XIII. FEJEZET

### A SZÍNEK ÉS JELENTÉSÜK

Mielőtt értelmesen tanulmányozhatnánk a különböző testek részleteit, meg kell ismerkednünk a bennük szereplő különböző színárnyalatok jelentésével, amint az az I. ábrán, a színek magyarázatánál látható. Meg kell értenünk, hogy összetételük szinte végtelen variációja lehetséges. Igyekeztünk a lehető legpontosabb árnyalatot megadni, amely a megnevezett tiszta érzelmet kifejezi, de az emberi érzelmek szinte sohasem mentesek a keveredéstől, és így állandóan osztályoznunk és elemeznünk kell a meghatározatlan árnyalatokat, amelyek létrejöttében sok tényező játszik szerepet. A harag színe például skarlátvörös, a szereteté bíborvörös és rózsaszín, de mind a haragot, mind a szeretetet gyakran mélyen átszínezi az önzés, és ha ez az eset áll fenn, akkor a nekik megfelelő tiszta színeket elhomályosítja egy rideg szürkésbarna árnyalat, ami jellemző erre a hiányosságra. Vagy például az egyik gőggel keveredik, és ez azonnal mély narancsszínű vibrálás formájában jelentkezik. Ilyen keveredésekre és eredő színárnyalatokra sok példát fogunk látni, amint folytatjuk megfigyeléseinket, de először igyekezzünk az egyszerűbb színárnyalatok jelentését megismerni. Az alábbiakban néhányat felsorolunk a leggyakoribbak közül. Fekete. Az asztráltestben a sűrű fekete felhők gyűlölet és rosszindulat jelenlétét mutatják. Ha valaki sajnálatos módon utat enged szenvedélyes dühkitörésének, a gyűlölet szörnyű gondolatformái általában sűrű mérges füstként kavarognak aurájában. Vörös. Mélyvörös felvillanások, általában fekete alapon haragot jeleznek, és ezt időnként barna színezi át, mivel az ilyen típusú haragban többé-kevésbé közvetlen önzés van. Amit néha „nemes felháborodásnak” hívnak egy elnyomott vagy bántalmazott ember miatt, az ragyogó skarlát felvillanásokban mutatkozik az aura közönséges háttere előtt. A rikító vérpiros – olyan szín, ami eléggé összetéveszthetetlen, bár nem írható le könnyen – érzékiséget jelez. Barna. A fakó barnás-vörös, majdnem rozsdaszín kapzsiságot jelent, és többnyire párhuzamos keresztsávokban helyezkedik el az asztrális testben, ami igen szokatlan megjelenési forma. A fakó barnásszürke önzést fejez ki, és ez sajnos egyike a leggyakoribb színeknek az asztrális testben. A zöldesbarna, mély-vörös vagy skarlát felvillanásokkal féltékenységre utal, és az átlagembereknél, amikor „szerelmesek”, majdnem mindig sok van belőle. Szürke. A nehéz ólomszürke mély depressziót fejez ki, és ahol gyakran fordul elő, a megjelenése néha leírhatatlanul nyomasztó és elszomorító. Ennek a színnek is megvan az a különös tulajdonsága, hogy párhuzamos sávokban helyezkedik el, mint a kapzsiság, és mindkettő azt a benyomást kelti, hogy szerencsétlen áldozata valamilyen asztrális ketrecbe van bebörtönözve. A hamuszürke egy undorító, ijesztő színárnyalat, félelmet jelent. Karmazsinpiros. Ez a szín a szeretet megnyilvánulása és gyakran az átlagember testeinek leggyönyörűbb sajátsága. Természetesen a szeretet természetétől függően sok változata van. Lehet fakó, nehéz és mélyen átszínezheti az önzés barnája, ha az úgynevezett szeretetet főleg az a szempont foglalkoztatja, hogy valaki mástól mennyi szeretetet kap, mennyi viszonzást a befektetéséért. De ha a szeretet olyan, amely soha nem gondol önmagára, sem arra, hogy mit kap, csak arra, hogy mennyit adhat, és hogyan áradhat teljesen ki önkéntes áldozatként a szeretett személy örömére, akkor a leggyönyörűbb rózsaszín formájában mutatkozik meg, és amikor ez a rózsaszín kivételesen ragyogó, és orgonalilába hajlik, akkor az emberiség iránti spirituálisabb szeretetet hirdeti. Számtalan közbeeső lehetőség létezik, és a szeretetet természetesen különböző módokon színezheti át pl. a gőg vagy a féltékenység.

30