####### Alkuperäiskansojen osallistuminen ja itsemääräämisoikeus

KP-sopimuksen 1 artikla käsittelee itsemääräämisoikeutta. Artiklan mukaan jokaisella kansalla on itsemääräämisoikeus. Alkuperäiskansajulistuksen 3 artiklan mukaan alkuperäiskansoilla on itsemääräämisoikeus. Tämän oikeuden perusteella ne määräävät vapaasti poliittisen asemansa ja kehittävät vapaasti taloudellisia, oikeudellisia ja sivistyksellisiä olojaan. Julistuksen 4 artiklassa todetaan, että itsemääräämisoikeuttaan käyttäessään alkuperäiskansoilla on oikeus autonomiaan ja itsehallintoon asioissa, jotka liittyvät niiden sisäisiin ja paikallisiin asioihin sekä niiden itsehallintotehtävien rahoituskeinoihin. Julistuksen 18 artiklan mukaan alkuperäiskansoilla on oikeus osallistua omien toimintaperiaatteidensa mukaisesti valittujen edustajiensa kautta päätöksentekoon asioissa, jotka voivat vaikuttaa näiden kansojen oikeuksiin.

Euroopan Neuvoston vähemmistöpuitesopimuksen artiklassa 15 sopimusosapuolet sitoutuvat luomaan tarpeelliset olosuhteet kansallisiin vähemmistöihin kuuluvien henkilöiden tehokkaalle osallistumiselle kulttuuri-, yhteiskunta- ja talouselämään sekä erityisesti heitä koskeviin julkisiin asioihin.

######## Johtopäätös ja suositus:

Biodiversiteettisopimuksen kontekstissa saamelaisten itsemääräämisoikeus liittyy erityisesti hyötyjen tasapuoliseen jakoon, luonnon monimuotoisuuteen liittyvään saamelaisten perinteisen tiedon turvaamiseen ja sitä koskevaan päätöksentekoon.

Biodiversiteettisopimuksen Akwé:Kon -ohjeita soveltamalla voidaan vahvistaa saamelaisten mahdollisuuksia osallistua maankäytön suunnitteluun.

Nagoyan pöytäkirjassa käsitellään geenivarojen hyötyjen oikeudenmukaista jakoa.

Lainsäädäntöä ja hallintoa kehitettäessä kiinnitetään huomiota saamelaisten vaikutusmahdollisuuksien turvaamiseen ja kehittämiseen saamelaisten perinteistä tietoa koskevassa päätöksenteossa, opetuksessa sekä maankäytön ohjauksessa.

####### Maisemapolitiikka

Biodiversiteettisopimuksessa ei suoranaisesti käsitellä maisemakysymyksiä. Sopimuksen johdanto- osassa sopimusosapuolet toteavat olevansa tietoisia biologisen monimuotoisuuden itseisarvosta sekä biologisen monimuotoisuuden ja sen osien ekologisista, perinnöllisistä, yhteiskunnallisista, taloudellisista, tieteellisistä, opetuksellisista, sivistyksellisistä, virkistyksellisistä ja esteettisistä arvoista. Maisemayleissopimuksen johdanto-osassa sopimusosapuolet ilmoittavat ottaneensa huomioon biologista monimuotoisuutta koskevan yleissopimuksen. Maisemayleissopimuksen 5 artiklassa kukin sopimuspuoli sitoutuu mm. tunnustamaan lainsäädännössään maisemat olennaiseksi osaksi ihmisten ympäristöä, yhteisen kulttuuri- ja luonnonperinnön monimuotoisuuden ilmentymäksi ja identiteettinsä perustaksi, laatimaan ja toteuttamaan erityistoimenpiteiden avulla maisemansuojeluun, -hoitoon ja -suunnitteluun tähtäävää maisemapolitiikkaa sekä sisällyttämään maisemanäkökohdat alue- ja kaupunkisuunnittelupolitiikkaansa sekä kulttuuri-, ympäristö-, maatalous-, sosiaali- ja talouspolitiikkaansa ja muihin toimintaohjelmiin. Sopimusosapuolet voivat ottaa käyttöön menettelytapoja, joiden mukaisesti yleisö, paikallis- ja alueviranomaiset ja muut asianosaiset voivat osallistua tämän maisemapolitiikan määrittelemiseen ja toteuttamiseen. Artiklassa 9