###### A fejlett ember asztrális teste

A fejlett ember asztrális testéről – amit a XXIII. ábrán mutatunk be – azonnal látható, hogy rendkívül hasonló a mentális tudathordozóhoz. Ez valójában kicsit több, mint a mentális test egyszerű visszatükröződése az asztrális sík sűrűbb anyagában. Ez azt jelzi, hogy az ember a vágyait teljesen az elme irányítása alatt tartja, és már nem fenyegeti az a veszély, hogy vad érzelmi hullámok lesodorják az értelem szilárd alapjáról. Kétségkívül alkalmanként még úrrá lesz rajta az ingerlékenység és különféle nemkívánatos vágyakozások. Viszont elegendő tudással rendelkezik ahhoz, hogy elnyomja ezek megjelenését, folytonosan harcoljon ellenük, amikor csak felbukkannak ahelyett, hogy engedne nekik. Így lehet, hogy ezek átmenetileg megváltoztatják asztrális testét, de alig okoznak benne bármilyen tartós változást, mivel magasabb rendű tulajdonságainak sokkal erősebb rezgései szállnak velük szembe. Pontosan ugyanilyen módon, a fejlődés egy még későbbi szintjén a mentális test maga is a kauzális visszatükröződésévé válik, mivel az ember megtanulja, hogy csak a magasabb Én ösztönzéseit kövesse, és hogy értelmét kizárólag az vezesse. Ez az ábra világosan bemutat egy érdekes tényt, ami a sárga fénnyel kapcsolatos, és ami az értelmet fejezi ki. Amikor ez a szín jelen van a tojásdad alakban, mindig annak felső részében látható, a fej környékén, következésképpen ez az eredete annak az elképzelésnek, hogy a szentek feje körül dicsfény koszorú van, mivel a sárga az asztrális test messze legszembetűnőbb színe, az a szín, amit bárki, akinél kialakulóban van a tisztánlátás képessége, a legkönnyebben érzékel. Sőt, még asztrális látás nélkül is észlelhető alkalomadtán, amikor egy bizonyos fejlettségő ember valamilyen különös erőfeszítést tesz, például prédikál vagy előadást tart, az értelmi képességek nem a megszokott módon működnek, ezért a sárga ragyogás felerősödik. Bizonyos esetekben – amiket magam láttam – ez átlépi a fizikai láthatóság határait, és sok olyan ember is látja, akiknek hiányzik a fizikainál magasabb szintű látás képessége. Ebben az esetben nem az asztrális rezgés lassul le annyira, hogy lesüllyed az alá a szint alá, ami elválasztja a fizikai síktól, hanem a szokottnál sokkalta erőteljesebbé válik, így képes rezonáló rezgést kelteni még a fizikai sík durvább és nehezebb anyagában is. Kétségtelenül vagy ennek a jelenségnek az alkalomszerű megpillantása, vagy a látók által teremtett hagyományok eredményezték azt, hogy középkori festőinkben az az elképzelés alakult ki, hogy a szentek feje körül dicsfény van. Emlékezhetünk rá, hogy Krisztus dicsfényébe általában belerajzolnak egy keresztet, ez szintén nagy valószínűséggel azért van – az okkult kutatások álláspontja szerint –, mert gyakran megfigyelték, hogy a nagyon magasan fejlett személyek aurájában különféle geometriai ábrák jelennek meg, amik bizonyos emelkedett és nagy horderejű gondolatokat jeleznek. Ezek közül néhány megtalálható a Thought- Forms [Gondolatformák] című mű ábrái között. A tanuló hasznosnak fogja találni, ha gondosan összehasonlítja ezeket az ábrákat egymással. Először vizsgáljuk meg valamennyi kauzális testet a mentális és az asztrális testekkel kapcsolatban, amik annak részleges kifejeződései, hogy megértsük, milyen kapcsolat van ezek között a különböző tudathordozók között. Majd hasonlítsuk össze a VII., a X. és a XXIII. ábrákon szereplő három asztrális testet, hogy megértsük, hogyan jelentkezik a fejlődés a vágytestben, amit természetesen messze a legkönnyebb tisztánlátással érzékelni a különböző tudathordozók közül, és tulajdonképpen az egyetlen, amit az átlagos pszichikai fejlettségű ember egyáltalán megláthat. Ugyanezt az összehasonlítást kell elvégezni a VI., a IX. és XXII., valamint az V., a VIII. és a XXI. ábrák között, hogy tanulmányozzuk az ember fejlődését, amint az a magasabb testeiben megjelenik. A teozófiai irodalomban sok könyv áll rendelkezésünkre, ami feldolgozza mindezen fejlődés másik oldalát, és osztályozza azokat az erkölcsi tulajdonságokat, amelyek a különböző szintekhez szükségesek. Ez a téma a legmélyebb érdeklődésre tarthat számot, noha meghaladja ennek a kis munkának a keretét. Akik a kérdést tanulmányozni kívánják, olvassák el az Invisible Helpers

48