Det saknas en nationell infrastruktur med information om bland annat hur mycket hälso- och sjukvård som betalas via privata sjukvårdsförsäkringar, vilka vårdgivare som utför vård som betalas via sjukvårdsförsäkringar, vilken typ av hälso- och sjukvård det är som betalas via privata sjukvårdsförsäkringar samt hur många och vilka patienter som får sin vård betald via privata sjukvårdsförsäkringar. Avsaknaden av officiella data har medfört svårigheter för utredningen att beskriva hur privata sjukvårdsförsäkringar fungerar. Det har även varit svårt att få fram fakta för att beskriva försäkringars påverkan på hälso- och sjukvården och samhället i stort. Bristen på data innebär även hinder för regionerna i deras uppföljning av avtalen med de privata vårdgivarna och för Inspektionen för vård och omsorg (IVO) i sin tillsyn över hälso- och sjukvården. Utredningen konstaterar att frågor som rör privata sjukvårdsförsäkringar i princip är oreglerade. Det finns inte några offentligrättsliga regler som särskilt reglerar privata sjukvårdsförsäkringar. Det saknas till exempel regler om finansieringen av hälso- och sjukvården, vårdgivarens skyldigheter vad gäller behovs-solidaritetsprincipen, huvudmännens ansvar när vården bedrivs av en privat vårdgivare, IVO:s tillsyn kopplad till frågor som rör privata sjukvårdsförsäkringar samt data om privata sjukvårdsförsäkringar. Bestämmelserna om att det medicinska behovet ska styra gäller för alla vårdgivare, såväl offentliga som privata, och för all vård, såväl offentligfinansierad som privatfinansierad vård. En av dessa bestämmelser innebär att den som har det största behovet av hälso- och sjukvård ska ges företräde till vården. Detta gäller således även när en privat vårdgivare bedriver både offentligfinansierad och privatfinansierad vård. Regionernas hantering av bisysslor kan påverka hälso- och sjukvården och samhället i stort. När hälso- och sjukvårdspersonal utför vård som finansieras via försäkringar kan det få påverkan på vården, bland annat eftersom vårdens personalresurser är begränsade. En offentliganställd hälso- och sjukvårdspersonal kan utföra försäkringsvård som ett sidouppdrag hos en privat vårdgivare. Sådana sidouppdrag faller under reglerna om bisysslor som regionen som arbetsgivare har ansvar att följa. Utredningen har tagit del av flera granskningar som visar på en bristande efterlevnad av uppföljningen. Den bristande efterlevnaden kan påverka förtroendet för och tilliten till hälso- och sjukvården och välfärdssamhället. Verdandi instämmer i allt väsentligt i utredningens beskrivning av dagens verklighet och vilka risker som finns med att privata sjukvårdsförsäkringar tillåts öka i antal. Vi ser framväxten av allt fler privata försäkringar som ett hot mot den solidariska och generella sjukvård som byggts upp av generationer.

#### Några av utredningens förslag och Verdandis kommentarer

- 1. Utredningen föreslår att det i hälso- och sjukvårdslagen (2017:30) ska införas regler om hur hälso- och sjukvården får finansieras. Om inte annat följer av lag ska den hälso- och sjukvård som regionen bedriver i egen regi finansieras enbart med offentliga medel. Motsvarande ska gälla för den vård som utförs på uppdrag av regionen. Förslaget innebär att regionen, eller en vårdgivare som bedriver vård på uppdrag av regionen, inte kan finansiera hälso- och sjukvården med privata medel till exempel via en privat sjukvårdsförsäkring.

Verdandi välkomnar förslaget. Om förslaget blir verklighet kommer det bli svårare att sälja privata sjukvårdsförsäkringar med argumentet att dessa ger snabbare eller bättre vård inom det allmänna sjukvårdssystemet.