dynamiske rettsutvikling i Europa. Arkivsektoren må belage seg på at det vil kreve ekspertise innen europeisk personopplysningsrett og relativt stor ressursinnsats å følge opp dette.

### 2.11Organisering. Oppgave- og ansvarsdeling (kapittel 11)

Slik utvalget oppfatter det, omfatter arkivsektoren institusjoner som har til hovedformål å langtidsbevare og tilgjengeliggjøre arkiver (arkivinstitusjoner), dokumentasjonsfaglige miljøer i forvaltningen, arkivfaglige miljøer i museer og biblioteker og arkivfaglige interesseorganisasjoner. Utvalget foretar ikke en helhetlig gjennomgang av arkivsektoren. Utredningen er ikke en evaluering av gjeldende arkivlov eller av Arkivverket. For å løse sine kjerneoppgaver i dag og i framtiden må arkivsektoren være innstilt på omstilling, slik andre har måttet tilpasse seg digitaliseringen. Endringsvilje og evne til å prioritere vil derfor være viktig for sektoren framover. Samtidig må det være samsvar mellom bevilgningene og ambisjonene som departementet og Stortinget setter. Utvalget har konsentrert seg om organisatoriske endringer som bør kunne gjennomføres uten å ta oppmerksomhet fra arkivsektorens øvrige og større oppgaver. Reguleringene i lovutkastet binder i liten grad opp plasseringen av oppgaver og myndighet. Lovutkastet gir spillerom for å endre organiseringen av arkivsektoren, for eksempel ved at fullmakt til å gi forskrifter kan fordeles på flere departementer, eller ved at oppgaver kan plasseres i ulike direktorater. Utvalget har vurdert at framtrer som en mer egnet betegnelse på direktoratet i arkivsektoren enn . Nasjonalarkivet Arkivverket Dette brukes derfor gjennomgående i utredningen om framtidige forhold.

### 2.12Etterlevelse og tilsyn (kapittel 12)

Siktemålet med lover er å normere atferd. Virksomhetene har selv ansvar for å innrette seg, følge loven og føre internkontroll. Utvalget foreslår tiltak for økt etterlevelse, blant annet kravet om dokumentasjonsstrategi. Ekstern kontroll som tilsyn, er et tilleggsvirkemiddel. Lovutkastet er utformet med Nasjonalarkivet som tilsynsmyndighet for arkivloven inntil videre. Dokumentasjonsforvaltning og arkiver bør ses i sammenheng med pliktene etter offentleglova og forvaltningsloven og omvendt. Med unntak for de avgrensede klagerettene i forvaltningsloven og offentleglova og kontrollen som utføres av Stortingets organer (Riksrevisjonen og Sivilombudsmannen), er det i dag ingen statlig kontroll med etterlevelsen av disse regelsettene. Utvalget foreslår derfor å utrede et eget statlig organ til å føre tilsyn med offentleglova, forvaltningsloven og arkivloven, omtalt som Digitaliseringstilsynet.

### 2.13Lovtekniske vurderinger (kapittel 13)

Lovutkastet er et såkalt digitaliseringsvennlig regelverk, blant annet ved å angi konkrete dokumentasjonsplikter. Det er stilt funksjonskrav som gir virksomhetene klarhet om målene, men frihet når det gjelder framgangsmåte. Ord og begreper i lovutkastet skal reflektere at dokumentasjon skapes digitalt. Den nye loven skal kunne leses av mennesker uten inngående forkunnskaper, og det er lagt vekt på å unngå fagterminologi. Utvalget har allikevel sett behovet for å definere enkelte sentrale begreper som og i en egen definisjonsparagraf. dokumentasjon arkiver Utvalget har valgt å flytte enkelte vesentlige regler som i dag følger av forskrift til loven. Regler og plikter som sikrer at det offentlige Norge dokumenterer sin virksomhet for samtiden og ettertiden, bør være et anliggende for Stortinget. Lovutkastet er derfor mer omfattende enn gjeldende lov.