- 3. poglavje - Videonadzor

###### K 74 . členu

Člen ureja videonadzor in varstvo osebnih podatkov. Ureditev se nanaša tako na javni kot na zasebni sektor, ne velja pa za videonadzor, ki ga izključno za domače namene izvajajo posamezniki. Prvi odstavek določa, da je za uvedbo video nadzora potrebna pravna podlaga. Drugi odstavek dodatno določa, da se ob obstoječi ustrezni pravni podlagi videonadzor uvede z ustrezno odločitvijo pristojne osebe (funkcionar, predstojnik, direktor subjekta javnega ali zasebnega sektorja, ki izvaja videonadzor. Odločitev mora biti pisna in obrazložena. Tretji odstavek določa obveznost objave obvestila o izvajanju videonadzora. Obvestilo mora biti objavljeno na takšen način, da se lahko oseba, ki vstopa v nadzorovano območje pred vstopom odloči, ali želi, da se njeni osebni podatki (podoba, glas itd.) obd elajo v video-nadzornem sistemu. Obvestilo se običajno objavi v obliki obvestilne table, nalepke ali na drug primeren način. Četrti odstavek določa vsebino obvestila, peti odstavek pa za določene informacije določa, da so lahko objavljene na spletnih straneh upravljavca, namesto na samemobvestilu, vendar mora biti v tem primeru na obvestilu zapisan naslov, kjer posameznik lahko najde zahtevane informacije. Namen možnosti, da se določene informacije objavijo na spletnih straneh je predvsem v stalnem ažuriranju podatkov in v zmanjšanju količine podatkov, ki jih je treba zapisati v obvestilo. Šesti odstavek določa pravno fikcijo seznanitve posameznikov z izvajanjem video nadzora, če so izpolnjeni pogoji iz prejšnjih odstavkov. Na podlagi tega lahko upravljavec sklepa, da osebe, ki so vstopile v nadzorovano območje soglašajo z obdelavo njihovih podatkov v mejah obvestila. Sedmi odstavek določa nabor podatkov, ki se obdelujejo za namen videonadzora v zbirki posnetkov video- nadzornega sistema. Drug zakon lahko določa drugačen nabor podatkov. Osmi odstavek določa obveznost zavarovanja dostopa do video -nadzornega sistema. Deveti odstavek določa rok hrambe video - nadzornih posnetkov na največ šest mesecev. Podatke je potrebno izbrisati, ko je dosežen namen obdelave, kar je lahko tudi že pred potekom šestih mesecev. Drug zakon lahko določa drugačen rok hrambe. V primeru, ko se posnetki predajo policiji za namen preiskave kaznivega dejanja, se za posnetke uporablja področna zakonodaja, ki ureja ravnanje z dokazi. Deseti odstavek določa omejitve izvajanja videonadzora. Prepovedan je videonadzor v prostorih, kjer posamezniki utemeljeno pričakujejo višjo stopnjo zasebnosti (dvigala, sanitarije, slačilnice, hotelske sobe in drugi in podobni prostori), seznam je torej odprt. Enajsti odstavek določa omejitev uporabe videoposnetkov izključno za namene, ki so bili navedeni v obvestilu ob nastanku posnetkov. Drugi zakoni lahko določijo drugače. Upravljavec video- nadzornega sistema mora zagotavljati dnevnik obdelav, iz katerega mora biti mogoče ugotoviti v katere posnetke je bilo vpogledano, kdaj in kako so bili uporabljeni ali komu so bili posredovani, kdo je izvedel ta dejanja obdelave, kdaj in s kakšnim namenom ali na kateri pravni podlagi. Dnevniški zapis se hrani dve leti, drug zakon pa lahko določa drugačno obdobje hrambe.

###### K 75 . členu

Člen določa omejitve videonadzora dostopa v uradne službene oziroma poslovne prostore. Prvi odstavek določa splošno pravno podlago za uvedbo videonadzora v zasebnem sektorju, pred uvedbo takšnega nadzora je treba izkazati potrebo po videonadzoru zaradi varnosti ljudi ali premoženja, zaradi zagotavljanja nadzora vstopa ali izstopa v ali iz uradnih službenih oziroma poslovnih prostorov. Drugi odstavek določa omejitve glede načina izvajanja video nadzora v zasebnem sektorju v stanovanjskih stavbah, v katerih so tudi uradni službeni oziroma poslovni prostori, in sicer se ta lahko izvaja le tako, da se snema vhodov v stanovanja.

99