- K. F. Hofinger:

Myslím, že existuje konkurence, ale i kooperace. U nás je situace smíšená, existuje obojí. Jsou oblasti, kde je zdravá i nezdravá konkurence. Jsou iniciativy vycházející z určitého soukromého angažování se, a ty to mívají zpočátku těžké. Tyto iniciativy však mohou na regionální úrovni vést k tomu, že se setkávají zástupci různých zařízení, kteří si mezi sebou rozdělí úkoly. Chtěl bych uvést dva příklady. Na základě iniciativy Zemského oddělení pro rodinu byla zřízena pracovní skupina, která se pravidelně setkává a diskutuje a zároveň společně organizuje různé projekty a programy. Co se týče zákonných rozhodnutí, my jsme před dvěma lety zavedli v Horním Rakousku tzv. rodinnou konferenci. Ta se v oblasti sociální pomoci a podpory zabývala tím, co je možné uskutečnit a zorganizovat na zemské úrovni. Ale přiznávám, že společné skupiny se velmi často musí naučit dlouhodobě spolupracovat.

#### B. Eder:

V zásadě bych chtěl říci, že na regionální úrovni existuje konkurence i mezi nevládními organizacemi, které se snaží od státu získat určitou finanční podporu. Ale na základě dlouholetých zkušeností mohu říci, že zde existuje i určitá strukturovaná kooperace. To znamená, že jednotlivé svazy, které se zabývají otázkami rodiny, spolupracují se státem i mezi sebou. Zde bych chtěl upřesnit, že nejsem zajedno s panem Zemanem, který tvrdí, že otázka zřizovatele je tak nevýznamná. Domnívám se, že pluralita v existenci těchto nestátních zřizovatelů je důležitá, i když jsou třeba podporováni ze strany státu, a to pro lidi, kteří si mohou svobodně zvolit tu organizaci, která jim vyhovuje. Dovolte mi ještě krátkou poznámku k poslednímu příspěvku z publika. Vyrozuměl jsem, že je zde určitá touha po uznání práce nejen s rodinami problémovými, ale i s rodinami takzvaně normálními. Na základě svých zkušeností z Bavorska mohu říci, že existuje šance získat uznání, když vlastní myšlenky, vlastní plány propojíme se zcela jinými, rozdílnými způsoby a myšlenkami. Např. příští rok bude rokem dobrovolné činnosti. To znamená, že náš stát se chce snažit podpořit, aby vzniklo co nejvíce dobrovolných činností, aby se co nejvíce lidí angažovalo. Na první pohled to nemá nic společného s rodinou. Je to indiferentní k faktoru rodina. Jako velmi zajímavé se ukazuje, že to, co děláme my v našich organizacích pro rodinu, je takovouto dobrovolnou činností. Domnívám se, že by bylo také zajímavé uznat význam této činnosti a třeba i podpořit dobrovolnou práci.

#### J. Zeman:

Být aktivní v rodinné politice vyvolává občas tísnivý pocit, že jde o práci, která není nikým zpochybňována, ale také bývá málokdy někým podporována. Rozjezd této práce na regionální nebo komunální úrovni bude na jedné straně narážet na pocit, že něco takového už se přece dávno dělá, a v jistém slova smyslu to bude pravda, na druhé straně na pocit, že jde o zcela nový, velký, a tedy nesplnitelný úkol. Někdy bude třeba hledat klíče k otevření sedmera zámků v jedněch dveřích, jinde zjistíme, že se vlamujeme do dveří již otevřených. Nezbývá než podotknout, že náročnost úkolů, podaří - li se je alespoň z větší části splnit, bývá však přímo úměrná pocitu uspokojení z dobře vykonané práce. Děkuji všem účastníkům naší společné diskuse za podněty i odpovědi a další příspěvky.