korisnicima invalidske mirovine zbog potpunog gubitka radne sposobnosti upravo zdravstveni. Naime, prema definiciji sadržanoj u odredbi članka 39. stavka 4. citiranog Zakona, potpuni gubitak sposobnosti za rad postoji kada kod osiguranika u odnosu na zdravog osiguranika iste ili slične razine obrazovanja, zbog promjena u zdravstvenom stanju koje se ne mogu otkloniti liječenjem, nastane trajni gubitak radne sposobnosti bez preostale radne sposobnosti, iz čega proizlazi da takav korisnik ne može više raditi, iz razloga što kod njega više nema preostale radne sposobnosti, pa samim time ne može biti u skupini korisnika koji mogu primati mirovinu i plaću. Vezano za primjedbe o članku 69. stavku 9. Zakona o mirovinskom osiguranju, Vlada Republike Hrvatske ističe kako se radi o djeci osobama s invaliditetom koje su se školovale po posebnim programima te za koje se pretpostavlja da zbog svog invaliditeta (teškoća u razvoju) neće moći odraditi puni radni vijek, odnosno steći svoju osobnu mirovinu. Iz tog razloga, ovoj kategoriji osoba omogućuje se ostvarivanje prava na obiteljsku mirovinu pod povoljnijim uvjetima. Dokaz za školovanje po posebnim programima su „rješenja o osposobljavanju za rad“ (koja su se nekada donosila u sustavu mirovinskog osiguranja, a potom i u sustavu socijalne skrbi), dok je danas taj dokaz rješenje o pravu na posebne programe obrazovanja (koje izdaju uredi državne uprave nadležni za poslove obrazovanja). Vezano za navod kako je članak 100. Zakona o mirovinskom osiguranju po kojem se osobama s djelomičnom nesposobnošću za rad stjecanje starosne mirovine uvjetuje odrađivanjem godine dana staža u osiguranju, protuustavan, takvo mišljenje nije utemeljeno. Vlada Republike Hrvatske ističe kako su navedenim člankom 100. propisani jednaki uvjeti za stjecanje prava na novu mirovinu, navršena jedna godina staža nakon umirovljenja, za sve vrste osobne mirovine te se ne može prihvatiti mišljenje da je odredbama članka 100. Zakona o mirovinskom osiguranju povrijeđen Ustav Republike Hrvatske, kada se to traži i za korisnike koji imaju djelomični gubitak radne sposobnosti (smanjenu radnu sposobnost), a sa promijenjenom radnom sposobnosti mogu raditi puno radno vrijeme na drugim poslovima.

U dijelu Izvješća pod poglavljem 25. „Mirovinsko osiguranje“, točkom 25.1. „Doplatak za djecu“ istaknuto je slijedeće: „U rujnu 2019. godine, Ministarstvo za demografiju, obitelj, mlade i socijalnu politiku (dalje MDOMSP) na e-Savjetovanju je objavilo obrazac prethodne procjene za Nacrt prijedloga Zakona o izmjenama Zakona o doplatku za djecu, na koji je temeljem ured dao svoje mišljenje“; „Moramo istaknuti da niti jedan od naših prijedloga nije prihvaćen od strane MDOMSP-a“; „Podsjećamo da uvidom u prakse pojedinih europskih država potpore u vidu dječjeg doplatka uopće ne ovise o prihodima“; „Obzirom da se iznos nije povećavao već dugi niz godina, a da su se povećavali troškovi života, kao i troškovi zbog specifičnih potreba i dodatnih životnih troškova za DTUR i OSI, predložili smo da se vodi računa o povećanju iznosa doplatka za djecu s težim ili teškim invaliditetom na način da se u određenom iznosu poveća postotak ili sama proračunska osnovica.“. U vezi navedenoga, Vlada Republike Hrvatske ističe da, sukladno važećem Zakonu o doplatku za djecu (Narodne novine, br. 94/01, 138/06, 107/07, 37/08, 61/11, 112/12, 82/15, 58/18), pravo na doplatak ostvaruje se na temelju iznosa prosječnog mjesečnog dohotka po članu kućanstva u odnosu na proračunsku osnovicu koja iznosi 3.326,00 kuna. Proračunska osnovica predstavlja stručni termin koji se koristi za obračun i drugih naknada i primanja propisanih posebnim propisima te je ista uređena Zakonom o izvršavanju državnog proračuna za tekuću godinu. Zadnje izmjene i dopune navedenog zakona bile su usmjerene proširenju kruga potencijalnih korisnika doplatka za djecu kao i pronatalitetnog dodatka imajući u vidu da od 2006. godine nije povećan dohodovni cenzus te je zbog njegovog zadržavanja na 50% proračunske osnovice smanjen broj korisnika doplatka za djecu. Također, Ministarstvo za demografiju, obitelj, mlade i socijalnu politiku prati i analizira provedbu zakona iz svoje nadležnosti, te sukladno iskustvima u provedbi, kao i zahtjevima i