## 2.4. Pimesikk

Pimesikk sobib rühmatööks, et töötada niisuguste tekstidega, mida saab jagada erinevateks osadeks, näiteks erinevate ajalooperioodide õppimiseks. Rühm saab osadeks lõigatud teksti, sinna juurde kuuluvad illustratsioonid (nt koopia õppetekstist). Rühma liikmed jagavad omavahel tekstiosad, millega tutvuvad põhjalikult, ning kirjutavad välja kõige iseloomulikumad jooned/märksõnad. Kui kõik rühmaliikmed on oma tekstidega tutvunud, pannakse tekst üheskoos tervikuks kokku. Iga rühma liige tutvustab kaaslastele oma märksõnu. Ühiselt otsustatakse, mis tunnused on kõige omasemad tekstile tervikuna. Need võiks kirja panna suurele lehele (nt pabertahvlilehele) ning kinnitada klassi seinale.

Edasi lahendatakse loominguline ülesanne. Valitakse välja kõige iseloomulikum tunnus ning lavastatakse see pantomiimina teistele rühmadele, kes peavad ära arvama, mida kujutatakse ning mis perioodi see iseloomustab. Et kaaslaste lavastust ära tunda, peaksid kõik rühmad tutvuma teiste rühmade tekstide märksõnadega. Rühmad võivad tutvustada oma märksõnu ise või liikuda rühmiti eri plakatite juurde ja tutvuda märksõnadega iseseisvalt. Plakatid märksõnadega võiksid olla seintel ka pantomiimide esitlemise ajal, et sealt vajaduse korral tuge otsida. Pärast esitlusi tehakse teemast kokkuvõte. Kõrvuti asetsevad plakatid võimaldavad perioode/alateemasid omavahel võrrelda, leida sarnasusi ja erinevusi või kirjeldada toimunud muutusi.

Meetod sobib teema puhul, millel on üks võrdlusalus. Seda saab kasutada suurema, eri perioode käsitleva teema sissejuhatuseks või kokkuvõtteks. Pantomiimi kasutamine lisab mängulisust ja loomingulisust ning võimaldab liikuda. Samas jääb see üks lavastatud tunnus õpilastele teemaga seoses kindlasti paremini meelde. Meetodi nõrkus on keskendumine ühele läbitöötatud teemale, teistega tutvutakse ainult märksõnade tasemel ja nii võivad teadmised jääda pealiskaudseks.

## 2.5. Kolmeastmeline intervjuu

Teksti lugemise meetodit saab kasutada mis tahes teksti/teema õppimiseks, sh õpikutekstiga tutvumiseks. Esmalt loetakse tekst üksinda läbi ning valmistatakse ette intervjuuküsimused, mis esitatakse kaaslasele. Kaaslase vastused pannakse kirja. Vahetatakse paarid ning intervjuu teinu annab kaaslase vastused seotud jutuna uuele paarilisele edasi (skeem X). Etapiti näeb see välja nii: I etapp - teksti lugemine; II etapp - õpilane koostab loetud teksti põhjal intervjuuküsimused, mille vastused annavad edasi teksti peamise mõtte/sisu; III etapp - õpilane usutleb küsimustega kaaslast, kaaslane teda. Üks paariline esitab küsimusi ja paneb vastused kirja ning vastupidi; IV etapp - vahetatakse paarilisi ja räägitakse edasi, mida eelmine paariline kõneles, toetudes seejuures kirjapandud märksõnadele või vastustele.

Meetod õpetab leidma tekstist olulist informatsiooni, arendab küsimuste koostamise, usutlemise ja kuulamise oskust. Teksti peamine sõnum saab hästi selgeks, kuna seda käsitletakse erineval moel: lugedes, küsimusi koostades, kuulates ning ümberjutustades. Õpetaja jälgib iga etapi jaoks ettenähtud aega. Õpilased töötavad erineva kiirusega ja on oht, et ülesande lahendamine jääb venima või liiguvad õpilased edasi erineva kiirusega. Hea oleks alustada iga etappi koos, et liikuda edasi ühtlasemalt.

## 2.6. Teeviit

Tekst loetakse ette häälega. Lepitakse kokku, kas loetakse ette lõik või pikem tekstiosa ning kuidas (kellelt kellele) järg edasi antakse. Kõik õpilased loevad mõttes koos häälega lugejaga. Õpetaja on enne tutvustanud väiteid, millele lugemise ajal vastust otsitakse. Väited võivad olla ekraanil või jagatud