LAUSUNTO

27.9.2020

muuttaminen edellyttää molempien sopijaosapuolten hyväksyntää myös poikkeuksellisissa tilanteissa, koska sosiaali- ja terveydenhuollon järjestämisvastuu on julkisella sektorilla. Korvausperusteita tulee selkiyttää siltä osin, että kaikkia sosiaali- ja terveydenhuollon palveluita ei ole tuotteistettu tai kuvattu. Lisäksi huomioon tulee ottaa, että kuntien ja kuntayhtymien seurantajärjestelmät omien kustannustensa suhteen vaihtelevat erittäin paljon ja ne eivät ole keskenään yhteismitallisia. Esimerkiksi tapa, jolla kunta hinnoittelee ja kohdentaa eri hallinnonaloille käyttämiensä tilojen kustannukset voi vaihdella merkittävästi kunnasta toiseen. Kuntien seuraamat yksikkö- tai palvelukohtaiset kustannukset saatetaan laskea esimerkiksi siten, että kunnalle vaikkapa tehostetussa asumispalvelussa oleva talousarviosumma jaetaan palvelun piirissä olevien asukkaiden määrällä ja tästä muodostuu seurattava 'kustannus'. Vaikka talousarviosumma pysyisi samana, voi palvelun 'kustannus' vaihdella merkittävästikin vuodesta toiseen, koske asiakasmäärä vaihtelee. Myös se, onko esimerkiksi tilakustannukset lainkaan mukana em. summassa vaihtelee. Elinkeinonharjoittajan osalta sopimushinta ja täysimääräinen korvaus tarkoittaa kaikkia toiminnasta aiheutuvia kustannuksia. Voitto on korvausta sijoitetusta pääomasta ja yrittäjän riskistä ja myös se on sisällytettävä kustannuksiin. Lakiehdotuksen 79 §:n mukaan järjestämisvastuussa olevan tahon on korvattava yksityiselle palveluntuottajalle 9 a §:n mukaisesta päätöksestä suoraan aiheutuneet ylimääräiset kustannukset ja muut taloudelliset menetykset. Tämä pitää tehdä aina sopimuksin etukäteen. Yksityisen palveluntuottajan näkökulmasta ei voi syntyä tilannetta, että yksityinen joutuisi ensin tuottamaan palvelun ja vasta sen jälkeen alettaisiin keskustella korvausten määrästä. Rahan tulee liikkua samanaikaisesti annettavan palvelun kanssa. Myös mahdolliset menetykset, joita palveluntuottajalle kertyy mahdollisten uusien poikkeusmääräyksiin verrattuna tuottoisampien asiakkaiden menetyksestä, on korvattava. Pahimmassa tapauksessa viranomaisen ankarat ja nopeasti toimeenpantavat määräykset voivat johtaa varsinkin pienempien yritysten kohdalla jopa pakkoon lopettaa elinkeinotoiminta. Lain viittaus 'järjestämisvastuussa oleva taho' voi tarkoittaa myös sellaista tahoa, joka ei ole entuudestaan palveluntuottajan sopimuskumppani. Myös tämän vuoksi poikkeuksellista toimintaa koskevat sopimusmenettelyt tulee kuvata lakiesityksessä tarkasti.

- 2. Kommentit koskien toimenpiteitä koronavirustaudin leviämisen estämiseksi oppilaitoksissa ja varhaiskasvatuksessa (57 a §)

Tartuntatautilakiin ei sisälly tällä hetkellä säännöstä, jonka nojalla viranomainen voisi päättää siitä, miten koulunkäynti ja varhaiskasvatus voitaisiin toteuttaa yleisvaarallisen tartuntatautiepidemian aikana mahdollisimman turvallisesti. Uudessa 57 a § pykälässä säädettäisiin siitä, että kunta voisi alueellaan tehdä päätöksen toimenpiteistä koronavirusepidemian leviämisen estämiseksi varhaiskasvatuksessa ja oppilaitoksissa. Pykälässä ehdotetaan, että toimenpiteet tulisivat velvoittaviksi vasta päätöksen johdosta, eivät suoraan lain nojalla. Varhaiskasvatuksessa riittävän etäisyyden ylläpitämisen vaatimus voitaisiin toteuttaa esimerkiksi niin, että lapsiryhmiä ei sekoiteta tai yhdistetä keskenään.