Pokalbio tema

"JOJIMO TERAPIJOS METODOSKLAIDA LIETUVOJE"

Kalbinu dr. Valę Macijauskienę, LVA Gyvulininkystės instituto vyr. mokslo darbuotoją ir Žemaitukų arklių augintojų asociacijos konsultantę.

Neseniai Institute organizavote konferenciją "Žirgų poveikis, reikšmė ir panaudojimas žmonių gydymui, reabilitacijai, socializacijai ir rekreacijai". Koks buvo šios konferencijos tikslas? Konferencijos tikslas buvo sukviesti į vieną būrį žmones, vienaip ar kitaip besidominčius gydomuoju jojimu, jojimo terapija, kad jie susipažintų, apsikeistų informacija, suplanuotų tolimesnės veiklos kryptis.

Ar pavyko šį tikslą įgyvendinti? Manau, kad taip. Konferencijoje dalyvavo 64 asmenys iš įvairių Lietuvos kampelių, ir iš Estijos. Jie išklausė teorinius bei praktika paremtus pranešimus. Visiems labai patiko Šeduvos gimnazijos patirtis. Gimnazijos mokytojai ėmė taikyti jojimo terapiją moksleiviams su elgesio, mokymosi, intelekto sutrikimais ir pasiekė gražių rezultatų. Tai sveikintinas pavyzdys.

Kokią gi naudą teikia jojimo terapija? Jojimo terapija tekia daugiareikšmę naudą - fizinę, psichologinę, socialinę, pedagoginę. Terapinis jojimas gali būti taikomas medicinos / terapijos srityje. Tai bus klasikinė hipoterapija - gydymas žirgo pagalba, vadovaujant medikui. Gali būti taikomas edukologijos, laisvalaikio bei rekreacijos ir neįgaliųjų sporto srityse, ką ir daro šeduviškiai. Pastarajai veiklai reikia iniciatyvos, žinių, paruoštų žirgų, ir ji gali pradėti plėtotis Lietuvoje. Šiek tiek ilgiau užtruks hipoterapijos įteisinimas Lietuvoje. Kadangi visų pirma reikia paruošti ir akredituoti metodikas, kurios bus taikomos gydomojo jojimo metu konkretiems sutrikimams gydyti. Tam reikia, kad aktyviau įsijungtų medikai - kineziterapeutai, reabilitacijos įstaigos. Tam reikia specialiuose kursuose paruošti tiek medikus, kurie vadovaus užsiėmimams, tiek žirgų trenerius, kurie specialiai ruoš tam žirgus. Tai labai atsakinga veikla, todėl nemanau, kad hipoterapijos centrų Lietuvoje reikia daug. Užtektų vieno ar kelių su tikrai rimtais specialistais ir gerai paruoštais žirgais. Kitos jojimo terapijos rūšys gali būti taikomos plačiau ir laisviau.

O kokie gi žirgai bus naudojami jojimo terapijai, hipoterapijai? Nuo ponių iki jojamųjų žirgų. Bet, manau, kad išbandę visus žirgus, lietuviai šiai veiklai vis dėl to labiausiai rinksis žemaitukus bei stambiuosius žemaitukus.

Kodėl taip manote? Todėl, kad hipoterapijai labiausiai tinka nedidelio ūgio, ramūs, bet ne flegmatiški, manevringi, bet ne staigių, o plastiškų judesių, kantrūs, draugiški, patrauklios išvaizdos žirgai. Be to, žemaitukai labai jaučia žmogų, yra draugiški ir nori mums padėti. Tai mūsų protėvių sukurta veislė, gelbstinti lietuvį visose gyvenimo situacijose.

Kaip manote, ar daug yra laukiančių žirgo pagalbos, norinčių gydytis jojimu? Poreikis yra, ir jis vis auga, nes daugėja sergančių, sužalotų žmonių. Tačiau kol kas nėra pasiūlos arba ji nelegali. Okur nelegalu, ten nėra garantijų, belieka pasitikėti šia veikla užsiimančiu, arba ne. Kitose šalyse tai ne tik legalu, bet ir įteisinta kaip gydymo ir reabilitacijos metodas, ir apmokama iš ligonių kasų.

O kokias gi negalias galima gydyti gydomuoju jojimu? Tiek fizines, tiek psichines. Nuo cerebrinio paralyžiaus iki psichikos ligų. Taip pat po traumų, esant elgesio, sensoriuos, kalbos sukrikimams, agresyvumui ir t.t. Yra ir kontraindikacijų, bet jas turės žinoti visi, kurie užsiims tokia veikla. Tam ir reikalinga informacijos šia tema sklaida, atsakingas požiūris ir kantrus darbas.