ülesannetega tegelemiseks. Nii nagu "üks suurus" ei sobi pandeemia juhtimisel kõigile, ei sobi see ka olukorras, kus Eestil on vaja leevendada kliimamuutuse mõjusid, tegelda suureneva sotsiaalse ebavõrdsusega või kujundada ümber energiasüsteem.

Kas Eesti omavalitsused ja keskvalitsus suudavad kooskõlastatult ja valdkondadeüleselt toime tulla COVID-19 pandeemiaga ja pandeemia leevendamiseks võetud riiklike meetmete negatiivsete mõjudega, on palju suuremate tulevaste väljakutsete proovikivi.

## Arengusuundumused kriisist väljumisel

Käesoleva artikli kirjutamise ajal on avalikkuse ja otsustajate tähelepanukeskmes COVID-19 nakkuspuhang, sellega hakkamasaamine, väljumislootused ja prognoosid kipuvad muu suuresti varjutama. Teised suundumused ehk trendid ja nende kaudu tekkiv kontekst sellele võitlusele ei mahu nagu enam hästi ekraanile. Tegelikult siiski peaksid, sest praegune koroonaolukord pole midagi eraldiseisvat ja muudest arengutest eraldatut. Nii pandeemia vallandumise kui ka sellega hakkamasaamise ja selle järel nii meie majanduse kui ka üldise elukorralduse uuesti käimasaamise tingimused on küpsenud juba varem alanud arengute rüpes. Ja nn pandeemiajärgse perioodi põhiküsimus ei ole ainult see, kuidas vähendada tulevikus haigestumise riske, vaid kuidas saada hakkama kogu pikaajaliste trendide kimbuga. See trendide kimp võib olla varasemast natuke erinev, me võime teda ka tajuda natuke teisiti, aga suur osa väljakutsetest on seal samad, mis olid olemas juba pandeemiaeelsel perioodil.

Trendidest, mida olema kahel eelmisel konverentsil sarnastes ettekannetes käsitlenud, on osa sellised, mis on toiminud juba aastakümneid. Need trendid olid tugevamal või nõrgemal kujul olemas juba enne, kui Eesti taastas 1990ndate algul oma riikliku iseseisvuse. Siia kuuluvad jätkuv linnastumine, elanikkonna vananemine, tööhõive langus põllumajanduses, sündimuse vähenemine, haridustaseme tõus (kõrghariduse muutumine järk-järgult massiliseks), ühiskondade arenemisega paratamatult seostuv erinevuste suurenemine erinevate inimeste vajadustes, ka looduskeskkonnaga seotud mured, millest tasapisi on eriti esile tõusnud kliima soojenemise teema, püüd 'rohelisema' elulaadi suunas. Omaette trendiks on valitsemises jätkuv või isegi tugevnev bürokratiseerumine, samuti poliitikast võõrdumine. Hästi laias mõttes ka tehnoloogilise progressi tugevnev mõju, mille erinevate osiste hulgas eriti tugevalt mõjutas meie elu infotehnoloogia areng ning inimeste rahvusvaheliste suhete ja sõltuvuste tõus international connectivity ( ), seda nii infovahetuse, inimeste suureneva liikumise, tihenevate kultuurikontaktide kui ka riikide majanduste vastastiksõltuvuse mõttes.

Oma eelmises artiklis (Terk jt 2018) juhtisime tähelepanu mitmetele küllalt olulistele muutustele rahvusvahelistes trendides, mida võime praegu teatud lihtsustusega nimetada viimase 5-6 aasta teemadeks. Siia kuuluvad tagasilöögid üleilmastumise küllalt lihtsustatud ja dogmaatilises, liigselt majanduskeskses käsitluses (liberaalne globalism). Ebaühtlased võimalused ja võimekus kohanduda üha rahvusvahelisemaks muutunud majanduseluga tekitasid tugevaid lõhesid nii erinevate inimrühmade vahel (erinevad ametialad traditsioonilistest väga modernsete ja globaalseteni) kui ka riigisiseste regioonide vahel (vanad tööstuslikud ja põllumajanduslikud regioonid versus kaasaegsema majandusega rahvusvahelisse majandusringesse edukalt lülitunud regioonid). Paljudes tugevnes mure oma