitosti za zasebni sektor (pogodbe, storitve) je zahteva iz točk (a), (b) (d) in (f) prvega odstavka člena 6 Splošne uredbe. Načelo stroge sorazmernosti Pri izvajanju posegov v pravico do varstva osebnih podatkov oziroma odločanja za obdelavo osebnih podatkov je treba izhajati iz načela sorazmernosti iz (b) in (c) točke prvega odstavka 5. člena Splošne uredbe ter 2. člena v zvezi s tretjim odstavkom 15. člena Ustave Republike Slovenije, izvedbeno pa je treba nato izhajati iz ustavnosodne presoje Ustavnega sodišča Republike Slovenije - z uporabo strogega 21 testa sorazmernost i (predvsem odločba US, št. U -I-60/03, 4. 12. 2003 , zlasti 30. točka v zvezi s 17. točko odločbe). Načelo namenske obdelave osebnih podatkov Določbe predloga zakona o namenski obdelavi osebnih podatkov (zlasti drugi odstavek 7. člena Predloga ZVOP- 2) tudi izhajajo iz drugega odstavka 38. člena Ustave Republike Slovenije (»Zbiranje, obdelovanje, namen uporabe, nadzor, in varstvo tajnosti osebnih podatkov določa zakon.«), kar pomeni da kadar se po Ustavi ali Splošni uredbi obdelava osebnih podatkov določa z zakonom, mora biti namen njihove obdelave tudi izrecno določen v zakonu. Poleg tega je načelo namenske obdelave osebnih podatkov določeno tudi v drugem stavku prvega odstavka 38. člena Ustave Republike Slovenije (»Prepovedana je uporaba osebnih podatkov v nasprotju z namenom njihovega zbiranja.«). Navedeni del ustavne določbe (za razliko od določbe drugega odstavka 38. člena Ustave) je s predlog om zakona (8. člen Predloga ZVOP - 2) delno omejen (relativiziran) saj morajo glede na določbe četrtega odstavka člena 6 Splošne uredbe biti omogočene tudi obdelave osebnih podatkov v druge namene. Tovrsten pristop omogočajo tudi določbe tretjega odstavka 15. člena Ustave Republike Slovenije o omejitvah človekovih pravic s pravicami drugih oseb. Vendar pa je ta odstop dosledno uveljavljen le na področju, kjer je Splošna uredba primarna, torej glede obdelav za zasebne namene - in še tam ima ta rešitev zakonsko podlago (6. člen Splošne uredbe), medtem ko je za obdelave zaradi izvrševanja javnega interesa in javne oblasti - izrecno določilo, da lahko to določa le (področni) zakon. Delno relevantno načelo »prepovedano vse, kar ni izrecno dovoljeno« Za morebitne represivne posege države v človekove pravice ali temeljne svoboščine in interese še 22 vedno velja načelo »prepovedano je vse, kar ni izrecno dovoljeno« , torej - da mora država za vsak poseg imeti izrecno dovoljenje (pooblastilo) v zakonu. Za posege s strani zasebnega sektorja pa navedeno načelo velja le omejeno v skladu z določbami predloga zakona (npr. prepovedi prodaje osebnih podatkov v določenih prim erih) in točkami (a), (b) (d) in (f) prvega odstavka 6. člena Splošne uredbe.

#### 2.5. Poglavitne rešitve

8