behandling til arkivformål er et legitimt hensyn, og til å skjerpe kravene til slik behandling, se kapittel 10. I forordningen benyttes begrepet «arkivformål i allmennhetens interesse». Hverken forordningen selv eller fortalen definerer begrepet. I forordningen artikkel 5 går det fram at behandling til arkivformål i allmennhetens interesse ikke er uforenlig med de opprinnelige formål. Det er en forutsetning «at det gjennomføres egnede tekniske og organisatoriske tiltak som kreves i henhold til denne forordning for å sikre de registrertes rettigheter og friheter», jf. artikkel 89 nr. 1 om sikringstiltak. I artikkel 6 nr. 1 bokstav e fastsettes at behandling i allmennhetens interesse er et lovlig behandlingsgrunnlag, forutsatt at dette skjer i tråd med tilleggskravene i nr. 3. Også i artikkel 9 om behandling av særskilte kategorier personopplysninger går det fram slike krav i nr. 1.

#### 5.9.7 Politiregisterloven

Politiet har en rekke registre som inneholder store mengder sensitive personopplysninger. Registrene er regulert gjennom politiregisterloven, som hører inn under Justis- og beredskapsdepartementet. Godt personvern er et sentralt hensyn under politiets saksbehandling, og politiregisterloven skal sikre dette. Politiregisterloven inneholder - som en av svært få særlover - en egen bestemmelse om forholdet til arkivplikten. Bestemmelsen i § 50 omhandler behandling av personopplysninger som ikke lenger er nødvendige for formålet:

Opplysninger skal ikke lagres lenger enn det som er nødvendig for formålet med behandlingen. Opplysningene skal slettes eller sperres, med mindre de skal oppbevares i henhold til lov 4. desember 1992 nr. 126 om arkiv eller annen lovgivning. Den behandlingsansvarlige kan uten hinder av første ledd lagre personopplysninger for historiske, statistiske eller vitenskapelige formål, dersom samfunnets interesse i at opplysninger lagres klart overstiger de ulempene den kan medføre for den enkelte. Opplysningene skal ikke oppbevares på måter som gjør det mulig å identifisere den registrerte lenger enn nødvendig.

Arkivlova § 9 c ble endret for et par år siden for å sikre sletting av personopplysninger i henhold til forskrifter til politiregisterloven § 69 første ledd nr. 16, som sier at opplysninger skal kunne slettes «når fare for liv og helse eller tungtveiende personvernhensyn tilsier det». Politiregisterforskriften § 16-2 definerer begrepet «sletting» i relasjon til arkivreglene og hva som skal skje med opplysninger som er fjernet fra registre eller systemer.

#### 5.9.8 Straffeprosessloven

Dokumentasjon fra politi og påtalemyndighet overføres til Arkivverket. Arkivverket er et forvaltningsorgan som i utgangspunktet utfører sin saksbehandling etter arkivlovas regler og reglene som gjelder for offentlige organer, som er fastsatt i forvaltningsloven, offentleglova og sikkerhetsloven. Arkivverket baserer dermed sine vurderinger i innsynssaker på bestemmelsene i offentleglova og forvaltningslovens taushetspliktregler, se kapittel 20. Klager går til Kulturdepartementet som overordnet organ. Ansatte i Arkivverket har taushetsplikt etter forvaltningsloven. Dette fører til at det blir en litt snevrere adgang til å gi innsyn i dommer og etterforskningsdokumentasjon som er overført til Arkivverket. Politi og påtalemyndighet har en noe videre adgang til å gi innsyn i taushetsbelagt dokumentasjon enn Arkivverket har etter forvaltningsloven. Utførlige regler om dette er angitt i straffeprosessloven § 28, forskrift om offentlighet i rettspleien og i politiregisterforskriften.