### Poznamo več sistemov za vzajemno katalogizacijo. Nekaj od the sistemov so: COBIS, CROLIST, PICA, TENTTU, PORBASE, BIBSYS, LIBIS, OCLC(Online Computer Library Center, prej Ohio Computer Library Center), RLIN (Research Libraries Information Network), WLN (Western Library Network). Cilji katalogizacijske pravilnika so Enotna obdelava knjižničnega gradiva, navodila za katalogizatorje, skrajša se čas katalogizacije, sodelovanje med knjižnicami in mednarodna izmenjava podatkov. Obsegajo pa pravila za izbiro in oblikovanje značnice, pravila za oblikovanje bibliografskega opisa ter včasih tudi pravila za uvrščanje.

POMEMBNI KATALOGIZACIJKI PRAVILNIKI

######### Avstrijska bibliotečna instrukcija, 1778

### Instrukcija za vse univerzitetne in licejske knjižnice (Instruktion vorgeschrieben f ür alle Universitäts- und Lycealbibliotheken) in je prvi in najstarejši državni ukrep na področju knjižničarstva v Avstriji . Obvezna je za univerzitetne knjižnice na Dunaju, Pragi, Gradcu, Innsbrucku, Krakovu in Lvovu , licejske knjižnice v Linzu, Salzburgu, Olomoucu, Ljubljani, Gorici in Celovcu . Vsebuje 11 pravil o organiziranju knjižnice v kategorijah navodil o razvrščanju knjig, postavitvi, signiranju ; navodil o izdelavi knjižničnih katalogov (osnovni avtorski, akcesijski, sistematski, stvarni, posebni)ter navodila o dostopnosti in uporabi knjižnice .

######### Licejska knjižnica v Ljubljani

#### Po odloku cesarice Marije Terezije leta 1774, Franz Wilde napiše pravila za knjižne zbirke. Knjige morajo biti razvrščene po knjižnicah, znotraj po glavnih strokah, znotraj stroke po formatih, znotraj formata po abecedi avtorjev ali naslovov. Po letu 1791 dobimo enoten knjižni fond, knjige v dveh sobah so bile tri dni v tednu na voljo licejskim učiteljem. Leta 1803 je izdelan znanstveni katalog vseh do tedaj pridobljenih knjig (I. teologija, II. cerkvena zgodovina in pravo, III. geografija in zgodovina s pomožnimi vedami, IV. vse ostale knjige).

######### Francoski pravilnik, 1791

## Navodila za centralni katalog francoskih podržavljenih knjižnic so p rvi nacionalni katalogizacijski pravilnik. Po francoski revoluciji 1789 so bile zasebne in cerkvene knjižnice podržavljene, Kraljevska knjižnica v Parizu postane Nacionalna knjižnica. Francoska vlada izda navodila za popis zaplenjenega gradiva v katere spada zapis podatkov na igralne karte, v opisu je potebno podčrtati avtorja ali naslov, urejeni morajo po abecedi in predpisuje natančna pravila za bibliografski opis in poenostavljena pravila za značnico. S tem se pojavijo listkovni katalogi.

######### Panizzijev pravilnik, 1841

## Pravila za katalog knjižnice Britanskega muzeja, Antonia Panizzia so prva pravila za abecedni imenski katalog (AIK) in vsebuje 91 pravil (77 za značnico,14 za bibliografski opis). Pravlnik ima vpliv na knjižnice v Veliki Britaniji, Nemčiji, Avstriji, Češki, Švici itd.

######### Jewettov pravilnik, 1852

### Vsebuje 39 pravil po zgledu Knjižnice Britanskega muzeja . Katalogizacija se razdelil na dva neodvisna postopka: izdelava bibliografskega opisa in značnice; bibliografski opis je pomembnejši kot značnica . Omogoča enostavnejše tiskanje in različne ureditve katalogov (abeceda, stroke, kronologija) .