### Rezultati testiranja zgoraj navedenih klinik

Omenjene klinike so izvedle študije na primerih 40 do 60 pacientov z različnimi metodami zdravljenja in različnimi medicinsko tehničnimi pripomočki. Pri uporabi medicinsko tehničnih pripomočkov za zdravljenje vseh vrst poškodb stopala, skočnega sklepa, ahilove tetive, dlani in zapestja so sestavili dve skupini. Skupina I je dobila postoperativno imobilizacijo z do sedaj standardno mavčno oblogo, skupina II imobilizacijo z vakuumsko-opornim sistemom (VACOped, VACOahill, VACOpedes, VACOdiaped, VACOhand). Vakuumsko-oporni sistem ima mavcu enakovredno stabilnost, vendar pri njem obstaja možnost, da ga lahko pri kontroli rane, kontroli ali odstranitvi drenaže ter kontroli poškodovanih mehkih delov na OP-mizi odstranimo in zopet namestimo. Pri negi telesa (noge ali roke) ter pri fizioterapevtskih vajah ga prav tako lahko odstranimo in po negi oz. terapiji brez izgube stabilnosti zopet namestimo. Prav tako se brez težav z vakuumsko oblogo korigira upadanje otekline po operaciji. Kooperativni pacienti lahko sistem po določenem postoperativnem času za nego ali terapijo sami odstranijo in zopet namestijo. Skupina I (z mavcem) teh ugodnosti ni imela. Pri poškodbi oz. rupturi ahilove tetive je pri vakuumsko-opornem sistemu (VACOahill) brez predelave možna nastavitev kota od 90° na 120° (neutral od 0° do 30°).

Nadaljnja velika prednost vakuumskega sistema je v popolni prepustnosti rentgenskih žarkov. Kontrolni rentgenski posnetki so možni brez odstranitve ortoze.

Pri kontrolnem pregledu po 6 tednih je bilo pri skupini I z mavcem opaziti večje funkcionalne deficite pri gibljivosti (omejitev pri OSG-dorsalna in plantarna flexija 20%, pri USG-splošna gibljivost 40%) ter atrofiji golena (diferenca obsega 2,1cm), kot pri skupini II z vakuumsko- opornim sistemom (omejitev pri OSG 15%, pri USG 25%, diferenca obsega 1,4cm). Zgodnja gibalna terapija, ki jo omogoča vakuumski sistem, v primerjavi z mavčno oblogo torej zmanjša deficite gibljivosti ter atrofije mišic. Pet pacientov z vakuumsko-opornim sistemom je bilo že po treh tednih sposobnih za delo. Pri športnikih pa smo opazili, da so lahko do dva tedna prej pričeli z lahkimi treningi. Po treh mesecih so bili funkcionalni rezultati skoraj izravnani (pri vakuumsko-opornem sistemu diferenca še 10%, pri mavcu še 30%). Vakuumsko-oporni sistem omogoča predvsem v zgodnji fazi rehabilitacije veliko boljše funkcionalne rezultate kot do sedaj standardna mavčna imobilizacija. Profilaksa tromboze se je pri skupini z mavcem izvajala 42 dni, pri skupni z ortozo pa 16 dni, pri čemer ni bilo zaslediti nikakih komplikacij v zvezi z trombozno embolijo. Ortoze, ki omogočajo delovanje mišične črpalke "imobiliziranega" uda ne zahtevajo dajanje nizkomolekularnih heparinov za preprečevanje globokih flebotromboz, ki so lahko neverne. Terapija z navedenimi injekcijami pa je za pacienta neprijetna, organizacijsko zahtevna in draga. Minimalni gibi, ki ne porušijo pozicije ulomkov, zagotavljajo boljše in hitrejše celjenje zlomov. Prav to pa je ena izmed pomembnih karakteristik ortoz oz. navedenih sistemov. Poleg tega ne smemo prezreti veliko večje udobnosti uporabe ortoze za pacienta. Vsi testirani pacienti so bili s terapijo z vakuumsko-opornim sistemom zelo zadovoljni, pacientom z mavcem pa je bilo žal, da so padli v skupino I. Pacienti skupine II niso imeli nobenih otiščancev, oziroma so jih s preprosto ponastavitvijo vakuumske blazine samostojno odstranili oz. preprečili. Pri kopanju ali tuširanju ter gibalnih vajah so lahko ortozo začasno odstranili in potem zopet namestili. Vseh teh ugodnosti mavčna obloga nima. Nadaljnja velika prednost vakuumsko-opornega sistema se pokaže v uporabnosti le tega za čas celotne terapije pri enakovredni stabilnosti. Po terapiji oz. po čiščenju ter zamenjavi