#### Alena Činčerová (scénář a režie)

Absolventka režie dokumentární tvorby na FAMU v Praze. Na svém kontě má jako scenáristka a režisérka asi 250 titulů převážně dokumentárních filmů (například pro cykly České televize: GEN, Cestománie, Jak se žije, Neobyčejné životy, pro TV Nova: Nová cestománie). K významným solitérním dokumentům patří např. Sedláci, o síle vztahu k rodným gruntům, natáčený v průběhu jedenácti let na přelomu dvou režimů a tisíciletí, Au!, citlivá sonda do problému domácího násilí, Peníze Jiřího Krejčíka, zachycující obdivuhodnou vitalitu devadesátiletého režiséra při natáčení jeho posledního filmu, Stovku má člověk jednou za život, dokument věnovaný nestorovi české kinematografie Otakaru Vávrovi (spolu s J. Němcovou a A. Sirotkovou), Radúz Činčera, otec nejen Kinoautomatu (spolu s A. Sirotkovou), i hudební dokumenty 5P Luboše Pospíšila a Rudy Linka: Kytara je droga. Za své filmy získala řadu festivalových cen, např. na festivalech ARTS&FILM, EKOFILM. V České televizi také vytvořila zcela nové formáty. Prvním byl populární zábavný cyklus Komici na jedničku (celkem 35 dílů). Tím zatím posledním je dokumentární cyklus Modrá krev o historii a současnosti české aristokracie s Františkem hrabětem Kinským v roli průvodce. První i druhá řada cyklu (celkem 16 dílů, např.: Sternbergové, Schwarzenbergové, Kinští, Kolowratové, Lobkowiczové ad.) se setkala s mimořádnou diváckou popularitou. Filmařka nyní dokončuje desetidílnou řadu třetí. Realizace některých dílů se ujala režisérka Adéla Sirotková. Alena Činčerová zrekonstruovala a vrátila na filmové plátno i jeviště Kinoautomat, první interaktivní film světa, filmově scénické představení, slavný vynález jejího otce Radúze Činčery z roku 1967, který představila v Britském Filmovém Institutu v Londýně v obnovené premiéře v roce 2006, o rok později i v Praze. Od té doby Kinoautomat sklízí potlesk domácího i zahraničního publika a byl vydán také na DVD.

###### Jak jste životní příběh profesora Emila Skamene objevila? A kdy jste se poprvé s protagonistou svého snímku potkala tváří v tvář?

Ta cesta byla neskutečně dlouhá. S panem profesorem jsem se poprvé viděla před dvaceti lety. Seznámil nás náš společný česko-kanadský kamarád, dnešní konzul v Montrealu, pan dr. Hynek Žikovský. Tam žije i pan profesor Skamene. Já jsem tehdy natáčela dokument o Kanadě pro populární cyklus Febia/České televize Cestománie. Věděla jsem o profesorovi Skamene, že je úspěšným vědcem. Objevil například gen náchylnosti na tuberkulózu, měl dokonce za své objevy dostat Nobelovu cenu. To samo by vydalo na zajímavý dokument. Byli jsme pak společně s mou dcerou, která tvořila druhou polovinu štábu Cestománie (režisérka Adéla Sirotková), v Montrealu na večeři, kde nám charismatický pan profesor vyprávěl svůj neuvěřitelný životní příběh. Okamžitě jsem to zatoužila zfilmovat. Cítila jsem, že je to silné téma na film hraný, nebo na dokudrama.

###### Jak poté vypadaly přípravy natáčení a jeho realizace?

V první fázi jsem se snažila shánět finance na tento film sama. Nejsem však producentka, já filmy umím spíš natočit, ale producentství je úplně odlišná disciplína, kterou je lépe přenechat jiným. To jsem časem pochopila. Sháněla jsem tedy producenta, párkrát to vypadalo nadějně, avšak nakonec jsem si prožila několik zklamání. A čas plynul. Ale profesorův příběh mi stále ležel v hlavě a snaha ho přenést na filmové plátno či televizní obrazovky neutuchala. A navíc jsem člověk, který se nevzdává. Jednou jsem při obhlídkách vyprávěla tento svůj sen svému kameramanovi Davidu Ployharovi, se kterým spolupracuji již léta, a on mi poradil obrátit se na producenta