6

## Večernji list blog g. Ante TIČIĆA iz udruge 'Dalmatinski potrošač'

srpanj 27th, 2011 Ne radi se o dva kontinenta, dvije države, dva ministarstva, nego dvije uprave istog ministarstva - Ministarstva zaštite okoliša, prostornog uređenja i graditeljstva: odgovarajuće organizacije za gospodarenje otpadom i organizacija za stanovanje i komunalno gospodarstvo. Naime, dok se jedan dio ustrojstvene jedinice Ministarstva okoliša, odnosno odgovorna osoba za poslove Uprave za gospodarenje otpadom, gosp. Državni tajnik, dr. Nikola Ružinski, tvrdi: «Jedini zakonom propisani kriteriji količine (gos. Ružinski pritom ukazuje na Zakon o otpadu, odnosno odredba članka 17. tog Zakona, pr. AT) koji se mogu primijeniti za obračun naknade gospodarenja komunalnim otpadom su: jedinica mase otpada, volumen otpada ili broj članova kućanstva.

#### Svaki drugi kriterij koji se možebitno koristi za obračun, primjerice «fiksni troškovi», nije u skladu sa gore navedenim odredbama Zakona o otpadu.»

Nasuprot opće društvenog interesa da se napokon započne gospodarenje otpadom tako da građani obavljaju stimulativno selektiranje kućnog otpada koji predstavlja moguće korisna sirovina (staklo, plastika, metal, biološki otpad ……), Uprava za stanovanje i komunalno gospodarstvo, odnosno gosp. , dipl.ing.građ., Državni tajnik, zapliće noge Aleksandar Russo gore navedenom Uredu istog Ministarstva, ali ne samo Uredu, resornom ministru i Vladi RH, a nego i građanima kojima jeste gospodarski interes plaćanje usluga prema isporučenom otpadu po principu «proizvođač otpada plaća». Umjesto da se «rukom pod ruku» založe za potpunu primjenu Zakona o otpadu, Odjel komunalnog gospodarstva šalje protuzakonite upute na način da otvoreno «opravdava» utvrđivanje cijene odvoza komunalnog otpada za plaćanje «održavanje sustava», odnosno održavanje «hladnog pogona», suprotno st. 3. i 4. članku 20. Zakona o komunalnom gospodarstvu. Nadležno ministarstvo na (ne)izravan način blokira (svoj) Zakon o otpadu jer «omogućava» pokriće troškova poslovanja prihodima koji ne ovise o količini preuzetog otpada, a cijene usluga utvrđuju bez pravne osnove; suprotno članku 24. Zakona o zaštiti potrošača, članku 17. Zakona o otpadu, pa i suprotno članku 20. Zakona o komunalnom gospodarstvu, odredba na koju se poziva nadležno Ministarstvo, kojeg pritom pogriješno tumači, a i suprotno gospodarskim interesima potrošača, a na neobjektivan, netransparentan i diskriminirajući način. Čudim se da ministar Ministarstva ne poduzima adekvatne mjere, prije svega u namjeri striktne primjene Zakona o otpadu, jer se primjenom Zakona, prema nekim procjenama smanjuje komunalni otpad za više od 30%, to iz razloga jer će potrošač imati interes da selektira, i odlaže u za to predviđena reciklažna dvorišta, a ono što će isporučiti biti će svedeno na najmanju mjeru izraženo u masi ili volumenu. Spomenuti Zakon o otpadu je na snazi od 1.siječnja 2010. godine, a više od 90% davatelja usluga odvoza komunalnog otpada obračunava usluge prema površini objekta, a površina objekta ne stvara otpad, ili prema broju pražnjenja posuda po principu «puno za prazno», a

Članice Saveza udruga za zaštitu potrošača Hrvatske :

Hrvatska udruga za zaštitu potrošača HUZP - Zagreb, Hrvatska udruga za zaštitu potrošača HUZP - Slavonski Brod, «Dalmatinski potrošač» Split, «Dubrovački potrošač» Dubrovnik, «Šibenski potrošač» Šibenik, Udruga za zaštitu potrošača Grada Samobora, Udruga za zaštitu potrošača komunalne djelatnosti - Solin i «Zadarski potrošač» Zadar, Potrošački centar Rijeka