XVIII. FEJEZET

### TARTÓSABB ÁLLAPOTOK

Eddig megpróbáltuk ábrázolni a hirtelen érzelmek közül néhánynak az azonnali hatását, amelyet az ember külső tudathordozójára fejtenek ki, és elmagyarázni, hogy bár gyorsan elmúlnak, a lélekben állandó következményekkel is járnak. Az marad hátra, hogy leírjuk a módot, ahogyan bizonyos személyiség típusok vagy beállítottságok megmutatkoznak, és így meglátható, hogy ezek mindegyike milyen mértékben módosítja az ember fejlődését felfelé vezető útján. Létezik viszont egy hatás, ami jelentős következménnyel jár a legtöbb ember életére, olyan, ami igazából egyik ilyen kategóriába sem tartozik. Gyakran hirtelen jelenik meg, és a legtöbb esetben tartósságát tekintve nem egész életre szól, viszont egyáltalán nem cseng le olyan gyorsan, mint azok, amelyeket az előzőkben megtárgyaltunk. Azonban egy olyan ember életében, amilyet a VIII., a IX. és a X. ábra bemutat, ez a fő eseménynek számít, valójában nagyon gyakran az egyetlen valódi fénypont az egyébként egyhangú, hitvány és önző létezésében. Az egyedüli alkalom, amelynek mentén az ilyen személyiség átmenetileg kiemelkedik önmagából, és egy ideig összességében egy magasabb szinten éli életét. Ez a hirtelen felemelkedés olyan formában érkezik meg az emberhez, amit hétköznapi nyelven így nevezünk: „szerelembe esik”. Egy szűkös, korlátozott életbe fentről hirtelen beleragyog egy fénysugár, és a benne lévő isteni szikra válaszul fényesen felizzik. Később lehet, hogy ezt az ember ismét elveszíti, és még egyszer visszasüllyed a mindennapok homályos fényébe, de mégsem képes semmi elvenni tőle az élményt, a magasabb élet dicsősége pedig bizonyos mértékig már feltárult. Legalább áthaladt egy olyan szakaszon, amikor hosszabb vagy rövidebb időre letaszították trónjáról az én-t, és egy másik lény foglalta el világában az első helyet – így tanulja meg életében először teljes fejlődési folyamata legértékesebb leckéjét. Korszakok fognak még eltelni, mielőtt ezt a leckét tökéletesen beépíti magába, aminek még ez az első felvillanása is óriási jelentőségű az én számára, hatása pedig az asztrális testre különleges figyelmet érdemel. Az átalakulás váratlan és teljes, amint ez megfigyelhető, ha összehasonlítjuk a X. ábrát a XV.-el. Fel sem lehet ismerni, hogy a két test ugyanahhoz a személyhez tartozik, annyira különleges ez a változás. Észrevehető, hogy bizonyos tulajdonságok egy időre teljesen eltűnnek, míg mások rendkívüli mértékben megnövekedtek, egymáshoz viszonyított helyzetük pedig jelentősen megváltozott. Az önzés, csalárdság és kapzsiság teljesen eltűnt, a tojásdad forma alsó része pedig most nagyon kifejlődött állatias szenvedélyekkel van feltöltve. Az alkalmazkodóképesség zöldjét felváltotta a féltékenység jellegzetes barnás zöldje, és ennek az érzelemnek a rendkívüli aktivitását a harag fényes skarlátvörös felvillanásai mutatják, amelyek átjárják azt. Viszont a nemkívánatos változásokat felülmúlja az azokat ellensúlyozó karmazsinpiros ragyogó csoportja, ami a tojásalak oly nagy részét kitölti. Ez egy időre meghatározó jellemzője, és az egész asztrális test ennek fényében ragyog. Ennek hatására a hétköznapi test általános zavaros tompasága eltűnik, és a színárnyalatok – jók és rosszak egyaránt – mind fényesek és tisztán láthatók. Ez az élet felfokozódása különböző irányokban. Megfigyelhető, hogy az áhítat kékje is határozottan fejlődött, sőt még (amennyire a jellem időlegesen megemelkedett) egy csöppnyi halvány lila is megjelenik a tojásalak tetején, ami a válaszadás képességét jelzi egy valóban magas és önzetlen eszmére. Az értelem sárgája viszont teljesen eltűnik egy időre – amiről úgy gondolom, ezt a cinikusok ezen állapot jellemzőjének tekintenek.

42