- 4.4. Matkimine ja rollimäng

Matkimisega aimatakse järele või taasluuakse teatud olukorra, sündmuse või protsessi tingimusi, see on tegelikkuse lihtsustatud mudel. Matkimisega taastatud sündmused toimuvad piiritletud perioodil (mitte reaalses ajas), osalevad üksnes olulised tegelased. Matkimises osalejail on tagantjäreletarkus, teadmine, kuidas olukord tegelikkuses kujunes.

Rollimängudes kasutamiseks sobivad kõige paremini järgmised võimalused:

- 1) ajaloolised kriisid või pöördepunktid lähiajaloos, kus tuleb rakendada keerulisi valikuid, nt liidu moodustamine, sõjaline sekkumine, toimimine valitsuskriisi tingimustes jms;
- 2) lähiajaloo otsustavad protsessid, kus võeti vastu pikaajalise mõjuga otsuseid, nt Pariisi rahukonverents 1919, Jalta konverents 1945 jm;
- 3) uudiste toimetuse matkimine, kuidas tähtsat sündmust tõlgendada, nt kriisid, riigipöörded, konfliktid.

Õpetaja peab valmistama matkimise põhjalikult ette: otsima ja tegema õpilastele kättesaadavaks taustainfo ja allikad, mõtlema õppe-eesmärgile - mida saab matkimise kaudu õppida, mida teised meetodid ei võimalda - ning mõtlema läbi, mis oskusi ja eelteadmisi õpilased selleks tööks vajavad.

Matkimine ja rollimäng võimaldavad harjutada empaatiat, mõista, et olukord võib olla inimestele eritähenduslik, hinnata mõnd ajas kaugemat muutust, keskenduda pigem protsessile kui tulemusele, luua seoseid, vaadelda sündmust, nagu see ei olekski veel juhtunud, ning mõista, mida inimesed võisid sündmuse toimumise ajal läbi elada. Ohtudeks on olukorra lihtsustamine, mineviku moderniseerimine, anakronism, tagantjäreletarkuse kasutamine, otsustamine iseenda või konkreetse rahvuse seisukohast, kui matkimine ei täida õppe-eesmärke, vaid on lihtsalt lõbus tegevus.

Ülesande õnnestumiseks on vaja tõhusat ettevalmistust: rollijaotuse läbimõtlemist, erinevate allikate kasutamist, aja planeerimist ja läbimõeldud hindamist. Unustada ei tohi kokkuvõtvat arutelu. Meetodit sobib kasutada pigem teema lõpul.

- 4.5. Projekt

Projekt on rühmatöö vorm, mille kestus võib olla erinev - ühest päevast kuni mõne kuuni. Tegemist on ulatusliku ja mitmeetapilise tööga, mille sisu määravad peamiselt õpilased ise, aga raami, eesmärgid ja aja otsustab õpetaja. Õpetaja on pigem initsiaator ja nõuandja. Projektitööga arendatakse oma õpioskusi, saadakse plaanimis- ja koostöökogemusi, sh kogetakse positiivset vastastikust sõltuvust, arendatakse täpsust ning vastutustunnet. Projekt aitab õppematerjali süvendatult omandada, soodustades lõimingut teiste ainevaldkondade ja praktilise eluga. Töö ajal on keskne õpilane, tema aktiivsus ja initsiatiiv - õpilane korraldab õppe ise koos kaaslastega.

Projekti etapid ja ajakava sõltuvad teemast ning tegevusest. Kindlasti tuleb kokku leppida, kuidas ja millal ülesandeid täidetakse ning kuidas töö tulemusi vormistatakse ja esitletakse. Tööjuhised ning nõuded on soovitatav anda kirjalikult.

Iga projekt võiks olla kirjeldatud järgmiste osade kaudu:

- 1) pealkiri/teema ja autor(id);
- 2) sissejuhatus: projekti olemus, eesmärk, ülesanded, autori(te) huvi konkreetse teema vastu;
- 3) põhjendused ja eeltöö: olukorra kirjeldus, ülevaade info kättesaadavusest konkreetse teema kohta, eesmärkide saavutamise kulg ja tulemused, kasutatud meetodite kirjeldus ning põhjendused;