kertaisisesti liikaa ja miten ja missä tilanteissa mitäkin menettelyä sovelletaan voi johtaa eri kunnissa erilaisiin valintoihin ja heikentää yrittäjien tasapuolista kohtelua.

Ehdotusta on käsitelty vain valtion ympäristönsuojeluviranomaisen kannalta ja kuntien ympäristönsuojeluviranomaisen tilanne on jätetty täysin arvioimatta.

Ehdotuksessa esitetään myös, että yhden luukun periaatetta voisi myös jatkossa käyttää rekisteröinteihin ja ilmoituskäsittelyyn. Tuolloin tavoite ajallisesta käsittelyaika tavoitteesta varmasti pidentää käsittelyaikoja ja muuttaa käsittelyn kunnassa raskaammaksi.

Todennäköisesti voimaan tulevassa ilmoitusmenettelyssä ainoastaan eläinsuojille on tulossa normiohjausta, menettelyt eivät todennäköisesti muutu kevyemmiksi ja haluttua tehostumista tapahdu. Lupakokonaisuuteen kuuluisivat ympäristölupa, vesitalouslupa, maa-aineslupa, laji- ja luontotyyppisuojelua koskevat poikkeamisluvat, kaivoslupa, kemikaaliturvallisuuslupa, rakennuslupa, toimenpidelupa, maisematyölupa ja purkamislupa. Viranomaisina toimisivat valtion lupa- ja valvontaviranomainen, TUKES, kunnan ympäristönsuojelu- ja rakennuslupaviranomaiset. Koordinoivaksi viranomaiseksi kaavaillaan ympäristönsuojeluviranomaista.

Yhden luukun lupa on tavoitteena kannatettava, mutta todella laaja ja kunnan ympäristönsuojeluviranomaista työllistävä. Ympäristönsuojeluviranomainenhan on kunnissa heikoimmin resursoitu viranomainen. Toki, jos resurssit on kunnossa, niin koordinoivana viranomaisena toimiminen luontevasti on ympäristönsuojeluviranmoinen. Tässä mallissa muilla viranomaisilla työmäärä vähenee ja siirtyy ympäristönsuojelusta vastaavalle viranomaiselle. Tämä on suuri haaste kunnan ympäristönsuojeluviranomaiselle suurillakin paikkakunnilla ja tuntuu lähes mahdottomalta tehtävältä pienissä kunnissa, jossa kunnan ympäristöviranomainen voi toimia useamman kunnan ympäristönsuojeluviranomaisena tai voi myös hoitaa ympäristönsuojeluviranomaisen töitä vain osa- aikaisena ja vastata myös jostakin muusta kokonaisuudesta kunnassa.

Koordinoivan eli ympäristönsuojeluviranomaisen tehtävään kuuluu järjestää ennakkotapaaminen, laatia suunnitelma menettelyiden etenemisestä, huolehtia menettelyn etenemisestä ja kokonaisaikataulusta, asettaa määräajan hakemusten täydentämiselle, järjestää kuulemisen, pyytää lausunnot pyytää hakijalta vastineen, asettaa määräajan lupapäätösten antamiselle, huolehtii lupapäätösten julkipanosta ja tiedoksiannosta. Koordinoivan viranomaisen tehtävä on jo tällä hetkellä ylityöllistettyjen kunnan ympäristönsuojeluviranomaisten toimiin valtava lisätyö. Kunnan ympäristönsuojeluviranomaisen tehtäviin kuuluu paljon muutakin kuin ympäristölupien käsittely ja valvonta. Laki kuntien ympäristönsuojeluviranomaisen hallinnosta määrittää, että tehtäviin kuuluu vahvana ympäristönsuojelun edistäminen, neuvonta, ympäristöntilan seuranta, tiedottaminen ym. Miten taataan, että ympäristönsuojelun resurssit nykyistä useampia lakeja. Yhteyslupaviranomaisen tulisi ovat riittävät? Koordinoivan viranomaisen pitäisi tuntea osata hakemuksen alkuvaiheessa tunnistaa kaikki mahdollisesti tarvittavat tahot. Löytyykö riittävästi tietotaitoa ja tarvitaanko lisäkoulutusta viranomaisille? Tärkeää olisi määrittää myös, miltä osin asian käsittely on ja miltä neuvontaa, joka kustannetaan verovaroin. maksullista osin ilmaista

Rakennuslain mukaisten lupien yhdistäminen yhden luukun periaatteeseen on haastavaa. Rakennusluvissa tarvitaan yksityiskohtaiset suunnitelmat hankkeen toteutuksesta, jotka eivät usein ole vielä ratkaistu mm. ympäristölupavaiheessa. Ympäristöluvan ehdot myös usein määrittävät ratkaisuja rakennuslupaan. Aikataulullisesti tavoite samanaikaisista lupapäätöksistä on haastava. Yhdestä luukusta haettava lupa voi tosiasiallisesti tavoitteiden vastaisesti pidentää eikä lyhentää lupaprosessin kokonaiskestoa. Hankaluutena

Lausuntopalvelu.fi 2/5