čl. Zakona o delovnih razmerjih (ZDR, Ur. l. RS, št. 42/2002 in nadaljnji). Tožniku je očitala, da je huje kršil pogodbene ali druge obveznosti iz delovnega razmerja s tem, ko v času bolniškega staleža ni upošteval navodil pristojnega zdravnika, kot so bila zapisana v odločbi ZZZS, OE ... z dne 16. 8. 2007 (v času bolniškega staleža odrejeno mirovanje na domu). Sodišče prve stopnje je glede tožnikovih izhodov od doma v celoti sledilo izdelanemu poročilu o opravljenih detektivskih storitvah (priloga B12), iz katerega izhaja, da je detektiv nadziral tožnikov bolniški stalež in ugotovil, da je tožnik dne 14. 9. 2007 ob enih popoldan zapustil bivališče (po opravljenih terapijah, ki so bile v dopoldanskem času, kot je izpovedal tožnik) in se vrnil ob 14.41 uri ter se po približno 20 minutah ponovno odpeljal, zapeljal vozilo v prostore podjetja A. d.o.o., se po 23 minutah vrnil z vrečko, se nato odpeljal v poslovno cono Tezno, opravil nakup, se zapeljal na bencinsko črpalko ter nato do drugega kompleksa trgovin na Titovi cesti, vse v Mariboru. Navedeno med strankama v postopku tudi ni bilo sporno. Sodišče prve stopnje je v postopku zaslišalo D.B., zdravnico specialistko medicine dela, prometa in športa, ki je izdala odločbo z dne 16. 8. 2007. Navedena priča je resda izpovedala, da v kolikor ima zavarovanec v odločbi napisano, da mora v času bolniškega staleža mirovati, to pomeni, da mora pretežno mirovati in se ne gibati po raznih privatnih opravkih, sodišče pa je v njeni izpovedbi spregledalo odločilno dejstvo, ki ga v pritožbi utemeljeno izpostavlja tudi tožnik. V zvezi s konkretnim primerom je namreč priča pojasnila, da v času, ko je izdala odločbo, na predlogu osebnega zdravnika verjetno ni bilo podatka, da zavarovanec obiskuje fizikalno terapijo, zato je bilo tudi odrejeno mirovanje na domu. Priča je izpovedala, da če bi bil predložen karton fizikalne terapije, tožniku ne bi odredila absolutnega mirovanja. Z vpogledom v zdravstveno dokumentacijo je priča tudi potrdila, da je tožnik v spornem obdobju dejansko obis koval fizikalno terapijo. Nadalje je sodišče prve stopnje zaslišalo tožnikovega osebnega zdravnika G.D., ki je resda izpovedal, da so predočene tožnikove aktivnosti dne 14. 9. 2007 po njegovi oceni pomenile kršitev odločbe ZZZS ... z dne 16. 8. 2007, vendar pa sodišče spregleda nadaljnjo oceno navedene priče, ki je pojasnila, da po njeni oceni navedene aktivnosti niso poslabšale tožnikovega zdravstvenega stanja in niso vplivale na proces rehabilitacije, ki se je normalno nadaljeval in se rehabilitacija ni p odaljšala. Sodišče pa ni zaslišalo tožnikovega lečečega fiziatra J.B., iz katerega izjave izhaja, da se mirovanje ne nanaša na zapuščanje bivališča za obiske pri zdravniku in izvajanje predpisanih fizioterapij in izvajanje neobhodnih eksistenčnih poti, kot so nakupi (priloga A5). Dolžnost zavarovanca oziroma delavca v času zadržanosti z dela zaradi zdravstvenih razlogov urejajo Pravila obveznega zdravstvenega zavarovanja (Ur. l. RS, št. 79/94 in nadaljnji, v nadaljevanju Pravila), ki v drugem odstavku 233. člena določajo pristojnosti osebnega zdravnika, imenovanega zdravnika ali zdravstvene komisije za dajanje navodil v zvezi s tem. Osebni zdravnik ali imenovani zdravnik ali zdravstvena komisija morata zavarovancu dati navodila o ravnanju v času zadržanosti od dela (režim življenja, strogo ležanje, počitek, sprehodi ...). Odsotnost od doma je možna ob odhodu na zdravniški pregled, terapijo oziroma v primerih, ko odsotnost ne vpliva negativno na potek zdravljenja, oziroma če osebni zdravnik ali imenovani zdravnik ali zdravstvena komisija to odredita ali dovolita. Za odhod izven kraja bivanja je vedno potrebna odobritev osebnega zdravnika. V primerih kršenja navodil mora imenovani zdravnik ali zdravstvena komisija pozvati zavarovano osebo na sejo senata in ugotoviti ali so še podani razlogi za začasno nezmožnost za delo. Vrhovno sodišče je v odločbi opr. št. VIII Ips 294/2006 z dne 7. 11. 2006 zavzelo stališče, da odsotnost z dela zaradi bolezni pomeni, da delavec iz zdravstvenih razlogov ni sposoben opravljati dela, za katerega je sklenil pogodbo o zaposlitvi, ne pa nujno tudi, da ne more