høringsnotatet, være vanskelig å treffe «rent» med en bestemmelse om legalpant i tredjepersoners eiendeler slik at den fanger opp omgåelsestilfellene uten samtidig å ramme sikkerhetsstillelse som ikke har noe element av omgåelse. Dersom bestemmelsen begrenses til konsernforhold, vil enkelte omgåelsestilfeller falle utenfor bestemmelsens virkeområde samtidig som at man vil ramme sikkerhetsstillelser som det ikke er noe å utsette på ut fra omgåelsesbetraktninger. Samlet sett er det etter departementets syn ikke tilstrekkelig begrunnelse for en regel om legalpanterett i konsernforhold ut fra et formål om å hindre omgåelser av reglene om legalpant i konkursskyldnerens eiendeler. Siden departementet foreslår å oppheve bestemmelsen i panteloven § 6-4 første ledd annet punktum om legalpant i tredjepersoners eiendeler, er det ikke nødvendig å vurdere forslagene i høringsnotatet om begrensninger i legalpantets omfang i disse tilfellene. Departementet går ikke inn for at det lovfestes en plikt for boet til å svare rente av forskuttert beløp til dekning av legalpant som senere tilbakebetales til innløseren. Spørsmålet ble tatt opp i høringsnotatet fordi Konkursrådet reiste spørsmål om en slik lovfesting i uttalelse nr. 57. I høringen gir Konkursrådet uttrykk for at det ikke er hensiktsmessig med en lovregel om renteplikt. Som det er pekt på i høringsuttalelsen, må det antas at behovet for en lovbestemmelse om renteplikt er begrenset, og at i de fleste tilfeller der dette vil ha noen særlig økonomisk betydning, vil det kunne løses ved at panthaveren inngår en avtale med boet om rentekompensasjon. I høringsnotatet ba departementet om innspill fra høringsinstansene om alternative verdsettelsesmåter ved innløsning av legalpantet. Når det gjelder innspillet fra , er Konkursrådet departementet i tvil om hvordan en slik regel vil fungere i praksis. Boet vil være avhengig av at panthaverne fastsetter en reell verdi. Departementet antar at panthavere som er villige til dette, i de fleste tilfeller uansett vil gå med på en avtale med boet om den samme verdsettelsen. Etter departementets vurdering gir høringen ikke grunnlag for å gå videre med forslag om en verdsettelsesregel nå.

## 5 Økonomiske og administrative konsekvenser

Endringene i konkursloven som åpner for automatiske meldinger fra Konkursregisteret til registre og finansforetak, og for automatiske meldinger tilbake til en elektronisk plattform som bostyreren administrerer, vil legge til rette for en betydelig effektivisering av bobehandlingen. Forslaget må antas å kunne innebære et potensial for vesentlige besparelser både for bostyrere og dermed boenes midler, og også for forenklinger for registrene og finansforetakene. Forslaget vil også kunne innebære at flere av konkursskyldnerens eiendeler og aktiva oppdages og kan inkluderes i bobehandlingen. En elektronisk løsning for sending og mottak av meldinger er under utarbeidelse i samarbeid mellom de berørte aktørene, og en tilrettelegging og ferdigstillelse av slike systemer må antas å innebære noen utviklingskostnader for aktørene. For registrene og finansforetakene må dette antas å oppveies av besparelsene den nye ordningen medfører. Eventuelle ekstra kostnader i en tidlig fase for registrene som skal sende meldinger tilbake til den elektroniske plattformen, antas å kunne dekkes innenfor gjeldende