fastsettes regler om forskeres tilgang til materiale over en viss alder mens det fortsatt befinner seg hos virksomheten. Mulige eksempler:

- - Politiske partiers hovedorganisasjoner
- - Frivillige organisasjoners sentralledd (dersom de har et visst medlemstall)
- - Tros- og livssynsorganisasjoners sentralledd dersom de har over et visst medlemstall Dette kan kobles til eventuell ny finansieringsordning for tros- og livssynssamfunn
- - ASA-selskaper over et visst antall tilsatte (i konsernet)

Utvalget har ikke utredet dette i detalj, men ser at bevaringsplikter kunne komme i konflikt med sivilsamfunnets og næringslivets uavhengighet av staten, og har derfor ikke foreslått slike plikter.

#### 22.4.4 Særskilt verneverdige arkiver

Etter gjeldende rett kan Riksarkivaren registrere private arkiver som særskilt verneverdige, jf. § 13 annet ledd. Fullmakten gjelder bare private arkiver. Etter § 10 kan Riksarkivaren fastsette at et kommunalt arkiv skal avleveres til Arkivverket eller en annen institusjon dersom det «er naudsynt for å tryggja arkivet eller når særlege omsyn tilseier dette». Begge disse to bestemmelsene dreier seg om å unngå arkivtap og gir Arkivverket virkemidler. Kulturdepartementet åpnet for å vurdere om regelen om sikring av særskilt verneverdige arkiver bør få et videre virkeområde, jf. Meld. St. 7 (2012 - 2013) punkt 6.1.1. I stedet for å gi ulike regler for ulike arkiveiere kan en åpne for at særskilt verneverdig-regelen i kapitlet om private arkiver kan brukes på alle typer arkiver omfattet av arkivloven. Dette er forslaget i lovutkastet § 37. Særskilt bevaringsverdige private arkiver vil gjerne være samlinger med dokumentasjon av særlig høy informasjonsverdi, for eksempel dokumentasjon av

- - grupper, pionervirksomhet, teknologiske gjennombrudd
- - miljø- og rettsforhold, kulturminner, vitenskapshistorie, kunst eller kunstnere
- - viktige hendelser av lokal, regional eller nasjonal betydning

#### 22.4.5 Lovfeste Nasjonalarkivets koordinerende rolle. Veiledningsansvar

Etter gjeldende rett har Riksarkivaren en rekke oppgaver overfor private arkiver. Disse oppgavene innebærer et nasjonalt koordineringsansvar, selv om det ikke kommer uttrykkelig fram i loven. En tanke om å lovfeste det nasjonale koordineringsansvaret var fremme i Meld. St. 7 (2012 - 2013) 303 punkt 6.1.1. Utvalget går inn for å lovfeste Nasjonalarkivets koordinerende rolle. Koordinering innebærer ikke klare handleplikter, men peker i retning av å ha en oversikt over aktører, produksjon og måloppnåelse. For et fagdirektorat vil det være nærliggende å forvente at koordineringsrollen også innebærer strategisk utviklingsarbeid og arbeid med kunnskapsproduksjon. Det konkrete ordnings- og bevaringsarbeidet vil fortsatt være budsjettstyrt, men den lovfestede koordinerende rollen for arbeidet med private arkiver kan gi anledning for styring og dialog om forventninger mellom departementet og direktoratet. Arkivverket er i loven pålagt å gi retningslinjer for arbeidet med private arkiver, og disse kan gjøres gjeldende for offentlige organer som arbeider med private arkiver, og private som mottar tilskudd til slikt arbeid. Etter utvalgets vurdering framstår det som uklart hvilken normativ kraft slike retningslinjer skal ha: Er dette bindende som forskrifter eller faglig veiledning som mottakerne kan stille seg friere overfor? Utvalget mener det er vil være klargjørende å kalle dette