obitelj, mlade i socijalnu politiku susreće upravo sa nizom situacija u kojima su štićenici i skrbnici upoznati sa svim relevantnim činjenicama, o čemu postoje i pisani dokazi. Nadalje se u Izvješću navodi da je nepoznavanje ovlasti i dužnosti posebnog skrbnika dovodilo i do toga da su stranke izjavljivale žalbu na rješenje o imenovanju posebnog skrbnika koje žalbe su bile bespredmetne i samo su dodatno opterećivale drugostupanjsko tijelo. Vlada Republike Hrvatske sukladno navedenom, ističe da podaci kojima raspolaže Ministarstvo za demografiju, obitelj, mlade i socijalnu politiku tijekom 2019. godine ukazuju da je bilo oko 50 žalbi na postupke stavljanja pod skrbništvo i postupke imenovanja posebnog skrbnika što u odnosu na broj imenovanih posebnih skrbnika tijekom 2019. godine (pokrenutih postupaka radi vraćanja poslovne sposobnosti u kojima se također imenuje poseban skrbnika je 6.350) čini vrlo mali broj, a postavlja se i pitanje njihove utemeljenosti. U Izvješću se također navodi da praksa pravobraniteljice pokazuje da se lišavanje poslovne sposobnosti, odnosno imenovanje skrbnika, često pokreće zbog nedostatka usluga podrške u zajednici, kao i da skrbnik u takvim situacijama najčešće donosi odluku o smještaju u ustanovu. Budući da pravobraniteljica ne navodi konkretne podatke konstataciju ocjenjujemo vrlo paušalnom, te se napominje da je zakonom propisano da je skrbniku, za poduzimanje važnijih mjera o osobi, u koje spada i smještaj, ovisno u kojem je dijelu štićenik lišen poslovne sposobnosti, potrebno prethodno odobrenje centra za socijalnu skrb, osim ako je drukčije propisano Zakonom. U Izvješću se navodi da postupak za lišenje poslovne sposobnosti često iniciraju i članovi obitelji, upravo zbog vlastite nemoći i neznanja, nesposobnosti prihvaćanja da i osobe s invaliditetom imaju sva prava koja pripadaju i svim ostalim ljudima, osobito zbog straha od gubitka nekog od prava iz sustava socijalne skrbi, kao što je status roditelja njegovatelja ili statusa njegovatelja gdje upravo vrlo često dolazi do stavljanja interesa roditelja i članova obitelji ispred interesa osobe s invaliditetom. Sukladno navedenom, ističe se da centar za socijalnu skrb predlaže sudu pokretanje postupka radi lišenja poslovne sposobnosti kad procijeni da bi, zbog zakonom predviđenog razloga, osobu bilo potrebno lišiti poslovne sposobnosti, kao i da se Ministarstvo za demografiju, obitelj, mlade i socijalnu politiku nije susrelo sa situacijom iz prakse centara za socijalnu skrb u kojoj bi razlog prijedloga centra za socijalnu skrb za pokretanja postupka bilo povezano s ostvarivanjem prava iz sustava socijalne skrbi. Vlada Republike Hrvatske ističe da je nadležno Ministarstvo u posljednje dvije godine održalo nekoliko predavanja za ravnatelje i dio stručnih radnika centara za socijalnu skrb te posebne skrbnike Centra za posebno skrbništvo o Konvenciji o pravima osoba s invaliditetom i skrbništvu, uključujući i imenovanje posebnih skrbnika u pogledu smještaja korisnika. Smatramo da je u pogledu poduzimanja drugih sredstava i mjera predviđenima posebnim propisima prije nego što se donese odluka o lišenju poslovne sposobnosti i skrbničkoj zaštiti kao i što je moguće manjih ograničenja prava štićenika došlo do značajnih promjena u praksi centara za socijalnu skrb. Vlada Republike Hrvatske naglašava kako je radi zaštite prava štićenika Ministarstvo za demografiju, obitelj, mlade i socijalnu politiku u 2019. godini pristupilo izradi Zakona o Centru za posebno skrbništvo koji je u međuvremenu objavljen u Narodnim novinama broj 47/20. Uvažavajući profesionalna znanja, temeljna uloga posebnog skrbnika, koji je pravnik s položenim pravosudnim ispitom, je zastupanje i zaštita interesa djece i odraslih osoba u sudskim postupcima sa ciljem jačanja procesnog položaja istih. U okviru navedenoga, a uvažavajući međunarodne standarde zaštite prava osoba, postoji niz dodatnih radnji koje zahtijevaju razgovor s djecom i odraslim osobama. Dob djeteta ili funkcionalna sposobnost osobe zahtijeva kompetencije za pristup istima iz psihosocijalne perspektive. Uvažavajući sve prisutniju specifičnost sudskih postupaka u kojima se imenuje poseban skrbnik, posebno u odnosu na djecu što zahtjeva specifična stručna znanja, vještine i kompetencije, uočene poteškoće vezane za diferencijaciju prava djeteta na izražavanje mišljenja, interesa i želja djeteta kao i potrebu