Den ene saken var knyttet til Nasjonal Samlings riks- og rådsmøteprotokoll 1934 - 1945. Den er et eksempel på arkivmateriale på avveie. Protokollen representerer et viktig kildemateriale og inneholder referater fra 21 partisamlinger i tidsrommet fra januar 1934 til april 1945. Protokollen ble overlevert Riksarkivaren av Kulturdepartementet i 1999. Hvor den har befunnet seg mellom 1945 og 1999, er noe uklart, men 40 år etter frigjøringen i 1985 ble protokollen annonsert til salgs med en prisantydning på en halv million kroner. Protokollen var nå etter alt å dømme havnet i USA for salget skulle formidles gjennom en advokat på Long Island. Det ble imidlertid ikke noe av dette salget. Det gikk så nesten 15 år før protokollen igjen dukket opp og var annonsert til salgs. Dette var i januar 1999, og salget skulle nå formidles gjennom en norsk advokat. Juridisk var det ingen tvil om at protokollen var offentlig eiendom. Men det oppsto strid mellom Riksarkivaren og ihendehaverens advokat. Regjeringsadvokaten ble også trukket inn. Det hele løste seg ved en minnelig ordning. Nasjonal Samlings riks- og rådsmøteprotokoll er også den eneste saken Riksarkivaren har benyttet § 13 i. Den andre saken er knyttet til utførsel av arkiver etter Freia, som ble kjøpt opp av Kraft Foods Norge AS og ønsket å overføre deler av sine arkiver til Sverige og USA. Riksarkivaren godkjente søknaden. Arkivverket

######## [Boks slutt]

Eier av arkiver som etter § 13 har fått status som særlig verneverdige, må etter § 15 melde fra til Riksarkivaren i visse situasjoner av betydning for bevaringen, som eierskifte, utføring av landet mv. Etter § 17 kan Riksarkivaren kopiere særskilt verneverdig arkiver i slike situasjoner, men eieren kan stille vilkår for tilgangen til kopien. Eier av verneverdige private arkiver kan ved deponering og overføring til arkivinstitusjonen stille vilkår for tilgangen til arkivet, jf. § 16. Vilkårene gjelder bare i inntil 100 år. Vilkår stilt ved deponeringen eller avleveringen kan ikke skjerpes ensidig siden, se Ot.prp. nr. 77 (1991 - 92), side 25. Særskilt verneverdige arkiver kan ikke deles opp, føres ut av landet, skades eller ødelegges uten samtykke, se § 18. Riksarkivaren kan etter § 19 fastsette at reglene om offentlige arkiver skal gjelde visse (deler av) private arkiver med offentlig tilknytning, se kapittel 8.1.5 om anvendelsen av denne hjemmelen.

########## Boks 22.2 Utenlandske oppkjøp av norske bedrifter

Når bedrifter blir kjøpt opp av utenlandske selskaper, er Arkivverkets erfaring at de i liten grad er opptatt av dokumentasjonen i arkivene. Svært ofte går arkivene tapt når bedrifter får utenlandske eiere. Finnes det arkiv- eller museumsinstitusjoner lokalt som kan ta imot større bedriftsarkiver, blir enkelte arkiver bevart. Eksempler kan være arkivene etter DNN Aluminium Tyssedal og Odda smelteverk AS som ble tatt hånd om av Norsk Vasskraft- og Industristadmuseum. Arkivverket

######## [Boks slutt]

#### 22.2.2 Retningslinjer for arbeidet med private arkiver

Riksarkivaren pålegges i § 14 å gi retningslinjer for eget arbeid med private arkiver og kan gjøre disse gjeldende for både private og offentlige institusjoner som tar vare på private arkiver. Retningslinjene er med på å skape et nasjonalt system i arbeidet med private arkiver.