Oslo at det i praksis er meget sjelden at tingretten fastsetter verdien av og Oslo at det i praksis er meget sjelden at tingretten fastsetter verdien av og byfogdembete innhenter takst av det pantsatte formuesgodet etter § 6-4 tredje ledd. Beløpet et konkursbo får utbetalt som legalpant, er ofte lite, og reglene om innløsning må tilpasses dette. Oslo byfogdembete uttaler at kostnadene ved verdsettelse må ses i forhold til det beløpet som skal utbetales boet, og at i de få tilfellene boet og panthaveren ikke blir enige om verdien, må man ha en enkel måte å fastsette denne på. er enig i at panteloven § 6-4 tredje ledd om at boet Norges kemner- og kommuneøkonomers forbund eller den som vil innløse boets panterett, kan kreve at tingretten fastsetter formuesgodets verdi, bør videreføres i § 6-4.

### 4.4 Departementets vurderinger

Det er ulike syn i høringen på om bestemmelsen om legalpant i tredjepersoners eiendeler bør oppheves eller begrenses til å gjelde i konsernforhold. En høringsinstans ( ) Advokatforeningen mener at bestemmelsen bør videreføres som i dag, og viser til at bestemmelsen utgjør en ikke ubetydelig del av boets mulighet til å sikre midler til nødvendig bobehandling, og at så lenge kausjonisten får informasjon om ansvarets rekkevidde, vil et ansvar være en påregnelig følge av sikkerhetsstillelsen. Høringsinstansene som mener at virkeområdet for bestemmelsen bør begrenses til å gjelde i konsernforhold ( og Konkursrådet, Norges kemner- og kommuneøkonomers forbund ), legger vekt på at forholdet mellom selskapene i et konsern er så nært at det Oslo byfogdembete begrunner en slik løsning. og mener på sin side at Finansieringsselskapenes Forening Finans Norge bestemmelsen om legalpant i tredjepersoners eiendeler bør oppheves i sin helhet, og begrunner dette blant annet med at regelen øker finansforetakenes risiko, at den strider mot hensikten med å etablere selskap med begrenset ansvar, at den kan ramme urimelig hardt i konsernforhold der ett selskap stiller sikkerhet for samtlige av konsernselskapets forpliktelser overfor långiveren, og at regelen vil kunne gi seg utslag i bankenes priser på utlån. Departementet har kommet til at regelen i gjeldende § 6-4 første ledd annet punktum om legalpant i tredjepersoners eiendeler bør oppheves. legger i høringen vekt på Advokatforeningen at et slikt legalpant bidrar med midler til nødvendig bobehandling. Begrunnelsen for regelen om legalpant for boet i en tredjepersons eiendeler er imidlertid å begrense muligheten for å omgå hovedregelen om legalpant i skyldnerens eiendeler. Det vil alltid være en fordel med økt tilgang til midler til bobehandlingen, men dette kan ikke alene begrunne en regel om legalpant i eiendeler som tilhører en tredjeperson. Utgangspunktet for kreditorenes dekningsadgang er dekningsloven § 2-2, som gir adgang til dekning i midler som tilhører skyldneren selv. I tillegg har man enkelte særlige ordninger som gir midler til bobehandlingen, men de skiller seg vesentlig fra regelen om legalpant i tredjepersoners eiendeler. og Konkursrådet Oslo byfogdembete har i sine høringsuttalelser vist til at det nære forholdet mellom selskaper i et konsern gjør det naturlig å likestille realkausjon stilt av et av de andre selskapene i konsernet, med sikkerhet stilt av skyldnerselskapet selv. I tillegg kommer muligheten for omgåelse av reglene om legalpant i skyldnerens pantsatte eiendeler. Departementet er imidlertid i tvil om omgåelsesproblemet er særlig reelt i praksis. De fleste sikkerhetsstillelser i konsernforhold må man anta at har en forretningsmessig begrunnelse, og i hvert fall må det kunne antas at de ikke er begrunnet i et ønske om å omgå reglene om legalpant. I tillegg vil det, som det ble pekt på i