########## Na jiných školách

- 53. 53. Jedná se zde především o školy na misijním území nebo na území prakticky nekřesťanském. Zde katolický laik jako jediný reprezentuje církev, a to nejen ve škole, ale také v prostředí, v němž je škola situována. Za těchto podmínek je jediným hlasem, který dorazí k žákům, členům výchovného společenství a ke všem lidem, s nimiž má kontakt jako učitel a jako člověk a jeho hlas je poselstvím evangelia.41 To, co bylo řečeno o vědomí vlastní zodpovědnosti – křesťanský pohled na vzdělání a výchovu, úcta k přesvědčení druhých, konstruktivní dialog s jinými křesťany a s nevěřícími, aktivní účast ve všech složkách školy a především svědectví života – to vše má za těchto podmínek výjimečný význam.
- 54. 54. Není možné nakonec zapomenout na katolické laiky, kteří pracují na školách v zemích, v nichž je církev pronásledována a kde už samo být katolíkem znamená překážku k vykonávání učitelského povolání. Laici musí maskovat své náboženské přesvědčení, aby vůbec mohli pracovat v ateisticky naladěné škole. Jejich přítomnost, sama o sobě velice obtížná, přestože se projevuje tiše, má životní sílu evangelijního člověka a to je účinné zvěstování Kristova poselství, jež se staví proti škodlivým úmyslům ateistické výchovy na školách. Svědectví života a osobní přístup k žákům může vést – po překonání obtíží – k explicitnější evangelizaci. Pro mnohé mladé lidi z těchto zemí může být laický pedagog, jenž z lidsky a nábožensky politováníhodných důvodů je donucen žít své katolictví anonymně, jedinou cestou k ryzímu poznání evangelia a církve, které jsou vytlačeny ze školy.
- 55. 55. Ve všech školách, především v některých oblastech, se laický pedagog často setká s žáky, kteří nepatří do katolické církve. Má mít vůči nim nejen respekt, ale i přívětivý a otevřený postoj dialogu motivovaný křesťanskou univerzální láskou. Ať pamatuje na to, že pravé vzdělání se neomezuje jen na přijetí poznatků, ale podporuje důstojnost a bratrství a uschopňuje k přijetí Pravdy, jíž je Kristus.

########## Laický pedagog jako profesor náboženství

- 56. 56. Vyučování náboženství patří ke všeobecnému vzdělání ve škole, protože škola má za cíl formovat člověka v jeho základních dimenzích, mezi nimi i v dimenzi náboženské. Náboženské vzdělání ve škole je právo, které má žák i jeho rodiče, a patří k němu i z tohoto práva vyplývající povinnosti. Toto vzdělání je také důležitým nástrojem, alespoň v případě katolického náboženství, k dosažení přiměřené syntézy mezi vírou a kulturou, což už bylo zdůrazněno. Proto by mělo být vyučování katolického smyslu,42 náboženství, jež se liší od katecheze v pravém slova zapojeno do výuky všech druhů škol.
- 57. 57. Náboženská výchova ve školách je tedy stejně jako katecheze „eminentní formou laického apoštolátu“.43 Kvůli počtu učitelů, nutných pro dnešní rozsáhlý školský systém, se ve většině případů jedná o zapojení laických učitelů, alespoň na základním stupni vyučování.
- 58. 58. Katoličtí laičtí pedagogové ať si plně uvědomují podle prostředí a situace svůj důležitý úkol v oblasti školství. Bez jejich obětavé spolupráce nemůže náboženská výchova ve škole v aktuální situaci obstát, jak k tomu v některých zemích již došlo. Církev v tomto případě, jako v mnoha jiných, vyžaduje spolupráci laiků. Tento požadavek může být zvlášť naléhavý v mladých církevních obcích.
- 59. 59. Není pochyb o tom, že učitel náboženství plní velmi důležitý úkol, protože „nejde o to, aby někdo Krista“.44 vykládal své učení, nebo učení převzaté od jiného učitele, ale jde o učení Ježíše Z toho vyplývá skutečnost, že v předávání tohoto učení se učitelé náboženství a katecheté snaží „moudře chápat teologické poznatky, což může ovlivnit jejich reflexi a jejich vyučování, mají přitom čerpat církve“.45 z pravých pramenů a mají se nechat vést učením Ať ve víře následují pokyny místního biskupa, zvláště ty, jež se týkají jejich osobní teologické a pedagogické formace a rozvržení obsahu vyučování; v této oblasti ať považují za zvláště důležité svědectví života a intenzivně prožívanou spiritualitu.