innebærer at det bare er Nasjonalarkivet, kommuner, fylkeskommuner og offentlig eide arkivinstitusjoner som uten videre kan påberope seg dette behandlingsgrunnlaget, jf. første setning. gir Nasjonalarkivet et veiledningsansvar. Det er nærliggende at Nasjonalarkivets Tredje setning veiledning utarbeides i samråd med Datatilsynet, og at den er rettet mot hyppig forekommende tilfeller. For eksempel kan en tenke seg aktører i sivilsamfunnet, som lokalhistorielag eller mindre museer, som neppe vil kunne forventes å bruke advokat til å avklare sitt forhold til personvernforordningen. fastsetter at Nasjonalarkivet skal få uttale seg før Datatilsynet treffer vedtak. Dette Fjerde setning innebærer en plikt for Datatilsynet til å høre Nasjonalarkivet i sin saksbehandling, med rimelige frister. Sletting av dokumentasjon og arkiver er uopprettelig. refererer hovedregelen i personvernforordningen om arkiver. Hvis det er sørget for Annet ledd nødvendige garantier (artikkel 89 nr. 1), trenger arkivinstitusjoner (lovutkastet § 5 bokstav d) ikke samtykke fra den enkelte for å behandle personopplysninger såframt behandlingen er nødvendig for arkivformål i allmennhetens interesse (det vil si i samsvar med krav og påbud i arkivloven). Se personvernforordningen artikkel 6 nr. 1 bokstav e. gjelder spesielle typer personopplysninger, såkalte særlige kategorier Tredje ledd personopplysninger, jf. personvernforordningen artikkel 9 nr. 1. Disse kan være særlig følsomme eller belastende for individet. For behandling av slike opplysninger gjelder et tilleggsvilkår sammenlignet med annet ledd: Samfunnets interesse i at behandlingen finner sted, skal klart overstige ulempene for den enkelte, jf. personopplysningsloven § 9. stiller prosedyrekrav for behandling av slike særlige kategorier personopplysninger som Fjerde ledd omtalt i tredje ledd. Det første alternativet er å gjøre vurdering av personvernkonsekvenser etter personvernforordningen artikkel 35. Det andre alternativet er å rådføre seg med personvernombudet etter personvernforordningen artikkel 37 (eller annen nærmere bestemt funksjon) for å vurdere om behandlingen vil oppfylle kravene i personvernforordningen og øvrige bestemmelser fastsatt i eller med hjemmel i denne loven. hjemler forskrift om behandling av særlige kategorier av personopplysninger for Femte ledd arkivformål i allmennhetens interesse. hjemler forskrift som klargjør hva som kreves eller bør vurderes for å etterleve kravene i Sjette ledd personvernforordningen artikkel 89 nr. 1 om nødvendige garantier. Artikkel 89 nr. 1 har et utilgjengelig innhold som gir opphav til mange tvilsspørsmål. Selv for kyndige offentlige virksomheter med de beste intensjoner vil det kunne oppstå usikkerhet med hensyn til hva som kreves. Forskriften kan fylle ut paragrafens regler for å ivareta nødvendige garantier etter personvernforordningen artikkel 89 nr. 1. Eksempler på forhold som kan reguleres nærmere i en slik forskrift, er hvilke tiltak som bør vurderes, hva disse nærmere kan gå ut på (for eksempel hvordan pseudonymisering kan skje), når tiltak må være etablert (ved lagringen eller ved utleveringen), og eventuelt også forholdsmessighetsvurdering av tiltakets kostnader og vernehensynets tyngde (ulike kategorier personopplysninger og omfang i den aktuelle dokumentasjonen). En eventuell forskrift bør utarbeides i dialog med Datatilsynet og Nasjonalarkivet. Unntak fra den registrertes rettigheter ved behandling av personopplysninger for § 25. arkivformål i allmennhetens interesse Når behandling av personopplysninger skjer for arkivformål i allmennhetens interesse og det er iverksatt tiltak i samsvar med personvernforordningen artikkel 89 nr. 1 og behandlingen ikke får rettsvirkninger eller direkte faktiske virkninger for den registrerte, kan den behandlingsansvarlige gjøre unntak fra