doživimo, da ga doživim kao izraz, da provalim ključ za vezu izmedju onoga što je vidljivo, što je iskusivo, što je opažljivo od tog entiteta i onoga na šta upućuje, a to je značenje, smisao, ako to uspem da uradim, onda sam ga razumeo. Krajnji smisao procesa razumevanja jeste da se shvati celina, jer samo iz celine svi delovi dobijaju pravi smisao. Mi, međutim, pošto ne raspolažemo celinom, moramo da je pretpostavimo i da na osnovu te pretpostavke pokušavamo da manje jedinice smisla odgonetnemo. U prirodnima naukama, u objašnjavajućim naukama, nema ovoga, mi tu samo objašnjavamo linearno kauzalne elemente.

Pozitivizam i istoricizam:

- • pozitivisti: sve u stvarnosti se dešava u skladu sa zakonima, pa tako sve • pozitivisti: sve u stvarnosti se dešava u skladu sa zakonima, pa tako sve fenomene, uključujući i one socijalne, treba objašnjavati polazeći od kauzalnih veza (posledica: mehanicistička koncepcija ljudskog ponašanja)

Fenomeni ljudskog sveta objašnjavaju se polazeći od istorijskog konteksta -apsolutna jedinstvenost svakog konteksta (relativizam)

- • međusobno različitih disciplina koje se bave čovekom (istorija, antropologija, • međusobno različitih disciplina koje se bave čovekom (istorija, antropologija, psihologija, politička ekonomija, pravo...)
- • -deskriptivni i kauzalno- mehanicistički pristup ljudskoj stvarnosti • -deskriptivni i kauzalno- mehanicistički pristup ljudskoj stvarnosti
- • ljudskog sveta u njegovim sopstvenim terminima, oštra granica između • ljudskog sveta u njegovim sopstvenim terminima, oštra granica između prirodnih i društvenih nauka
- • prirodi sve funkcioniše mehanički, ljudski svet je svet slobode i kreativnosti • prirodi sve funkcioniše mehanički, ljudski svet je svet slobode i kreativnosti
- • priroda ljudske ličnosti i njenog sveta, neosnovanost primene metodologije • priroda ljudske ličnosti i njenog sveta, neosnovanost primene metodologije prirodnih nauka i mehanicističkih pojmova na studije čoveka

## SUBJEKTIVNA PRIRODA DRUŠTVENIH NAUKA

Društvene nauke imaju često subjektivne ili vrednosne aspekte, tako da je skoro nemoguće iznaći neke objektivne stavove. Postoji više odredbi predmeta društvenih nauka, ali svi uključuju poznavanje motiva i drugih psiholoških činilaca, koji predstavljaju izvore svrhovitog ljudskog ponašanja, kao i ciljeve i vrednosti kojima se to ponašanje vodi. Mnogi naučnici ipak tvrde da predmete društvenih nauka možemo shvatiti samo iz subjektivističke perspektive ili pozivanjem na mentalne stavove.

U objašnjavanju svrhovitog delanja najčešće se poziva na mišljenje ljudi o tim stavovima, a ne na ono što te objektivne stvari zapravo jesu. Budući da su objašnjenja i deskripcije u društvenim naukama subjektivna, mislioci se često služe i neobjektivnim tehnikama istraživanja.

Nesumnjivo je da je ljudsko ponašanje često svrhovito, a da u osnovi ove manifestacije stoje određena subjektivna ili psihološka stanja. Međutim, neke aspekte možemo objasniti i nekim činjeničnim stanjima koja se ne mogu objasniti subjektivistički (npr. želimo da saznamo zašto određena zajednica prihvata određeno pravilo ponašanja - ne samo da posmatramo njihova mišljenja i mentalne sklopove, već i način kako žive, kako obrađuju zemlju…). Imajući ovo u vidu, kategorije objašnjenja i deskripcije nisu isključivo subjektivne.