Innsyn i dokumentasjon overført til langtidsbevaring er omtalt i kapittel 20. slår fast at overføring til Nasjonalarkivet har som konsekvens at taushetsplikt reguleres Første ledd av forvaltningslovens taushetspliktregler og innsyn av offentleglova, forvaltningsloven og personopplysningsloven (personvernforordningen artikkel 13 til 15), det vil si reglene som gjelder for Nasjonalarkivet som forvaltningsorgan. Dermed er utgangspunktet at særlovsbestemmelser om innsyn og taushetsplikt ikke skal legges til grunn av Nasjonalarkivet. Dette er en klar og tydelig regel som vil være ressurseffektiv å praktisere. Kongen kan etter tredje setning gir forskrift med avvikende regler. Klageinstans for Nasjonalarkivets vedtak er overordnet departement, for tiden Kulturdepartementet. Selv om dokumentasjonen kan gjelde en bestemt sektor, er det Kulturdepartementet som er overordnet departement for Nasjonalarkivets saksbehandling. Innsyn i langtidsbevarte kommunale arkiver er fortsatt under kommunens eller fylkeskommunens rådighet. Dermed vurderes innsyn etter de samme reglene som gjelder for kommunen og fylkeskommunen i utgangpunktet. slår fast at selv om råderetten over arkivet er overført til Nasjonalarkivet, gjelder Annet ledd partsinnsynet. Partsstatus må ha foreligget før overføringen. Også andre særlige innsynsretter videreføres, hvis dette er hjemlet i særlovgivningen. Rammene for den særlige innsynsretten følger av forvaltningsloven eller den aktuelle særloven. Annet ledd hjemler ikke alminnelig innsyn etter offentleglova eller særlov. gjelder innsyn for forskere, journalister og andre. Nasjonalarkivet får en omfattende Tredje ledd fullmakt til å gi innsyn til tross for at taushetsplikt gjelder. Grupper som kan tenkes å ha saklig grunn kan være forskere, journalister og andre som ivaretar oppgaver som kan begrunne å gi disse videre innsyn enn det som ellers gjelder. Fullmakten gjelder statlige arkiver som Nasjonalarkivet langtidsbevarer. Kulturdepartementet er klageinstans. Utvalget har ikke gått nærmere inn og utredet spørsmålet om innsyn for forskere i kommunalt og fylkeskommunalt materiale, se kapittel 23.3.2. hjemler forskrift ved digital tilgjengeliggjøring. Ved slik tilgjengeliggjøring Tredje ledd annen setning kan Kongen gi innsyn og gjøre unntak for taushetsplikt. En samlet avgjørelse for et helt arkiv eller en bestemt informasjonsmengde kan innebære en sjablongmessig eller forenklet vurdering av innholdet. Dermed forenkles arbeidet med å legge massedigitalisert dokumentasjonen samlet ut på internett. gir Nasjonalarkivet adgang til å nekte innsyn selv om taushetsplikt har falt bort, på Fjerde ledd grunn av sterke personvernhensyn. Sammenlignet med gjeldende regulering i forvaltningslovforskriften § 11, innebærer dette en skjerping. Etter gjeldende rett kan Arkivverket forlenge taushetsplikt (nekte innsyn) når hensynet til personvern tilsier det. Lovutkastet innebærer at innsyn bare kan nektes når personvernhensyn tilsier det. Dette innebærer økt åpenhet. sterke forlenger taushetsplikten for Nasjonalarkivet i de tilfellene hvor Fjerde ledd annen setning særlovgivningen fastsetter lengre taushetsplikt enn forvaltningsloven. I så fall gjelder ikke forvaltningslovens frister for taushetspliktens lengde, men særlovgivningens. For øvrig gjelder reglene i forvaltningsloven.

########## VI. Private arkiver

§ for langtidsbevaring av private arkiver. Tilsyn § for langtidsbevaring av private arkiver. Tilsyn 34. (1) Nasjonalarkivet har nasjonalt ansvar for å koordinere langtidsbevaring av private arkiver. Nasjonalarkivet sørger for langtidsbevaring av private arkiver av vesentlig nasjonal betydning. (2) Fylkeskommunen har ansvar for å koordinere arbeidet med private arkiver av regional betydning. Fylkeskommunen sørger for langtidsbevaring av private arkiver av vesentlig regional betydning. (3) Nasjonalarkivet fører tilsyn med offentlig finansiert arbeid med private arkiver i samsvar med §§ 41 og 42.