Ekstremni primer, ki ga ta ureditev preprečuje, je ti. nastanek/omogočanje »totalne nadzorovalne 89 družbe«. Pre dlagani pre prečevalni pristop izhaja iz francoske » afere SAFARI « iz leta 1974 , ko so se v Francoski republiki izvrševale zakonodajne priprave, da se preko povezovanj množice informatiziranih zbirk osebnih podatkov doseže nastanek ene (centralne; centralizirane) zbirke osebnih podatkov, za povezovanje pa bi se uporabila takratna fra ncoska enotna matična številka občana (INSEE koda). Projekt je bil na koncu preklican zaradi nasprotovanja javnosti oziroma razumevanja, da uvedba takšne totalne družbe nadzora nikakor ne more biti dopustna v razmerah, ki niso ne izredno niti vojno stanje, pa še takrat bi lahko tovrstna ureditev bila dopustna le začasno in v skladu z načelom sorazmernosti. Posebna zakonska ureditev povezovanja osebnih podatkov je določena tudi v Zakonu št. 2472/1997 o varstvu osebnih podatkov Helenske republike. V f) točki 2. člena je določena definicija povezovanja, po kateri »povezovanje pomeni sredstvo za obdelavo, ki vkl jučuje možnost uskladitve podatkov iz ene zbirke osebnih podatkov do osebnih podatkov iz druge zbirke osebnih podatkov ali zbirk osebnih podatkov, katere upravlja drug upravljavec ali upravljavci za drug namen.» 8. člen določa, da v primerih, ko se povezuj e zbirke osebnih podatkov z občutljivimi osebnimi podatki ali se uporablja povezovalni znak, da je potrebna odločitev nadzornega organa za varstvo osebnih podatkov Helenske republike glede ustreznosti povezovanja. Definicija povezovanja je zdaj urejena v samem členu (tretji odstavek), pri čemer je po novem določena tehnološko nevtralno ozir. bolj splošno, tako da lahko vključuje različne tehnične načine izvajanja povezovanja zbirk, ki so se pojavila v zadnjih deseti h letih. Definicija se namesto na sam način povezovanja osredotoča zlasti na obseg in pogostost povezovanja, ter tveganja, ki pri tem nastajajo. Bistveno vprašanje pri presoji, ali določeno dostopanje do uradne zbirke šteje za povezovanje je, ali zaradi ta kšne povezave nastanejo znatno večja tveganja za pravice posameznika. Tako je vseeno, ali se povezovanje izvede samodejno oz. brez zahteve uporabnika (npr. da informacijski sistemi medsebojno čez noč posodabljajo osebne podatke ob spremembah kot v primeru Centralnega registra prebivalstva) ali pa na zahtevo uporabnika (primer eSociala, kjer sistem na zahtevo uporabnika z uporabo različnih centralnih gradnikov pridobi osebne podatke posameznika iz 44 zbirk). Posledice pa so v praksi iste. Prav tako je vseeno , ali se prejeti podatki združijo šele pri uporabniku ali na kakšnem mestu pred njim (primer rešitve ti. »Pladenj«). Prav tako se kot povezovanje šteje tudi vodenje različnih zbirk pri istem upravljavcu ali obdelovalcu, razen če so organizacijsko in tehnično ustrezno ločene, saj bi sicer kršitev pravil varstva osebnih podatkov na eni od povezanih zbirk lahko imela posledice še za ostale povezane zbirke. Smiselno ena ko velja tudi v primeru, če isti pogodbeni obdelovalec vodi različne zbirke za različne upravljavce. Če te zbirke niso ustrezno ločene, je tudi treba govoriti o povezovanju. Tako kot dosedaj pa se za povezovanje ne štejejo primeri, ko se pooblaščeni uporabnik v okviru upravnega ali drugega individualnega postopka prijavi v zbirko osebnih podatkov, iz katere je pooblaščen pridobiti osebne podatke posameznika (primeri aplikacij za posamične poizvedbe v centralnih registrih, kot je e-RISK v primeru Centralnega registra prebivalstva ali e-Poizvedbe na področju zdravstvenega zavarovanja). V takšnem primeru ni posebej povečanih tveganj za pravice in svoboščine posameznika. Ključna ra zlika med povezovanjem zbirk osebnih podatkov in posameznim pridobivanjem osebnih podatkov je v tem, da se posamezniku v primeru povezanih zbirk podatkov pred vsako posamično poizvedbo v zbirko podatkov ni treba posebej prijavljati v vsako zbirko osebnih podatkov. Vse navedeno za upravljavce, ki bi želeli povezovati svoje zbirke z uradnimi evidencami ali javnimi knjigami (kar vključuje tako povezavo med samimi uradnimi evidencami, povezavo med javnimi knjigami, povezavo med evidencami in javnimi knjigami, povezavo uradnih evidenc z drugimi zbirkami, povezavo javnih knjig z drugimi zbirkami kot tudi povezavo uradnih evidenc in javnih knjig z drugimi zbirkami), nalaga določene pripravljalne obveznosti . Intenzivnost teh obveznosti je odvisna od tveganosti podatkov zbirk i, s katero se želi povezovati. Za povezovanje z vsebinsko najbolj tveganimi uradnimi evidencami (zlasti: evidence posebnih vrst osebnih podatkov, evidencami premoženjskih in dohodkovnih podatkov) bo moral upravljavec po novem

104