## Kehtna Mõisa OÜ-s mõisa köit ei lohistata.

Kehtna Mõisa osaühing alustas majandustegevust 1997. aastal. Põhitegevusteks on kujunenud veisekasvatus ja piimatootmine, kanakasvatus, taimekasvatus ning lihatoodete valmistamine. Haritavat maad on ettevõttel koos renditud maadega kokku 1700 hektarit. Juhatuse esimehe Märt Riisenbergi kinnitusel saadakse hakkama vaatamata piimahinna madalseisule ja suure tõenäosusega on kavas laienedagi. Ehkki Kehtna Mõisa OÜ nimi võib silme ette tuua uhked mõisakompleksid vms. suurejoonelisemat, siis tegelikult on tegu lihtsa, tööka ja edasipüüdliku põllumajandusettevõttega, mille peahoonegi kõrvalt mööduval Tallinn-Viljandi maanteel sõites silma ei jää. Sõna 'mõis' võeti nime osaks vajadusest, selgitab Kehtna Mõisa Oü juhatuse esimees Märt Riisenberg: ' Kui meil 1996 osaühingu loomise mõte tuli, siis esimene nimevariant oli lihtsalt OÜ Kehtna, aga äriregistrist lükati see tagasi kui liiga üldine. Otsustasime siis Kehtna Mõisa kasuks. Varem oli siin olnud tõsine põllumajanduskeskus: Kehtna sovhoostehnikum, 2000 lehma , 6000 hektarit haritavat maad, 15 000 siga, teadusasutused, aretusühistu - kõik kokku 900 töötat. 1992 reformiti see kõik Kehtna riigimajandiks, mis oli jätkuvalt tehnikumile praktikabaasiks ja paljudeks teisteks iseseisvateks juriidilisteks isikuteks. Riigimajand kestis neli aastat, aga juba 1993 tulid esimesd jutud, et riigimajandeid - Eestis oli neid seitse - pole kellelegi vaja, asi hakkas turumajanduse poole kerima ja riiklik omand aeguma. Likvideerimiskomisjon pani 1996. a.-l tervikvara enampakkumisele, v. a. Kehtna mõisa peahoone, mis müüdi eraldi. Osanikeks said endise riigimajandi võtmeisikud, põlised kohalikud elanikud, kes pidasid prioriteediks, et siin maal inimestel ka edaspidi tööd ja leiba oleks. Keegi polnud seda meelt, et müüme lehma või traktori kaupa kõik maha. Oli kooshoidmise soov ja edasi on kõik õnneks tasapisi ülesmäge läinud. Esialgseks sihiks oli lihtsalt põllumajandusliku tegevuse jätkamine, edasi oleme eesmärke seadnud võimalustest ja majandussituatsioonidest lähtuvalt.' Riisenberg ise on Kehtnas tegutsenud ligi nelikümmend aastat. 1990. aastal määrati ta sovhoostehnikumi direktori asetäitjaks tootmise alal ning 1992 vastloodud riigimajandi direktoriks. 1997 majandustegevust alustanud osaühingus on ta selle algusest peale tegevjuht ja juhatuse esimees. 2002.-st aastast on tema poeg Siim Riisenberg ka siin ametis ja on üks kolmest ettevõtte juhatuse liikmest. Kolmas juhatuse liige on lihatööstuse juht Tiit Sullakatko. 'Maaelul oli ja on väga suur perspektiiv, põllumajanduses on võimalik hästi hakkama saada. See hädaldav kuvand , mis meie maaelust loodud on, on vale, ma kohe ei salli seda. Ei ole nii, et siin elavad ainult need, kes juba lõunatunniks poe taga lääbakil vedelevad. Põllumeeste poolt on küll olnud virisemist, aga kohati on see liialdatud. Me oleme ju ise valinud selle tee. Kui noor mees otsustab selle ala kasuks, siis tööka ja nutika tegija puhul on korralik sissetulek tagatud. Muidugi ei teeni siin keegi advokaadi tunnitasu, aga üle keskmise Eesti palga väljateenimine ei ole mingi kunst. Tuleb aga mõista, et oleme osa loodusest ja vastavalt sellele toimetada,' on Riisenbe rg , kes pojaga koos töötamise üle heameelt tunneb, veendunud. Eelnev ei tähenda, et miski oleks lihtsalt saavutatav. ' Vaba ettevõtlusega kohanemine polnud minu jaoks keeruline, sest ka Nõukogude ajal ei lastud Kehtnas kellelgi niisama kummi venitada, tööd tuli teha tõsiselt ja palju, varastamine ja raiskamine olid põlu all. Uute aegade saabudes tundsin, et nüüd on sellised tingimused, et saab ise peremees olla. ' Osaühingu rajamisel osales 12 osanikku, kes maksid oü-sse sularaha sisse, aga tuli ka laenu võtta, mida siis edaspidi kasumist tasuti. ' Eks kaheteist osanikuga ole otsuste vastuvõtmine mõnikord keeruline, aga tülli pole me pööranud. Minule kuulub veerand osakutest, nii et üksi ei saa kuidagi otsuseid vastu võtta. Suurimad vaidlused olid meil enne