čovjek postaje putokaz ispravnog življenja za cijelu sredinu u kojoj živi. I je li Krist uspio, ne ovisi o broju, niti o dominantnoj društvenoj filozofiji u što više država na svijetu, nego ovisi o mojemu i Tvojemu srcu, brate i sestro. Zato kada dođemo na svetu misu, nemojmo imati raspoloženje kao u kinu ili kazalištu, nego prihvatimo euharistiju kao vrijeme i mjesto Kristova darivanja i spasenja svakoga od nazočnih. Na oltaru iskonske žrtve se tiho s božanskih usana izgovara moje i Tvoje ime. Tko je vjernik? Vjernik je otac, majka, brat, sestra, baka, djed, radnik i ravnatelj, liječnik i pravnik, učitelj i svećenik, i svi oni koji prihvaćaju stvarnost u kojoj žive. Vjernik ne bježi od života, nego u taj život uvijek iznova ugrađuje konstantu Kristova poziva na ljubav i darivanje. On ili ona ne promatraju pasivno ovaj svijet, nego ga žele učiniti uvijek malo boljim mjestom za življenje. Vjernik ne vodi besmislene bitke, nego pronalazi smisao za život u Onomu koji ga nadrasta i koji ga je pozvao na život, i zato je spreman oprostiti i prihvaćati. Snagu za samodarivanje vjernik pronalazi u žrtvi oltara, a oltar daruje smisao koji se ne može "istopiti" u sudaru sa svakidašnjicom. Životopis Perica Majić rođen je 16. rujna 1978. u Bosanskom Šamcu od oca Marka i majke Tere. Osnovnu školu započinje u Bosanskom Šamcu, a završava je u Virju u Podravini. Klasičnu gimnaziju pohađa u sjemeništu Zmajević u Zadru. Studij teologije završava u Sarajevu gdje je zaređen za svećenika godine 2004. Nakon toga biva imenovan župnim vikarom u katedralnoj župi u Sarajevu i župnim upraviteljem župe Pale. Godinu dana potom imenovan je vicekancelarom i župnikom župe Goražde, odakle je opsluživao i dvojicu zatvorenika u zatvoru Foča. Godine 2006. imenovan je župnikom župe Borovice gdje ostaje šest godina. Trenutno je na službi župnika župe sv. Leopolda u Dragunji kod Tuzle. Tko želi Isusa slijediti, neka se odrekne samoga sebe, neka uzme svoj križ 12. nedjelja kroz godinu Lk 9,18-24 Piše: Pero Ivan Grgić Pero Ivan Grgić je svećenik Banjolučke biskupije. Rođen je u Vinkovcima 1952. kao prvo od petero djece Marka i Mande rođ. Đordić iz župe Oštra Luka - Bok. Školovao se u Boku, Tolisi, Subotici, Sarajevu i Innsbrucku. U Rimu je 1982. zaređen za svećenika. Obavljao je različite službe u svojoj biskupiji i izvan nje, a od 2005. je kancelar u Biskupskom ordinarijatu u Banjoj Luci. Uvod Nesporazumi među ljudima znaju dovesti do razočaranja. Slično se događa i s Božjom riječi. Ima i vjernika koji se razočaraju u Boga. Najčešći uzrok su kriva očekivanja. Dijete očekuje da mu roditelji ispune što više želja, a roditelji da dijete ostvari njihove neostvarene ambicije. Razočarani ostanu jedni i drugi: roditelji, jer vide da željama nikada kraja, a djeca misle, roditelji su ispunjavajući im želje htjeli kupiti njihovu ljubav. Započinjući sada euharistijsko slavlje, dopustimo da nam Bog dođe blizu sa svojom svetom riječi i u svetim otajstvima. Neka progovori našem srcu te razumijemo i prihvatimo Njegovu volju. Pripravimo se na to iskrenim pokajanjem. 'Isus je jednom molio na samotnom mjestu', a njegovi su učenici bili s njime. Evanđelist Luka ne kaže što je Isus i kako dugo molio, ni što su Njegovi učenici za to vrijeme radili. Nije li apostole zasmetalo što se taj Božji čovjek, koji je netom na čudesan način s pet kruhova i dvije ribe nahranio veliko mnoštvo, sada povlači u osamu i moli. Moliti se treba, možda su tako u sebi

11