#### 24.4.3 Personvernforordningen

Personvernforordningen er et stort og komplisert regelverk. For eksempel har artikkel 89 nr. 1 et utilgjengelig innhold som gir opphav til mange tvilsspørsmål. Selv for kyndige offentlige virksomheter med de beste intensjoner, vil det være uoverskuelig hva som kreves av tiltak for å gi de «nødvendige garantier» som artikkel 89 nr.1 krever, og som det er vist til et stort antall steder i forordningen. Lovutkastet §§ 22 til 25 vil gi regler i nasjonal rett som klargjør hva som kreves eller bør vurderes for å etterleve personvernforordningens krav. Fleksibiliteten i personvernforordningen er ønskelig fordi den åpner for enkelte nasjonale tilpasninger. Samtidig skapes rettsuvisshet om nasjonale løsninger er gode nok. Utvalgets forslag legger opp til avklaring, noe som vil innebære at færre offentlige ressurser vil gå med til å håndtere juridiske tvilsspørsmål. Utvalget legger til grunn at de økonomiske og administrative konsekvensene av personvernforordningen ble håndtert av Justis- og beredskapsdepartementet da den ble norsk lov. Utvalget vil uansett peke på at det antakelig er behov for høyt kvalifisert juridisk ekspertise på alle nivåer i forvaltningen for å håndtere spørsmålene personvernforordningen reiser, blant annet for å svare på krav fra innbyggere og personvernombud og for å håndtere klagesaker hos Datatilsynet. Samtidig må det understrekes at personvernforordningen mest sannsynlig vil gi bedre personvern, i alle fall generelt. Lovutkastet snevrer i mindre grad inn rettigheter etter personvernforordningen enn gjeldende personopplysningslov. Dette antas å ha begrensede økonomiske og administrative konsekvenser.

#### 24.4.4 Etterlevelse og tilsyn

Det er uvisst hvor mange saker som vil utløses av adgangen til å klage ved manglende etterlevelse av arkivloven (lovutkastet § 40). Klageretten er relativt avgrenset, og de rettslige vurderingene neppe krevende. Departementet vil behandle klager som gjelder kommuner og fylkeskommuner, og bør ventes å bære egne kostnader. Overtredelsesgebyr og tvangsmulkt tilfaller statskassen. Det antas å bli få saker per år. Dersom fylkesmannen skal føre tilsyn etter arkivloven med kommuner og fylkeskommuner, vil departementet måtte følge dette opp i budsjettprosessen i samsvar med eventuelle føringer for tilsynsvolum. Utvalget foreslår at det utredes et Digitaliseringstilsyn til å føre tilsyn med offentleglova, forvaltningsloven og arkivloven. Utredningen vil kreve ressurser og bør også avdekke bevilgningsbehovet ved styrket kontroll med etterlevelsen av forvaltningsloven og offentleglova.

#### 24.4.5 Kunnskap, statistikk og forskning

Etablering av et felles forskningsprogram om dokumentasjon og arkiver under Norges forskningsråd vil kreve finansiering fra blant andre Kulturdepartementet, Kommunal- og moderniseringsdepartementet og Justis- og beredskapsdepartementet. I tillegg er det behov for ny kunnskap både for å bidra til sektorpolitisk måloppnåelse og effektivisering og som grunnlag for å utvikle regelverket. For eksempel vil nye regler om sletting, kreve utredning. Utvalget tilrår jevnlig evaluering av nytt regelverk om dokumentasjon og arkiver.

### 24.5Balanse mellom mål og ressurser

Arkivsektoren står overfor store utfordringer. For å løse sine kjerneoppgaver i dag og i framtiden må arkivsektoren være innstilt på omstilling, slik også andre sektorer har måttet tilpasse seg digitaliseringen. Endringsvilje og evne til å prioritere vil derfor være viktig for arkivsektoren