- skutečnou národní a mezinárodní situaci, bude mít přesné informace k odpovědi na otázky, jež jsou spojeny s formací jeho žáků, a může je tak do budoucna připravit podle toho, jak on budoucnost předvídá nyní.
- 36. 36. Přestože se považuje za správné, aby katolický laický pedagog upřednostňoval členství v katolických profesních spolcích, nemá mu být cizí účast a spolupráce v jiných skupinách a odborných asociacích nebo těch spolcích, které jsou spojeny se vzděláním, aby tak vnášel svůj přínos – jakkoliv skromný – k dosa-žení adekvátní výchovné politiky na národní úrovni. Také se jedná o jeho případnou aktivitu odborářskou, a to vždy ve shodě s lidskými právy a křesťanskými zásadami ve vztahu k výcho- vě.33 Laický pedagog se musí správně zamyslet nad tím, že separace jeho profesionálního života od hnutí ve spolcích s sebou přináší těžké následky, neboť jeho nezájem může zapříčinit výchovné problémy.

Je pravda, že mnohé aktivity nejsou platově ohodnoceny a průběh těchto aktivit záleží na obětavosti členů. Bezpochyby je nezbytné neustále k této obětavosti vybízet, neboť se zde jedná o transcendentní skutečnosti, jež nemohou být katolickému pedagogovi cizí.

########## Spíše povolání než zaměstnání

- 37. 37. Laický pedagog vykonává svou práci nesporně v profesionálním duchu, ale nesmí se omezovat jen na tento pohled. Profesionalita je zahrnuta a povýšena v duchu nadpřirozeného křesťanského povolání. Je třeba ji tedy žít efektivně jako osobní povolání v církvi a ne pouze jako vykonávání profese. Je to povolání, v němž pro jeho samotný laický charakter bude tíhnout k splynutí nezištnosti a obětavosti s oprávněnou obhajobou vlastních práv, přesto však i životní povolání s osobním úsilím, jež v sobě tento pojem „povolání“ obsahuje, a vnáší tak do všech oblastí životní styl plný nadšení.

Od katolických laických pedagogů se očekává, že v sobě budou rozvíjet co největší vědomí důležitosti, bohatství a zodpovědnosti svého povolání a že se budou snažit obstát ve všech požadavcích tohoto povolání s vědomím, že tím budují základy, obnovují lidské společenství zde na zemi a hlásají evangelium světu.

########## Specifická charakteristika katolického laika v různých školách

########## V katolické škole

- 38. 38. Charakteristickou známkou katolické školy je „vytvářet prostředí školního společenství oživené evangelijním duchem svobody a lásky a pomáhat mladým lidem, aby rozvíjeli vlastní osobnost a zároveň rostli jako noví lidé, kterými se stali po křtu. A konečně zaměřuje všechno lidské vzdělání k poselství spásy tak, aby poznání, které žáci postupně získávají o světě, o životě a o člověku, bylo vírou“.34 osvíceno Kvůli tomu je zřejmé, že katolické škola „patří do spásného poslání církve zvláště víře“35 svým požadavkem výchovy k a zahrnuje v sobě upřímné přilnutí k učení církve, prezentace Krista jako nejdokonalejší model člověka a obzvláštní podporu snahy o zkvalitňování náboženského vyučování žáka.

Tyto ideály a specifické cíle, které tvoří všeobecný výchovný projekt katolické školy, musí katolický laik pracující ve školství respektovat a musí být zároveň přesvědčen o tom, že katolická škola je místem, kde má možnost své povolání ve svobodě rozvíjet a prohlubovat. Je to zároveň vzor apoštolského působení v jakékoliv škole, podle daných možností. Všechno to má vzájemně napomáhat k dosažení těchto ideálů a cílů, v postoji jejich plného a upřímného přijetí. To s sebou nese těžkosti, mezi nimiž je třeba vzpomenout kvůli jejím mnoha důsledkům vnitřní různorodost žáků a profesorů v katolických školách v mnoha zemích.

- 39. 39. Mezi společnými znaky všech katolických škol existují různé formy, které jsou v praxi spojeny se specifickým apoštolátem řeholního společenství, které školu založilo a vede. Jestliže má svůj původ ve společenství sekulárního kléru, řeholníků nebo laiků, může si škola zachovat svůj vlastní charakter, jenž