zakonodaje zakonodaje o varstvu osebnih podatkov EU) . Sistemski pristop zakona je, da precej upošteva obstoječo nacionalno pravno ureditev (ustavnopravno), ustaljene rešitve iz področnih zakonov Nemčije ter tradicionalno prakso varstva osebnih podatkov v Nemčiji.

- I. Del zakona velja za vsa področja obdelave osebnih podatkov, tako tudi za področje nacionalne varnosti, obrambe in pomeni tudi izvedbo določb Direktive (EU) 2016/680. Enako velja za pristojnosti Zveznega pooblaščenca za varstvo osebnih podatkov (nadzorni organ za varstvo osebnih podatkov).

V 2. členu so podane definicije subjektov javnega in zasebnega sektorja. 3. člen določa (na posreden način) uporabo strogega načela zakonitosti za javni sektor (javno oblast) - stroga uporaba (in interpretacija) (e) točke prvega odstavka člena 6 Splošne ur edbe. 4. člen določa dokaj široko uporabo videonadzora glede javnih površin, pri čemer se upoštevajo tudi legitimni interesi upravljavca (3. točka prvega odstavka - izvedba (f) točke prvega odstavka člena 6 Splošne uredbe). V 22. členu so določena pravila (pravn e podlage) glede obdelave posebnih vrst osebnih podatkov - podano je pooblastilo upravljavcem (sicer po predpisanih strogih pravilih) kako naj tehtajo možnost obdelave posebnih vrst osebnih podatkov v konkretnih primerih, kar pa lahko določi tudi področna zakonodaja (izjemoma) Na ta način je nekoliko nadgrajen sistem iz člena 9 Splošne uredbe. Ko gre za obdelavo teh podatkov v druge namene se po uvodnem delu drugega odstavka upošteva tudi področna zakonodaja. 24. člen določa dokaj stroga pravila glede obdel ave osebnih podatkov v druge namene - le za potrebe preprečevanja nevarnosti za državno ali javno varnost ali za 28 kazenski pregon ali če je to potrebno za uveljavljanje, izvajanje ali obrambo civilnopravnih zahtevkov, če ne prevladujejo interesi posameznika, na katerega se nanašajo osebni podatki, za izključitev obdelave osebnih podatkov. V 35. členu so določene omejitve pravice do izbrisa osebnih podatkov - če bi bil poseg nesorazmeren ali pa gre le za minimalno korist za posameznika. III. Del zakona določa izvedbo določb Direktive (EU) 2016/680. Določbe v njem, ki so enake ali podobne istim, ki so v Splošni uredbi ali v predhodnih delih zakona izhajajo iz pristopa (kot je določen že v I. delu zakona), po katerem je nacionalnemu zakonod ajalcu prepuščeno, kako bo izvedel določbe navedene Direktive in lahko tako tudi uporabi (z vidika pravne varnosti) splošni sistem urejanja varstva osebnih podatkov iz Splošne uredbe. Znano je sicer tudi, da je sprejeti Zakon o prilagoditvi in izvajanju zakonodaje o varstvu osebnih podatkov 29 EU deležen (sicer neupoštevanih) kritik iz dela zasebnega sektorja in dela javnosti , češ da ni dovolj v skladu z določbami Splošne uredbe - da naj bi bile občasno njegove določbe prestroge ali preširoke. Za domnevati je, da je Nemčija glede teh vprašanj (vidiki domnevne neskladnosti določb Zakona o prilagoditvi in izvajanju zakonodaje o varstvu osebnih podatkov EU v razmerju do določb Splošne uredbe) izhajala iz podlage varstva temeljnih pravic po Temeljnem zakonu (Ustavi) Zvezne republike Nemčije ter ustaljene ustavnosodne presoje Zveznega Ustavnega sodišča Zvezne republike Nemčije.

#### 5.3. Republika Avstrija

Republika Avstrija je v letu 2017 sprejela Zvezni zakon, s katerim se spreminja Zakon o varstvu osebnih 30 podatkov iz leta 2000 (Zakon o prilagoditvi varstva osebnih podatkov 2018) . Sprejeti zakonski okvir precej sledi dosedanji ureditvi varstva osebnih podatkov v Republiki Avstriji, Avstrija je namreč izbrala način novelacije (spremembe in dopolnitve) veljavnega zakona. 1. člen veljavnega zakona, ki ureja varstvo osebnih podatkov kot osebno človekovo pravico in ima (uradni) pravni pomen ustavne norme, ni bil spremenjen zaradi neobstoja zahtevane dvotretjinske večine vseh poslancev in poslank Državnega zbora Republike Avstrije za ustavno revizijo, kar pomeni, da je Avstrija

14