Analgetika og sedasjon følger retningslinjer på hver avdeling.

Ventilasjon: Mange barn vil trenge respiratorbehandling. Etter behov kan barnet være spontan pustende uten støtte, få nHFT/nCPAP, konvensjonell respirator, HFO og/eller NO-behandling. Tilstreb normoventilering (PaO på 6-10 kPa og PaCO på 5-7 kPa). 2 2 Hyperventilasjon med PaCO < 5 kPa bør unngås. 2

Væskebehandling: Det er vanlig med påvirket nyrefunksjon ved perinatal asfyksi derfor viktig å overvåke vekt, kreatinin, elektrolytter og diurese. Vanlig væskebehov 40-60 ml/kg/døgn. Ved nyresvikt gis væskevolum på 30 ml/kg/døgn pluss målt tap. Hypotermi kan gi økt diurese og under oppvarmingen kan det oppstå vasodilatasjon. Ved evt. hypotensjon under oppvarming gis først bolus med NaCl 9 mg/ml 10-20 ml/kg. Evt. annen sirkulasjonsstøttende behandling ved behov, se under.

Elektrolytter og glukose: Magnesium tilstrebes å være > 1,0 mmol/l. Andre elektrolytter i normalområdet. Glukose verdiene anbefales holdt mellom 3,5-8,0 mmol/l.

Ernæring: Null per os initialt, men minimal enteral ernæring med morsmelk (1-3 ml/kg x 6) kan vurderes fra dag 2. Start ellers med Glukose 100-200 mg/ml iv, supplere evt. med parenteral ernæring på dag 2 eller 3 av behandlingen. Rask oppstart av enteral ernæring etter avsluttet hypotermibehandling.

Hjerte og sirkulasjon: Ved 33,5 ˚C grader er gjennomsnitts hjertefrekvens 90/min (frekvens faller med ca 14/min per ˚C reduksjon i kroppstemp) , dvs en sinusbradykardi. Hjertefrekvens ned mot 70-80/min er ikke uvanlig og kan ses uten at det gir nedsatt perfusjon. Hjertefrekvens > 100/min kan skyldes smerte/ubehag eller hypotensjon/hypovolemi. Arytmier forekommer meget sjelden! Mean blodtrykk (BT) holdes høyere enn 40-45 mmHg da man antar at cerebral autoregulering er påvirket/redusert i forbindelse med hypoksisk iskemisk encefalopati (HIE). Mean BT < 40 mmHg behandles først med bolus NaCl 9 mg/ml 10-15 ml/kg. Hvis vedvarende lavt BT gis dopamin og/eller dobutamin. Hvis behov for ytterligere sirkulasjonsstøtte følger hver avdeling sine rutiner.

Antibiotika: Ved alvorlig asfyksi gis ofte initialt antibiotika hvis man ikke kan utelukke infeksjon. Valg av antibiotika følger hver avdeling sine rutiner. Hvis man bruker aminoglykosider bør oftest doseringsintervall forlenges pga ofte nedsatt nyrefunksjon ved alvorlig asfyksi. Behandlingen seponeres etter 2-3 dager hvis ingen verifisert infeksjon.

Koagulasjon/blødningstendens: Hvis barnet i utgangspunktet har normal koagulasjonsstatus vil en temp reduksjon på 3,5 ˚C gi relativt liten innvirkning på INR/APTT. Mange asfyktiske barn har imidlertid også en viss grad av koagulopati/DIC. Ved tegn på blødning eller INR > 2,0: Gi fersk frosset plasma (Octaplas ®) 10 ml/kg, alternativt trombocyttkonsentrat ved samtidig trombocytopeni.

## Bivirkninger av hypotermi

- • Hypovolemi pga. økt diurese i starten. Væske og senere evt. inotropi for å ha adekvat blodtrykk og cerebralt perfusjonstrykk.
- • Elektrolyttforstyrrelser (Lav Mg, K, fosfat, Ca). Mg er antagelig viktig for å forebygge karspasmer og reperfusjonsskade. Serumverdier gjenspeiler ikke alltid total Mg-status og Mg anbefales å ligge > 1,0 mmol/l.
- • Insulinresistens og evt. høyt blodsukker. Vurder alltid mengden glukosetilførsel hvis bl.s > 8,0 mmol/l. Hvis tilførsel er høy (> 5-7 mg/kg/min) kan denne reduseres ned mot 5 mg/kg/min. Vurdere insulin-infusjon ved høyt blodsukker på tross av glukosetilførsel på 5 mg/kg/min. Man følger da hver avdeling sine rutiner.
- • • Koagulopati: Økt blødningstid, økt INR, trombocytopati, trombocytopeni (ofte 30 -100 x 10 /l, 9 sjelden < 30 x 10 /l),