ahmedheakl/docatlas_instruct huggingface dataset:
predvsem lastno ugodje, moralne norme in pravila doživlja kot nekaj, kar prihaja od zunaj, od »njih«. Prvo stopnjo v razvoju moralne zavesti zaznamujeta kazen in pokorščina. Iz konkretnih fizičnih posledic otrok začne dojemati, kaj je dobro in kaj je slabo. Slaba so vsa dejanja, za katere je prejel fizično kazen. Strah pred kaznijo ga motivira, da si prizadeva za dobro. Otrok se podvrže moči in avtoriteti, da bi se izognil kazni, prepusti se avtoriteti, da bi se izognil bolečini. Kohlberg ugotavlja, da obstajajo tudi odrasli ljudje, za katere je edina motivacija, da delajo dobro, strah pred kaznijo (policija, zapor). Na naslednji stopnji otrok že začenja razumeti, da se mu dobra dejanja izplačajo. Splača se biti dober. Za razliko od prve stopnje otrok na tej stopnji dojame, da so interesi in želje drugih ljudi drugačni od njegovih. Delati dobro pomeni predvsem skrbeti za svoje lastne potrebe in interese. Osnovna motivacija je torej lastna korist in ugodje. Na tej stopnji posameznik upošteva tudi interese drugih, vendar le v kolikor mu ti drugi koristijo. Gre za princip menjalne trgovine (»quid pro quo«). Delam dobro drugemu, ker se mi to izplača. To je stopnja ekonomskega poslovanja, na nek način tudi utilitaristične etike. Za mnoge je to končna stopnja njihovega etičnega dojemanja. Dobro je tisto, kar meni koristi.

##### Konvencionalna raven moralne zavesti

V času pubertete pa otrok preide na naslednjo raven moralne zavesti, ko jo Kohlberg imenuje » « moralna zavest. Otrok sprejme norme in pričakovanja konvencionalna družbe za svoje in se identificira z njimi. Norme niso več postavljene od »njih«, od neke zunanje avtoritete, ampak se zave, da so etična pravila postavljena »od nas« in »za nas«. Posameznik razume samega sebe kot »del družbe«, njegove vrednote in potrebe so podrejene interesom skupnosti. V njegovem interesu je, da ga drugi priznajo, postane lojalen drugim ljudem, skupinam in avtoriteti, prizadeva si za dobro drugih in družbe nasploh. Na tretji stopnji posameznik postane pozoren predvsem na medosebne odnose. »Biti dober« pomeni imeti predvsem imeti dobre namene, zanimati se tudi za interese drugih ljudi, upoštevati njihova čustva, graditi na zaupanju, spoštovanju, hvaležnosti. Na tej stopnji posameznik še ni sposoben utemeljiti, zakaj je neka stvar dobra; dobra je predvsem za to, ker to pričakuje od njega družba, ker se tako spodobi. Glavna
##### Blagri (Mt 5,3-12)

Tudi tukaj je etika postavljena v kontekst odrešenjske zgodovine. Etična zahteva je posledica odrešenjskega dejanja. Soteriologija je pred etiko, odrešenje je predpogoj in ne posledica moralnega delovanja! Blagri ne predstavljajo nekega etičnega kodeksa, ampak označujejo konfliktno situacijo, v kateri se bo znašel Jezusov učenec. V blagrih je jasno izražena obljuba odrešenja, pa tudi neobhodna realnost Jezusovega učenca: preganjanje. Prvi blagor je hermenevtični ključ za vse ostale blagre: kristjan je ubog v duhu. Besedna zveza »ubogi v duhu« pomeni držo globokega zaupanja v Boga. »Ubogi« so tisti, ki so sledili Jezusu in se naučili biti ponižni in ubogi v srcu. Le - ti bodo deležni Božjega kraljestva. Ubogi v duhu torej v Boga in ne vrača hudega s hudim, ampak je sposoben prenesti trpljenje. Prav s trpljenjem anticipira neko »boljšo pravičnost«. Tema trpljenja pravičnega se vleče skozi celotno staro zavezo in najde svoj višek v osebi Jezusa Kristusa. Obljuba Božjega kraljestva »ubogim v duhu« pa utemeljuje tudi ustrezno etično zahtevo: pravičnost kraljestva. Ubogi v duhu so tudi »krotki«, »lačni in žejni pravice«, »usmiljeni«, tisti, ki »delajo za mir«. Tisti, ki jim je namenjeno Božje kraljestvo, ki sledijo Jezusu, ki je »ubogi in krotki Mesija«, se morajo soočiti tudi s tem, da bodo preganjani »zaradi pravice« oz. »zaradi Jezusa«.

##### Odnos do postave (Mt 5,17-19)

Jezus poudari vrednost postave, vendar ne v nekem legalističnem smislu, ampak pokaže samega sebe kot izpolnitev postave. Ne gre za nasprotje med postavo in Jezusovim naukom, ampak za to, da predstavlja Jezus dokončno izpolnitev postave. Povedali smo že, da postava ne predstavlja samo skupka nekih predpisov zakonov, ampak je pomeni pravzaprav Božje razodetje, spominja na Božjo prisotnost v zgodovini. Višek razodetja Jezus, zato v njegovi luči beremo vse dogajanje v zgodovini.
rezultata: večina od 60 članov je sprejela tudi umetno oploditev. Šest članov pa je prepričanih, da so sprejemljive samo naravne metode. Tako sta bili Pavlu VI. predloženi dve ločini izjavi večine in manjšine. V času pred izidom okrožnice je bil vsekakor zelo vpliven tudi dokument, ki ga je izdal t. i. »krakovski krog« pod vodstvom Karla Wojtile, poznejšega papeža Janeza Pavla II. Papež Pavel VI. izda 29.7.1968 okrožnico Humanae Vitae, v katerem prepove umetne metode kontracepcije, kot v sebi slaba dejanja (intrinsece malum), ne glede na okoliščine. Glavni argument je tradicija (sklicevanje na nauk svojih 7 predhodnikov Pija XI in XII). Rimski moralni teolog Lambruschini, ki je predstavil okrožnico, je sicer povedal, da okrožnica ne predstavlja nezmotljivega nauka, vendar da se morajo verniki temu nauku podrediti. Kritiki Humanae Vitae so utemeljevali svojo kritiko a) s premajhnim konsenzom znotraj Cerkve; b) z ozkim pojmovanjem naravnega zakona (iz narave ni mogoče direktno razbrati smotra - hrana nima samo biološke funkcije, ampak tudi socialno …); c) vprašanje kompetence Cerkvenega učiteljstva (razlika med izjavami, ki se nanašajo neposredno na razodetje in temi, ki upoštevajo določena empirična dejstva, ki se skozi čas spreminjajo). 40 škofovskih konferenc je zavzelo stališče do te okrožnice: v glavnem so želeli Königsteiner Erklärung vernike pomiriti in so interpretirali nauk okrožnice. nemške škofovske konference pravi, da je vsak katoličan postavljen pred zahtevo, da sprejme papežev nauk. Potem pa nadaljuje, da mnogi ne delijo istega prepričanja s papežem. Kdor misli, da mora tako misliti, mora v vesti preizkusiti, če lahko - svoboden od » subjektivne prevzetnosti in prehitrega pametnjakovičevanja (Besserwisserei) - to stališče zagovarja pred Božjim sodnim stolom. « Vest je v skladu s katoliško tradicijo predstavljena kot najvišja instanca pri moralnem odločanju.

#### 3.2 FILOZOFSKI ELEMENTI KRIZE

V marsičem je kriza moralne teologije povezana s krizo etike nasploh. Kaj se je zgodilo z etiko?
involving the aforementioned immunocompromised patients, there have been several studies investigating the clinical and biochemical characteristics related to the prognosis [23,28-33] of COVID-19 in cirrhotic patients, yielding some preliminary conclusions . In this review, we summarized the current epidemiology, clinical characteristics, liver injury pathophysiology, outcomes, and management strategies in patients with cirrhosis and COVID-19.

#### EPIDEMIOLOGY

As of late December 2020, there were over 79 million confirmed COVID-19 cases in [34] more than 200 countries and 1.7 million cases of mortality, as reported by the WHO . Previous studies reported that 2%-11% of COVID-19 patients had pre-existing liver [10,12] disease , and approximately 0.6% of COVID-19 patients had coexisting liver disease [35] in a recent large-scale population-based United Kingdom cohort study . In contrast, the literature on the prevalence of cirrhosis in patients with COVID-19 is limited. Two large-scale studies from the United States demonstrated that 0.3% (19/5700) and 1.8% [20,36] (50/2780) of patients with COVID-19 had underlying cirrhosis . Similarly, two studies from Portugal and China showed that 0.8% (6/756) and 2.4% (3/123) of patients [37,38] with COVID-19 had pre-existing cirrhosis, respectively . Overall, a low proportion of COVID-19 patients have coexisting liver cirrhosis. Nevertheless, there had been speculated that people with liver cirrhosis are more susceptible to SARS-CoV-2 [39-41] infection due to their altered immune response . One study from the United States and another from China reported incidences of SARS-CoV-2 infection in hospitalized patients with liver cirrhosis of 6.6% (37/556) and 16.8% (17/101), [23,42] respectively .Taken together, although they account for a small proportion of patients with COVID-19, patients with underlying cirrhosis are more susceptible to viral infection than the general population.

#### CLINICAL CHARACTERISTICS
- en la ĝ ardeno de Eden. Kaj krom tio, aperas la demando - kial tiom gravaj informoj pri la eventoj en Eden estas ka ŝ itaj en la fino mem de la Biblio?
- 6. ' Kaj ĵ eti ĝ is malsupren la granda drako, la antikva serpento ' (Ap 12:9). La drako havis sep kapojn kaj dek kornojn (v. 3), kaj pro tio ĝ i ne estis la serpento laûlitere. Tiu fakto, ke ĝ i nomi ĝas 'la antikva serpento', montras, ke ĝ i similas al tiu serpento, kiu estis en Eden. Analogie, 'la pikilo de la morto estas la peko ' (1 Kor 15:56) ne signifas, ke la morto estas laûlitere serpento, kvankam ili havas komunan karakterizon pro sia ligo kun peko.
- 7. La diablo estis ĵetita sur la teron, 'havante grandan koleron, sciante, ke li havas nur malgrandan tempon ' (Ap 12:12). Se la diablo estus ĵ etita en Edenon, ĝ i havus eblecon turmenti homojn dum sia tuta historio, kiu apenaû estas 'malgranda tempo ' por krei detruegon , ĉ ar la historio de la homaro komenci ĝ is ĵ us.
- 8. Kiel la diablo povis trompadi la 'tutan mondon' (v.9) anta û ol ĝ i estis for ĵ etita de la ĉ ieloj, se antaû la apero de Adam homoj ne ekzistis?
- 9. En v. 4 ni legas: 'Kaj ĝ ia vosto trenis trionon de la steloj de la ĉ ielo, kaj ĵ etis ilin sur la teron '. Por tion kompreni laûlitere - kaj laû la populara opinio necesas kompreni Ap 12 laûlitere - la efektiva dimensio de la drako estas neimageble granda, ja nur ĝ ia vosto trenis trionon da la universo (aû, almenaû, da la suna sistemo). La tero estas tro malgranda por lokigi tiom vaste etenditan beston. Multaj steloj estas pli grandaj, ol nia tero; kiel povus alteri ĝ i triono da ili? Triono de la steloj etendi ĝ as preskaû je kvin trilionoj kilometroj. Kian grandan voston havas la drako! Kaj notu, ke ĉ io tio okazis aû okazos post la unua jarcento PK, post tiam, kiam estis donita tiu ĉ i profeta ĵ o.
- 10. Konsiderante ĉ ion pli supre diritan pri la profeta ĵ o en Ap 12, oni povas konkludi, ke la eventoj, priskribitaj en ĝ i, kaj ankaû en la tuta Apokalipso, ne povas esti plenumitaj laûlitere. Kaj ne sen kaûzo estas dirite en Ap 12:1,3 pri 'granda signo', t. e. ilin necesas kompreni metafore, simbole.
- 11. Legante pri la faroj de la diablo sur la tero, ni ne trovas mencion, ke ĝ i devigas homojn peki. Male, ni vidas, ke ĝ i malsukcesis okazigi malfeli ĉ ojn surtere. Kaj tio kontraûdiras al la populara interpreto.
- 12. Por ĝ uste kompreni la sencon de tiu ĉ i cita ĵ o, necesas havi ĝ ustan respondon al la demando: 'Ĉ u efektive estis milito en la ĉ ielo, aû la vorto 'ĉielo' ĉ i tie estas uzata figure? Pli supre ni jam klarigis, ke en la Skribo la vorto 'ĉielo' povas signifi lokon de aûtoritato. La libro Apokalipso estas
Latin

Mr. Lovett

dat gemitum tellus; tum crebros ensibus ictus congeminant, fors et virtus miscetur in unum. ac velut ingenti Sila summove Taburno 715 cum duo conversis inimica in proelia tauri frontibus incurrunt, pavidi cessere magistri, stat pecus omne metu mutum, mussantque iuvencae quis nemori imperitet, quem tota armenta sequantur; illi inter sese multa vi vulnera miscent 720 cornuaque obnixi infigunt et sanguine largo colla armosque lavant, gemitu nemus omne remugit: non aliter Tros Aeneas et Daunius heros concurrunt clipeis, ingens fragor aethera complet. Iuppiter ipse duas aequato examine lances 725 sustinet et fata imponit diversa duorum, quem damnet labor et quo vergat pondere letum.

- - dat - present active indicative of 'do = to give'
- - gemitus, gemitūs, M=groan, sigh
- - tellus, telluris, N = earth, ground
- - tum = then
- - crebrōs…ictūs - accusative plural
- - creber, crebra, cerebrum = frequent, repeated
- - ictus, ictūs, M=blow, stroke
- - ensibus - ablative plural of 'ensis, ensis, M=sword', translate with (with)
- - congeminant - present active indicative of 'congemino = to increase'
- - fors, fotis, F = chance
- - virtus, virtutis, F = courage
- - miscetur - present passive indicative of 'misceo = to mix'
- - in unum = into one, together
- - ac = and
- - velut = just as
- - ingentī Silā = on huge Sila (a mountain plateau known for herding in southern Italy)
- - -ve = or
- - summō Taburnō = on the peak of Taburnus (a mountainous area in southern Italy)
- - cum…incurrunt - temporal clause
- - duō…taurī - nominative plural
- - taurus, tauri, M=bull
- - conversīs…frontibus - ablative absolute
- - conversīs - perfect passive participle of 'converto = to turn against, face'
- - frons, frontis, F = head
- - inimica…proelia - accusative plural
- - inimicus, inimica, inimicum = hostile
- - proelium, proelii, N = battle
- - incurrunt - present active indicative of 'incurro = to rush into, charge into'
- - magistrī = the bulls' herders (nominative plural)
- - pavidus, pavida, pavidum = fearful, terrified
- - cessere - syncopation of 'cesserunt' = (they) have withdrawn
- - stat - present active indicative of 'sto = to stand still'
22

- 20. Cremer KJ, Spring SB, Gruber J. Role of human immunodeficiency virus type 1 and other viruses in malignancies associated with acquired immunodeficiency disease syndrome. J Natl Cancer Inst 1990; 82: 1016 - 1024.
- 21. Kieff E. Current perspectives on the molecular pathogenesis of virus-induced cancers in human immunodeficiency virus infection and acquired immunodeficiency syndrome. J Natl Cancer Inst Monogr 1998; 23: 7-14.
- 22. Ensoli B, Barillari G, Salahuddin SZ, Gallo RC, Wong-Staal F. Tat protein of HIV- 1 stimulates growth of cells derived from Kaposi's sarcoma lesions of AIDS patients. Nature 1990; 345: 84-86.
- 23. Albini A, Barillari G, Benelli R, Gallo RC, Ensoli B. Angiogenic properties of humanimmunodeficiency virus type 1 Tat protein. Proc Natl Acad Sci USA1995; 92: 4838 - 4842.
- 24. Lee JS, Cole SR, Achenbach CJ, Dittmer DP, Richardson DB, Miller WC,et al. Cancer risk in HIV patients with incomplete viral suppression after initiation of antiretroviral therapy. PLoS One 2018; 13:e0197665
- 25. Valencia Ortega ME. El gigante dormido. Enferm Infecc Microbiol Clin 2013; 31: 319-327.
- 26. Torres M, González C, Del Romero J, Viciana P, Ocampo A, Rodríguez-Fortúnez P, et al. Anal HPV genotype distribution in HIV-infected men who have sex with men by geographical origin, age and cytological status in a Spanish cohort (CoRIS-HPV). J Clin Microbiol 2013; 51:3512-20.
- 27. Merchante N, Merino E, López-Aldeguer J, Jover F, Delgado-Fernández M, Galindo MJ, et al. Increasing incidence of hepatocellular carcinoma in HIV- infected patients in Spain. Clin Infect Dis 2013; 56: 143-150.
- 28. Soriano V, Martin-Carbonero L, Vispo E, Labarga P, Barreiro P. Human immunodeficiency virus infection and viral hepatitis. Enferm Infecc Microbiol Clin 2011; 29: 691-701.
- 29. MacDonald DC, Nelson M, Bower M, Powles T. Hepatocellular carcinoma, human immunodeficiency virus and viral hepatitis in the HAART era. World J Gastroenterol 2008; 14: 1657-1663.
- 30. Martis N, Mounier N. Hodgkin lymphoma in patients with HIV infection: a review. Curr Hematol Malig Rep 2012; 7: 228-234
- 31. Grulich AE, van Leeuwen MT, Falster MO, Vajdic CM. Incidence of cancers in people with HIV/AIDS compared with immunosuppressed transplant recipients: a meta-analysis. Lancet 2007; 370: 59-67.
- 32. Reekie J, Kosa C, Engsig F, Monforte Ad, Wiercinska-Drapalo A, Domingo P, et al. Relationship between current level of immunodeficiency and non-acquired
not fully explain the liver tropism of SARS-CoV-2, which warrants future larger cohort [43] studies . Acute decompensation (AD) of liver cirrhosis and acute-on-chronic liver failure (ACLF) are two important complications in patients with cirrhosis, resulting in high [44] mortality and poor outcomes . It has been proposed that COVID-19 leads to [17,18,39] deterioration of hepatic function, leading to AD and ACLF in cirrhotic patients . Studies involving patients with cirrhosis and COVID-19 showed that the proportion of [14,18,19,21,30] patients who developed AD ranged widely from 9.3% to 61.5% (Table 1) . The [14,18,19,21,23,28,31] decompensation events included hepatic encephalopathy (4.5% to 27%) , [14,18,19,21,23,28,30,32,33] variceal bleeding (1% to 30.8%) , worsening ascites (3% to [14,18,19,21,28,30,31,33] [14,18,19] 28%) , spontaneous bacterial peritonitis (2.9% to 7%) , jaundice [14] [22] (23.3%) , and secondary infection (7.1%) . Moreover, the development of ACLF was [14,18,23,30-33] reported in 4.8% to 34.6% of patients with cirrhosis and COVID-19 . The diversity of the distribution of decompensation events and ACLF development could be attributed to the high heterogeneity among these studies, due to the inclusion of patients with different ethnicities, cirrhosis etiologies and cirrhosis severity levels, and the use of different ACLF definitions (Table 1). Additionally, the relatively small numbers of patients in several studies may complicate the interpretation of these results. Notably, approximately 20% of patients with cirrhosis and COVID-19 had AD [18,19] and did not initially present with respiratory symptoms . Therefore, regardless of the presence of respiratory symptoms, the European Association for the Study of the Liver (EASL) and American Association for the Study of Liver Diseases (AASLD) recommend that all cirrhotic patients with new or worsening AD or the development of [39,45] ACLF undergo testing for SARS-CoV-2 during the COVID-19 pandemic .

#### MECHANISMS OF LIVER INJURY IN PATIENTS WITH CIRRHOSIS AND COVID-19

The putative mechanisms underlying liver injury in COVID-19 patients include direct pathogenic virus cytotoxicity, systemic immune system activation and cytokine storms,
\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_ Signature of the Proprietor/ Managing Director دستخط کے ڈائریکٹر منیجنگ مالک/
### Nombre del Paciente:

¿Le han diagnosticado alguno de los siguientes?
Alergias	☐ Si No ☐	Hipertensión Arterial	☐ Si No ☐
Anemia	☐ Si No ☐	VIH	☐ Si No ☐
Hepatitis, en caso afirmativo, Tipo:	☐ Si No ☐	Tuberculosis	☐ Si No ☐
Problemas Respiratorios	☐ Si No ☐	Enfermedad/Problemas Renales	☐ Si No ☐
Enfermedad Autoinmune En caso afirmativo, Tipo:	☐ Si No ☐	Estimulador Medular	☐ Si No ☐
Coágulos de Sangre	☐ Si No ☐	Problemas de la Vista	☐ Si No ☐
Trastorno Intestinal o de la Vejiga	☐ Si No ☐	Osteoporosis	☐ Si No ☐
Cáncer, en caso afirmativo, Sitio:	☐ Si No ☐	Artritis Reumatoide	☐ Si No ☐
Afecciones Cardíacas	☐ Si No ☐	Parkinson	☐ Si No ☐
Marcapasos Cardíaco	☐ Si No ☐	Enfermedad Vascular Periférica	☐ Si No ☐
Actualmente Embarazada	☐ Si No ☐	Convulsiones	☐ Si No ☐
Depresión	☐ Si No ☐	Problemas del Habla	☐ Si No ☐
Diabetes	☐ Si No ☐	Pérdida de la Audición	☐ Si No ☐
Accidente Cerebrovascular/AIT	☐ Si No ☐	Fracturas	☐ Si No ☐

Estado Actual
¿Cuándo comenzó este(os) problema(s)?
Describa el(los) problema(s).

Explique cómo se produjo el(los) problema(s).

¿Ha tenido este problema anteriormente? Si No En caso afirmativo, ¿cuántas veces? ☐ ☐
Sus síntomas son peores en la: Mañana Tarde Anochecer Noche Igual Durante Todo el Día ☐ ☐ ☐ ☐ ☐
¿Cómo se está ocupando del(de los ) problema(s) ahora?
Mi dolor/problema poco a poco está: Empeorando Mejorando Manteniéndose Igual ☐ ☐ ☐
Mis síntomas me molestan: Constantemente (100%) La Mayor Parte del Tiempo (75%) ☐ ☐ Ocasionalmente (50%) De vez en cuando (25%) ☐ ☐
¿Tiene entumecimiento, hormigueo o ardor? Si No ☐ ☐ En caso afirmativo, marque una: Constantemente Intermitentemente ☐ ☐
¿Qué funciones podía realizar antes, que ahora no puede hacer?

Por favor, explique cualquier tratamiento específico que haya recibido para este problema, como terapia física u ocupacional previa, consultas quiroprácticas, medicamentos para el dolor, etc.

¿Ha recibido radiografías, resonancia magnética, tomografía computarizada o gammagrafía ósea por este problema? En caso afirmativo, por favor indique las fechas y los resultados.

¿Tiene conocimiento de alguna razón física por la que no deba recibir tratamiento? Si No ☐ ☐ Si la respuesta es afirmativa, por favor, díganos cuál es:
¿Cuáles son sus objetivos para la terapia?

#### Avisaré al terapeuta si hay algún cambio en mi condición física que altere mi respuesta a alguna de las preguntas de este formulario.

Firma:

Fecha:
### prepisu podatkov (male/velike črke, ločila, diakritična znamenja, vrstni red podatkov, ligature, abreviacije, znaki za veznike ipd.) se ohrani.

### Prepis podatkov - ločila v starejšem gradivu se lahko razlikujejo od današnjih. Enačaj (=) prepisujemo kot vezaj (- ), poševnico (/) ali dvopičje (:) pa kot vejico (,). Znaka za deljenje besede ne zapisujemo. Če se vezaj pojavi na koncu veznika, med vezajem in naslednjo besedo napravimo presledek.

### Zelo dolge naslove lahko izjemoma krajšamo na sredini ali na koncu, če to ne spremeni pomena naslova, če se ohranijo vsi bistveni podatki, oziroma če s tem ne spremenimo slovnične strukture. Izpuščanje označimo s tremi pikami.

DODATKI K NASLOVU

### Dodatki k naslovu so pri starejših monografskih virih običajno slovnično povezani s stvarnim naslovom, vzporednim naslovom ali alternativnim naslovom. Lahko vključujejo navedbe odgovornosti, daljša opisna pojasnila naslova, vsebine, avtorjeve funkcije, dodatne podatke, ki se nanašajo na impresum oziroma distribucijo ali podrobnosti v zvezi z raznimi drugimi elementi opisa (npr. navedbo sprememb pri izdaji) oziroma drugimi okoliščinami nastanka dela.

NAVEDBA ODGOVORNOSTI Podatek o primarnem avtorju, soavtorjih ter drugih sekundarnih avtorjih je pri starejših monografskih virih dostikrat vsebovan že v stvarnem naslovu oziroma dodatkih k naslovu. Zelo pogosto prav avtorjevo ime v rodilniku uvaja naslov. Navedbam o odgovornosti se pogosto pridružuje še kak podatek, ki pojasnjuje avtorjev status, funkcijo ipd, ki ga lahko smiselno okrajšamo. IZDAJA

### Podatek o izdaji (oziroma natisu) je pri starejših monografskih virih lahko vključen v polje 200 kot del glavnega stvarnega naslova, dodatka k naslovu ali odgovornosti. Lahko je tudi del impresuma. V tem primeru ga popišemo v ustreznem polju in ga v 205 $ a ne ponavljamo. Izrazov za izdajo (Editio, Auflage, Ausgabe) ne krajšamo in jih navedemo v celoti, če smo jih našli v predpisanem viru. Če podatki niso iz predpisanega vira, jih lahko krajšamo s standardnimi izrazi.

IMPRESUM

### Pri prepisu podatkov upoštevamo pravila, ki veljajo za območje naslova in odgovornosti ter druga območja, ki vsebujejo podatke v jeziku publikacije.Podatke o kraju izida ter tiskarju/založniku/knjigotržcu prepišemo dobesedno s predloge, vključno s predlogi. Izpustimo lahko podatke o prebivališču tiskarja/založnika/knjigotržca, invokacije in obrobna pojasnila vezana na tiskarja, založnika ali knjigotržca. Vse vzporedne navedbe kraja izida oziroma odgovornih oseb navajamo v enakem zaporedju, kot so navedene na publikaciji. Predolge navedbe lahko tudi v tem območju smiselno okrajšamo. Dejavnosti tiskarja, založnika in distributerja v današnjem smislu se pričnejo diferencirati šele v 17. stoletju. Ime in kraj tiskanja imata pri starejših monografskih virih mnogokrat enak status kot ime in kraj založnika ali distributerja. Tiskar je lahko hkrati tudi založnik in knjigarnar. Posebnost: če so podatki v kolofonu ali v drugem (sekundarnem) predpisanem viru, jih ne zapisujemo v oglatem oklepaju, vendar na vir vseeno opozorimo v splošni opombi .