Konkursregisteret til andre registre enn i dag, så fremt den tekniske løsningen som velges, innebærer at personopplysninger ikke blir generelt tilgjengelige for alle ansatte i registrene. uttaler at bostyreren innledningsvis i bobehandlingen ikke har oversikt over Oslo byfogdembete hvilke eiendeler skyldner har. Bostyreren vil derfor i mange tilfeller ikke vite om det er nødvendig å varsle verdipapirregisteret eller andre realregistre, og må derfor sende mange unødvendige meldinger som må gjennomgås og undersøkes av registrene. Bostyreren kjenner heller ikke til hvilke banker eller finansinstitusjoner skyldneren har bankkonti i eller forretningsforhold til, og det er lite praktisk å sende skriftlig melding til alle banker i Norge. Oslo byfogdembete kan derfor ikke se at personvernhensyn bør begrense adgangen for Konkursregisteret til å sende ut melding om konkursåpning til relevante registre og finansinstitusjoner automatisk og elektronisk. Konkursåpninger kunngjøres og er offentlig informasjon og skal forutsetningsvis gjøres kjent for allmennheten. Store profesjonelle næringsdrivende, som banker, finansinstitusjoner og kredittopplysningsbyråer, følger løpende med på disse kunngjøringene og benytter disse i dag. Når det gjelder forslaget om å oppheve bestemmelsen om melding om konkursåpning til Posten Norge AS, er det ingen innvendinger mot dette fra høringsinstansene. Det er merknader i høringen til spørsmålet om det er behov for en lovhjemmel som regulerer sending av meldinger tilbake fra registrene og finansforetakene. er enig i at boet kan beslaglegge skyldnerens midler etter dekningsloven § 2-2, og Finans Norge at taushetsplikten i finansforetaksloven § 16-2 ikke er til hinder for å gi bostyreren informasjon om innskudd, andre eiendeler til forvaltning og skyldnerens transaksjoner. Men høringsinstansen peker på at retten til å gi opplysninger gjelder overfor bostyreren og ikke kan begrunne at det gis opplysninger til føreren av Konkursregisteret. Finans Norge mener at en endring av forslaget til konkursloven § 79 fjerde ledd kan løse problemet og gi et sikkert lovgrunnlag for å innhente og formidle denne informasjonen. Finans Norge uttaler videre:

«Som Justisdepartementet kjenner til er det innledet et samarbeid om prosjektet om Digitalt Samarbeid Offentlig Privat (DSOP) mellom ulike offentlige etater og bankene representert ved Finans Norge. Ett av disse prosjektene er konkurs hvor deltakerne er Brønnøysundregistrene, BITS AS (infrastrukturselskap eid av Finans Norge) og bankene. Prosjektet bygger på informasjon om skyldnere som innhentes av Brønnøysundregistrene på vegne av bostyrerne og at informasjonen stilles til rådighet for bostyrerne på «Bosiden», som er en arbeidsflate til bostyrene i Brønnøysundregistrene. DSOP-konkursbehandling har utviklet en digital løsning for utveksling mellom offentlige og private aktører. I den nye løsningen til prosjektet DSOP - konkursbehandling vil bostyrer starte forespørselen. Det er derfor ikke tatt høyde for at banker, basert på et konkursvarsel, automatisk sender kontoinformasjon til Bosiden, slik høringsnotatet pkt. 2.2.4 kan forstås. I løsningen legges det ikke opp til at informasjon underlagt lovpålagt taushetsplikt lagres av Brønnøysundregistrene, men utveksles direkte til bostyrer. Departementets foreslåtte løsning skaper en viss usikkerhet knyttet til hvem som er mottaker av opplysningene (bostyrer, Konkursregisteret, «Bosiden» eller Brønnøysundregistrene) og krever tilsynelatende at det lagres opplysninger i Brønnøysundregistrene. Selv om det i DSOP-prosjektet Konkursbehandling ikke er lagt opp til at informasjonen som bostyrer mottar fra finansforetakene skal lagres i Brønnøysundregistrene sine systemer, og det