kuin isona asiana aina puheissa ja tosiaan ehkä palvelualoilta se kokemus on, että kyllä sitä joustavuutta on myös työsuhteessa. Kyllähän palvelualat on todella meillä on hyvin monenlaisia malleja, hyvin paljon joustavuutta, että- TS: Hyvin joustavasti ovat esimerkiksi- SV: siinä niin kuin että keikkaa- TS: mediayritykset olleet antamatta mulle keikkaa. SV: Niin, joo. Ja just sitä keikkaa voi ottaa ja olla ottamatta, että mutta se on tässä toki tehokas argumentti julkisuudessa käyttää sitä, että pitää sitten olla vain kokoaikaisia työsuhteita ja - vuoroja, mutta näinhän ei se palvelualoilla ole, mutta olisi edes se työsuhteen turva. OK: Joo, kyllä meidän tulkinta siitä työaikalaista on se, että pitäisi kuitenkin sitten suunnitella ne vuorot ja kertoa niistä ja sitten jos näin ei tehtäisi niin se olisi oikeudellisesti epävarmalla pohjalla. Mutta siitä numeropuolesta niin meidän keskimääräinen lähetin tuntilaskutus on 15,5 euroa suurin piirtein Suomessa ja sitten siitä mikä nyt olisi työ-YEL työtulon osuus niiku vastaavan tyyppisessä työssä niin TESin mukaiset palkat on noin kymmentä euroa tunnissa elikkä jos sanotaan, että tästä kymmenen euroa tunnissa olisi se työn osuus tavallaan, niin sitten siitä eläkemaksuprosentti ehkä 20-, mitä se on 24-? KK: Neljä. OK: Niin 24 prosenttia tästä kymmenestä prosentista 2,4 euroa se olisi se ja siis tämä malli kestää ihan täysin sen, että tämä sama 15 euroa, sehän ei, mikä on se tuntilaskutus niin sehän ei muutu miksikään oli tämä sitten työsuhteessa tai yrittäjäsuhteessa tämä näin, että se kysymys on siitä, miten tämä kakku jaetaan. Ja nyt sitten tässä se menee kaikki lähetille ja hänellä on sitten velvollisuus Suomen lakien mukaan vakuuttaa itsensä yrittäjäeläkelain mukaan maksaa nämä maksut jos mennään sen minimirajan yläpuolelle. Mutta jos oltaisi työsuhteessa niin sitten toiminnan järjestäminen olisi toki vaikeampaan, meillä olisi paljon vähemmän näitä lähettejä ja heillä olisi näitä työvuorot ja direktiot, mutta kyllä nämä maksut pystyttäisiin hoitamaan edelleen ja toiminta pyörisi. TS: Kiitos, (musiikki alkaa hiljaisena taustalla) me siirrymme nyt esityslistalla eteenpäin esityslistan kohtaan kaksi ja alamme keskustella siitä, tarvitaanko työntekijyyden ja yrittäjyyden rinnalle sosiaaliturvaan kolmas kategoria. ((Musiikkia) (Nuijan kopautuksen ääni)

TS: Esityslistan kohta kaksi.

TS: Tällä hetkellä on siis niin, että eläke-ja sosiaaliturvan näkökulmasta on kahdenlaisia ihmisiä: on työntekijöitä ja sitten on yrittäjiä. Todellisuus on kuitenkin iso joukko ihmisiä, joiden työurat ei ihan yksiselitteisesti mene kumpaakaan kastiin vaan ollaan vähän, liikutaan ehkä näiden kategorioiden välillä samaan aikaan tai vuoronperään. Ruokalähettien lisäksi tuttuja esimerkkejä saattaisi olla freenlancetoimittajat, apurahataiteilijat ja muut hampuusit. Karoliina millainen käsitys teillä on, miksi, miten tämä alustatalous tulee tähän kysymyksenasetteluun vaikuttamaan? KK: Niin jos mietitään tätä kolmatta kategoriaa, että jotenkin ajattelin ensin, että kategorioiden lisääminen saattaa jopa lisätä näitä tulkintaongelmia, että sitten meillä olisi raja-aitoja enemmän kuin meillä on nyt kaksi. En näe ehkä sitä oikotienä onneen kuitenkaan. Mutta jos mietitään