„suteikti daugiau teisių ir atsakomybės mokyklų savininko teises ir pareigas įgyvendinančioms institucijoms, dalyvių susirinkimams (savininkams) bei pačioms mokykloms“. Švietimo įstatymo 46 straipsnio 1 dalies 5 punkte numatoma mokinio teisė „pasirinkti formaliojo švietimo programas papildančius ir jo saviraiškos poreikius tenkinančius šių programų modulius, pasirenkamųjų dalykų programas, kursus“, tačiau ši teisė dalinai yra deklaratyvaus pobūdžio, nes realios mokyklų galimybės teikti tokius kursus ir modulius yra gana ribotos. 2013–2014 ir 2014–2015 mokslo metų pagrindinio ir vidurinio ugdymo programų bendrieji ugdymo planai (toliau – Bendrieji ugdymo planai), kurie buvo pakoreguoti atsižvelgiant į siūlomas alternatyvas ir PROJEKTE dalyvaujančių mokyklų patirtį, sudaro teisines prielaidas įgyvendinti gana įvairias ugdymo organizavimo moduliais alternatyvas. Pavyzdžiui, aptariamo dokumento VIII skyrius „Dalykų mokymo intensyvinimas“ numato, kaip „mokykla gali Bendruosiuose ugdymo planuose dvejiems metams nustatytą pamokų skaičių skirti vieneriems metams ar trumpesniam laikotarpiui ir dalyko bendrojoje programoje numatytus pasiekimus pasiekti per metus ar trumpesnį laikotarpį.“ Kitas pavyzdys, dokumento 106.4. punkte nustatyta, kad mokykla, formuodama ir įgyvendindama mokyklos ugdymo turinį, „gali dalykų bendrųjų programų turinį 9–10 (gimnazijų I– II) klasėse skaidyti į modulius, kurių turinys ir skaičius pasirenkamas, atsižvelgus į mokinių poreikius ir dalyko bendrojoje programoje numatytus mokinių pasiekimus. Ugdymo programą įgyvendinti per dalykų modulius“. Apibendrinant, galima teigti, kad naujieji bendrieji ugdymo planai, Mokymosi pagal formaliojo švietimo programas tvarkos aprašas ir Mokymosi krypčių pasirinkimo galimybių didinimo 14–19 metų mokiniams modelio aprašas leidžia mokykloms ir skatina jas 9-10 klasių koncentre diegti ugdymo organizavimą moduliais. Tačiau rimtų kliūčių organizuojant ugdymą moduliais mokykloms kyla dėl kitų, daug sunkiau įveikiamų priežasčių – mokytojų ir mokinių motyvacijos stokos, patyrimo ir efektyvių metodikų nebuvimo, jauno mokinių amžiaus ir nepakankamo mokėjimo mokytis, tinkamų mokymo ir mokymosi priemonių trūkumo, didelių personalo darbo sąnaudų ir kt. Direktyviniai švietimo dokumentai, tokie, kaip Europos Komisijos komunikatas Europos Parlamentui, Tarybai, Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui ir Regionų komitetui (2012) ir Valstybinės švietimo 2013–2022 metų strategijos projektas numato: „skatinti atvirą ir lankstų mokymąsi“, „gerinti mokymosi rezultatus, vertinimą ir pripažinimą“, mokymo (visų pirma profesinio) programas geriau pritaikyti prie darbo vietos reikmių, „pašalinti ribojimus švietimo turinio įvairovei, atveriant daugiau erdvės mokinių, tėvų ir socialinių partnerių iniciatyvoms“, „gilinti formaliojo ir neformaliojo švietimo integralumą bei tarpusavio papildomumą“, „gerinti teikiamų paslaugų kokybę ir sutelkti dėmesį į švietimo nesėkmių prevenciją“, stiprinti su mokymosi sunkumais susijusią ankstyvą patikrą ir intervenciją, dėti daugiau pastangų populiarinant mokslo, technologijų, inžinerijos ir matematikos sritis, kaip prioritetines švietimo sritis, lituanistinį švietimą „įtvirtinti, kaip humanistinio ugdymo – bendrųjų kultūrinių kompetencijų lavinimo, kūrybingo asmens bei visuomenės ugdymo – pagrindą“. Ugdymo organizavimas moduliais galėtų padėti efektyviau įgyvendinti kiekvieną iš išvardytų siekių.

### Išvados

- 1. Ugdymo organizavimas moduliais yra perspektyvi bendrojo ugdymo 9-10 klasėse kaitos kryptis, kuri padėtų įgyvendinti tiek Lietuvos, tiek ir Europos Sąjungos strateginius švietimo siekius.