Kod mere aktivne politike zapošljavanja – Javni radovi – pod troškovima se podrazumevaju troškovi zarade lica angažovanih na javnom radu, troškovi sprovođenja javnog rada i troškovi prevoza za angažovana lica. Kod mera aktivne politike zapošljavanja osoba sa invaliditetom pod troškovima se podrazumevaju troškovi refundacije zarade licu koga poslodavac koji je zaposlio nezaposlenu osobu sa invaliditetom angažuje u cilju pružanja podrške na radnom mestu osobi sa invaliditetom, radna asistencija. Visinu ovih troškova i vremenski period za koji se vrše isplate utvrđuje Nacionalna služba za zapošljavanje programom rada. Vlada daje saglasnost na program rada Nacionalne službe za zapošljavanje. Visina troškova uslovljena je pre svega raspoloživim sredstvima u finansijskom planu Nacionalne službe za zapošljavanje za svaku kalendarsku godinu, kao i planiranim obuhvatom nezaposlenih pojedinim vrstama mera aktivne politike zapošljavanja. Članom 4. Predloga zakona je izvršeno usklađivanje pojmova sa Zakonom o socijalnoj zaštiti.

Članom 5. Predloga zakona, kao jedno od prava za vreme trajanja mera dodatnog obrazovanja i obuke, pored troškova udžbenika i prevoza, predlaže se i novčana pomoć, koju bi Nacionalna služba isplaćivala nezaposlenom, na ime pokrivanja troškova koje lice ima za vreme osposobljavanja, odnosno obučavanja, kako bi nezaposleni bio motivisan za uključivanje i aktivno učešće na programu. Dodatno obrazovanje i obuka podrazumevaju niz mera koje imaju za cilj osposobljavanje za samostalan rad u struci nezaposlenih lica, stručnu praksu, različite vrste obuka i slično. U zavisnosti od vrste programa i nivoa obrazovanja nezaposlenog, programi obučavanja traju i do šest meseci, a programi osposobljavanja za samostalan rad u struci i do dve godine. Programi se realizuju u realnom radnom okruženju kod poslodavca i najčešće podrazumevaju sticanje praktičnih znanja i radno angažovanje u punom radnom vremenu. Pravo na novčanu pomoć u interesu je kako nezaposlenog, tako i poslodavca. Krajnji efekat je da će više lica biti kvalitetnije obučeno, te da će se lakše uključivati u proces rada prilikom zapošljavanja. Članom 6. Predloga zakona briše se član 58. stav 2. Zakona, odnosno omogućava se sprovođenje javnih radova kao mere aktivne politike zapošljavanja i zaključivanjem drugih ugovora, u skladu sa propisima iz oblasti rada i javnim konkursom. Naime, potrebno je poboljšati obuhvat lica koja će biti uključena u program javnih radova. Članom 7. uređuju se uslovi za ponovno ostvarivanje prava na novčanu naknadu za osiguranje za slučaj nezaposlenosti (u daljem tekstu: novčana naknada) i ujedno se sprečavaju do sada uočene zloupotrebe u primeni člana 67. Zakona. Imajući u vidu da je Zakonom o privatizaciji predviđeno da se proces privatizacije okonča do 31. decembra 2015. godine, te da će usled ovog procesa velikom broju zaposlenih prestati radni odnos po osnovu viška zaposlenih, potrebno je hitno precizirati odredbe ovog zakona koje se odnose na ostvarivanje prava na novčanu naknadu. Naime, lica kojima je radni odnos prestao uz isplatu novčane naknade, odnosno otpremnine u skladu sa odlukom Vlade o utvrđivanju programa rešavanja viška zaposlenih, kao i zaposleni kojima je radni odnos prestao njihovom voljom ili krivicom, zasnivaju radni odnos na određeno, u praksi često veoma kratko vreme (od dva do šest dana), a zatim u dogovoru sa poslodavcem, raskinu radni odnos po osnovu kojeg ostvaruju pravo na novčanu naknadu za slučaj nezaposlenosti, na koju inače ne bi imali pravo. Predloženim izmenama i dopunama, sprečile bi se napred navedene zloupotrebe Zakona. Navedenom izmenom precizirano je da ova lica mogu ostvariti pravo na novčanu naknadu za slučaj nezaposlenosti, tek ukoliko ispune uslove iz člana 66. Zakona, odnosno ponovo budu u osiguranju najmanje 12 meseci neprekidno ili sa prekidima u poslednjih 18 meseci.

3