Ako možno budovať, alebo znovuvybudovať efektívnu komunikáciu? Predovšetkým musíme 1. Byť dostupní Rodičia sú často v zhone, majú veľké nároky na to, čo chcú v krátkom čase dosiahnuť. Chcú, aby konverzácia bola stručná, no zároveň hlboká a odhaľujúca, kým tínedžeri majú svoj vlastný časový rozvrh a nemôžeme ich súriť. Ak dáme najavo, že sme dostupní a pripravení počúvať ,pomôže im to otvoriť sa. Byť dostupný myslíme si , veď som predsa tu. Rovnako dôležité je byť aj prístupný . Byť prístupný značí byť otvorený konverzácii keď chcú ony. Možno hodinu po polnoci prídu, že sa chcú porozprávať, ak im možno poviete zajtra, tá chvíľa je preč. Je dôležité hľadať príležitosti na rozhovor a zamyslieť sa, či je to preto, že chceme vedieť čo si myslia, alebo preto, aby sme im povedali čo si myslíme my. Je dôležité ,aby sme poznali ich pohľad na rôzne veci. Vyhradiť si čas na rozhovor, keď sa neponáhľame, nemáme tlak z iného programu. Čas večere, cesta autom, keď prídu zo školy. Niekedy sú struční- dobre, fajn a sú preč ale to nevadí. Pravidelné „ piatkové večery“ kedy môžu rozprávať aj banality aj ťažšie veci a pod. 2. Naučte sa počúvať Niekedy sa správame k našim tínedžerom stále ako k malým deťom. Mnohí rodičia nie sú od prírody dobrí poslucháči a musia sa to učiť. Niekedy si v mysli už formulujú negatívnu odpoveď ,na to, čo deti hovoria na nejakú požiadavku, čo chcú, miesto toho, aby ich vypočuli a posúdili danú situáciu. Efektívna komunikácia vyžaduje, aby sa rodičia naučili hovoriť so svojimi tínedžermi, namiesto hovoriť k svojim tínedžerom. Buďte pripravení o veciach diskutovať- viesť debatu. 3. Venujte im plnú pozornosť Očný kontakt počas toho ako tínedžer rozpráva pomôže, aby naša myseľ nelietala a jemu dá pocit hodnoty .Nesnažte sa počúvať vášho tínedžera vtedy, keď sa venujete nejakej inej činnosti, povedzte radšej: daj mi 5 minút a som pri tebe. 4. Ukážte, že sa zaujímate o ich svet Pýtajte sa na to, čo ich zaujíma. Hudba, oblečenie, šport, party...počúvajte ich odpovede. Môže to byť nudné, ak sa naše záujmy líšia . Kľúčom však je zaujímať sa o každého z nich ako o jedinečnú osobnosť, bytosť s vlastnými názormi a osobitným vkusom, namiesto toho, aby sme sa snažili vymodelovať z nich bytosť , akú by sme z nich chceli mať. Pozerať spoločne film, aj keď nie je podľa nášho vkusu, ale máme sa aspoň o čom rozprávať. Odľahčiť tému rozhovoru a dostaneme sa aj k tomu vážnejšiemu čo ich trápi. Nemusí sa nám páčiť hudba ktorú počúvajú ,ale pýtať sa, prečo sa páči im a spoznávať ich dôvody. 5.Načúvajte pocitom Pre nášho tínedžera môže byť ťažké vyjadriť čo cíti. Z niektorých to musíme vytiahnuť opatrnou otázkou. Necítia sa frustrovaní, rozrušení, osamelí, sklamaní, pod tlakom? Nechajte ich vyjadriť negatívne emócie , je dôležité, aby sme ich nezahriakovali. Vyhnúť sa pokušeniu, aby sme im ponúkali okamžité riešenia. Často jediné čo potrebujú je, aby sme prejavili svoje porozumenie a empatiu. 6. Vyhýbať sa prerušovaniu. Výskumy ukazujú, že človek dokáže v priemere počúvať len 17 sekúnd bez toho, aby prerušoval a vstupoval s vlastnými názormi a predstavami. Ak máme porozumieť myšlienkam, pocitom a túžbam našich tínedžerov, musíme odolať silnému nutkaniu predostrieť vlastný názor na vec, či brániť sa, ak máme pocit, že na nás útočia, alebo po celý čas objasňovať naše stanovisko. - Neprerušovať a nechať hovoriť čo si myslia. 7.Opakujte čo vám povedali Zopakovať to o čom si myslíme, že nám hovoria, pričom zopakujeme niektoré ich vety. Nemyslíme opakovať ich ako papagáj, to by rozčúlilo každého. Odozva toho čo povedali, najmä ak ide o city, ktoré môže byť pre nich ťažké vyjadriť je veľmi mocným prostriedkom, ktorý im ukáže, že ich počúvame a sme s nimi.