adithya7/xlel_wd_dictionary huggingface dataset:
Белостокский погром
Белостокский погром — погром в Белостоке, продолжавшийся с 1 по 3 июня 1906 г. В результате погрома свыше 70 евреев были убиты и около 80 были ранены, среди которых были младенцы, женщины и старики. Погромщикам достались 3 завода, 120 торговых помещений и более 100 квартир.
Pogrom de Bialystok
Le pogrom de Białystok s'est déroulé entre le 14 et le (1 au selon le calendrier julien) à Białystok, faisant alors partie de l'Empire russe. Pendant le pogrom, entre 81 et 88 personnes ont été tuées et 80 blessées.
Pogrom białostocki
Pogrom białostocki () – mord 88 osób, głównie Żydów, w dniach 14–16 czerwca 1906 w Białymstoku.
Białystok pogrom
The Belostok (Białystok) pogrom occurred between 14–16 June 1906 (1–3 June Old Style) in Białystok, Poland (then part of the Russian Empire). During the pogrom between 81 and 88 people were killed by soldiers of the Imperial Russian Army, the Black Hundreds and the Chernoe Znamia, and about 80 people were wounded.
Межконтинентальный кубок по футболу 1994
Межконтинентальный кубок 1994 () — 33-й розыгрыш Межконтинентального кубка, который состоялся 1 декабря 1994 года. Прошёл между итальянским клубом «Милан», победителем Лиги чемпионов УЕФА 1993/94, и аргентинским клубом «Велес Сарсфилд», победителем Кубка Либертадорес 1994. Матч прошёл на нейтральном поле на «Национальном стадионе» в Токио. Его посетило 47 886 зрителей.
Coppa Intercontinentale 1994 (calcio)
La Coppa Intercontinentale 1994 (denominata anche Toyota Cup 1994 per ragioni di sponsorizzazione) è stata la trentatreesima edizione del trofeo riservato alle squadre vincitrici della Coppa dei Campioni e della Coppa Libertadores.
Міжконтинентальний кубок з футболу 1994
Міжконтинентальний кубок з футболу 1994 — 33-й розіграш Міжконтинентального кубка. У матчі зіграли переможець Ліги чемпіонів 1993—1994 італійський «Мілан» та переможець Кубка Лібертадорес 1994 аргентинський «Велес Сарсфілд». Гра відбулася на стадіоні Національному стадіоні у Токіо 1 грудня 1994 року. За підсумками гри титул володаря Міжконтинентального кубка єдиний раз за свою історію здобув «Велес Сарсфілд».
1994 Kıtalararası Kupa
1994 Kıtalararası Kupa, 1 Aralık 1994'te, Tokyo'daki Ulusal Stadyum'da, Kıtalararası Kupa'nın sahibi olacak takımı belirlemek için, 1993-94 UEFA Şampiyonlar Ligi şampiyonu Milan ile 1994 Copa Libertadores şampiyonu Vélez Sarsfield arasında oynanan maç. Organizasyon tarihindeki 33. maç olan bu maçı Roberto Trotta ve Omar Asad'ın birer golüyle 2-0 kazanan Vélez Sarsfield, kupayı kazanan taraf olmuştur. Vélez Sarsfield, kupa tarihindeki tek maçında galibiyet alırken, Milan altıncı maçında üçüncü mağlubiyetini almış oldu. Maçın adamı ise Omar Asad olarak belirlendi.
Coupe intercontinentale 1994
La Coupe intercontinentale 1994 est la trente-troisième édition de la Coupe intercontinentale de football. Elle oppose lors d'un seul match le club italien de l'AC Milan, vainqueur de la Ligue des champions de l'UEFA 1993-1994, au club argentin du Vélez Sarsfield, vainqueur de la Copa Libertadores 1994. Il s'agit de la sixième participation du Milan AC dans cette compétition, alors que le Vélez Sarsfield est pour la première fois à l'affiche de cette Coupe intercontinentale.
1994 Intercontinental Cup
The 1994 Intercontinental Cup was an association football match played on 1 December 1994, between Milan, winners of the 1993–94 UEFA Champions League, and Vélez Sársfield, winners of the 1994 Copa Libertadores. The match was played at the National Stadium in Tokyo. It was Milan's sixth appearance into the competition, after the victories in 1969, 1989, 1990 and the defeats in 1963 and 1993, whereas it was Vélez Sársfield's first appearance.
Copa Intercontinental 1994
La Copa Intercontinental 1994 fue la trigésimo tercera edición del torneo que enfrentaba al campeón de la Copa Libertadores de América con el campeón de la Liga de Campeones de la UEFA. Se llevó a cabo en un único encuentro jugado el 1 de diciembre de 1994 en el Estadio Nacional de la ciudad de Tokio, en Japón.
Interkontinentální pohár 1994
Třicátý třetí ročník Interkontinentálního poháru byl odehrán 1. prosince 1994 na Národním stadionu v Tokiu, kde se hrál pravidelně již od roku 1980. Ve vzájemném zápase se střetli vítěz Ligy mistrů v ročníku 1993/94 – AC Milán a vítěz Poháru osvoboditelů v ročníku 1994 – CA Vélez Sarsfield.
Антимусульманские погромы в Мьянме (2012)
Антимусульманские погромы в Мьянме — события, произошедшие 4 июня 2012 года в Мьянме, когда в ходе этнорелигиозного конфликта буддистов с мусульманами-рохинджа в штате Ракхайн на западе страны в ходе массовых беспорядков десятки человек погибли, несколько десятков тысяч вынуждены были покинуть штат, множество жилищ мусульман и мечетей было разрушено или сожжено.
Антимусульманські погроми у М'янмі (2012)
Антимусульманські погроми у М'янмі — події, що відбулися 4 червня 2012 року в М'янмі, коли в ході етнічно-релігійного конфлікту буддистів-араканців з мусульманами-рогінджа в штаті Ракгайн на заході країни в ході масових заворушень десятки людей загинули, кілька десятків тисяч змушені були покинути штат, безліч осель було зруйновано або спалено.
2012年若開邦騷動
2012年若開邦暴動，是緬甸若開邦2012年6月開始的宗教種族衝突，起源於5月底三個羅興亞人穆斯林姦殺一個若開女性佛教徒；這一起刑案，造成了雙方既有的衝突爆發，形成了這次的動亂。並引起聯合國與國際輿論的注意。
Violência sectária em Myanmar em 2012
Violência sectária em Myanmar em 2012 foi uma série de conflitos principalmente entre os budistas arracaneses e os muçulmanos ruaingas ("rohingya") no norte do Estado de Raquine, em Myanmar, embora em outubro muçulmanos de todas as etnias passassem a ser visados pelos ataques. Os tumultos ocorreram depois de semanas de disputas sectárias, incluindo um estupro coletivo e assassinato de uma mulher arracanesa por ruaingas e o assassinato de dez muçulmanos birmaneses por arracaneses. O governo de Myanmar respondeu impondo toques de recolher e enviando tropas para as áreas afetadas. O estado de emergência foi declarado em Rakhine, permitindo que os militares participassem da administração da região. Até 22 de agosto, oficialmente houve 88 baixas: 57 muçulmanos e 31 budistas. Estima-se que 90.000 pessoas foram deslocadas pela violência. Cerca de 2.528 casas foram queimadas; destas, 1.336 pertenciam aos ruaingas e 1.192 pertenciam aos arracaneses.
Bạo động tại bang Rakhine năm 2012
Bạo động tại bang Rakhine năm 2012 là một loạt các cuộc xung đột đang diễn ra chủ yếu giữa những người Phật tử Rakhine và những người Hồi giáo Rohingya ở bang Rakhine phía bắc của Myanmar, dù đến tháng 10 năm 2012 thì người Hồi giáo thuộc tất cả các dân tộc khác ở quốc gia này đã bắt đầu trở thành mục tiêu bị tấn công. Các cuộc bạo loạn diễn ra sau nhiều tuần tranh chấp bè phái và đã bị lên án bởi hầu hết mọi người ở cả hai phía của cuộc xung đột. Nguyên nhân trực tiếp của các cuộc bạo loạn là không rõ ràng, với nhiều nhà bình luận đưa ra việc người Rakhine Phật giáo giết chết mười người Miến Điện Hồi giáo sau vụ hãm hiếp và giết chết một phụ nữ dân tộc Rakhine là nguyên nhân chính. Chính phủ Myanmar phản ứng bằng cách áp đặt lệnh giới nghiêm và bằng cách triển khai quân đội ở khu vực. Ngày 10 tháng 6, tình trạng khẩn cấp đã được loan báo trong Rakhine, cho phép quân đội tham gia vào việc quản lý khu vực Đến thời điểm 22 tháng 8 năm 2012, chính thức đã có 88 trường hợp bị giết chết – 57 người Hồi giáo và 31 người theo Phật giáo. Ước tính có khoảng 90.000 người đã bị dời chỗ ở do bạo động. Khoảng 2.528 ngôi nhà bị đốt cháy, và của những người, 1.336 ngôi nhà thuộc người Rohingya và 1192 ngôi nhà thuộc về người Rakhine. Quân đội Miến Điện và cảnh sát bị cáo buộc đóng vai trò hàng đầu trong việc nhắm mục tiêu vào người Rohingya thông qua việc bắt giữ hàng loạt và bạo lực độc đoán.
Conflit dans l'État d'Arakan (2012)
Au début de , des violences inter-ethniques ont éclaté entre les communautés musulmane (les Rohingyas) et bouddhiste de l'État d'Arakan (ou Arakanais) en Birmanie ; elles se sont traduites par la destruction de milliers de maisons des deux communautés et par la mort d'une cinquantaine de personnes, voire de 80, et ont entraîné le déracinement de autres Rohingyas . Beaucoup ont tenté de gagner par la mer le Bangladesh, d'où ils ont été repoussés par les garde-frontières. Ce pays accueille déjà .
2012 Rakhine State riots
The 2012 Rakhine State riots were a series of conflicts primarily between ethnic Rakhine Buddhists and Rohingya Muslims in northern Rakhine State, Myanmar, though by October Muslims of all ethnicities had begun to be targeted. The riots started came after weeks of sectarian disputes including a gang rape and murder of a Rakhine woman by Rohingya Muslims. On 8 June 2012, Rohingyas started to protest from Friday's prayers in Maungdaw township. More than a dozen residents were killed after police started firing. A state of emergency was declared in Rakhine, allowing the military to participate in administration of the region. As of 22 August 2012, officially there were 88 casualties: 57 Muslims and 31 Buddhists. An estimated 90,000 people were displaced by the violence. Around 2,528 houses were burned; of those, 1,336 belonged to Rohingyas and 1,192 belonged to Rakhines.
Disturbios en el estado de Rakáin de 2012
Los disturbios en el estado de Rakhine de 2012 fueron una serie de conflictos principalmente entre budistas Rakhine y musulmanes Rohingya en el norte del estado de Rakhine, Birmania, aunque en octubre musulmanes de todas las etnias empezaron a ser objetivo de los ataques. Los disturbios se desencadenaron tras semanas de disputas sectarias y fueron condenados por la mayoría de la gente en ambos bandos del conflicto. La causa inmediata de los disturbios fue el asesinato perpetrado por budistas de diez musulmanes que murieron calcinados al ser quemado el autobús en el que viajaban tras la violación de una mujer budista por tres musulmanes. El gobierno de Myanmar respondió imponiendo toques de queda y desplegando tropas en las regiones. El 10 de junio, el estado de emergencia fue declarado en Rakhine, permitiendo a militares participar en la administración de la región. Hasta el 22 de agosto hubo oficialmente 88 bajas – 57 musulmanes y 31 budistas. Unas 90 000 personas estimadas fueron desplazadas por la violencia. Sobre 2 528 casas fueron quemadas, y de ellas, 1 336 pertenecían a los Rohingyas y 1 192 pertenecían a los budistas rakhines. El ejército y la policía birmanos fueron acusados de desempeñar un papel líder en hacer objetivo en los Rohingyas a través de detenciones en masa y violencia indiscriminada.
เหตุจลาจลในรัฐยะไข่ พ.ศ. 2555
เหตุจลาจลในรัฐยะไข่ พ.ศ. 2555 เป็นเหตุการณ์พิพาทที่กำลังดำเนินอยู่ระหว่างชาวยะไข่พุทธและมุสลิมโรฮีนจาทางตอนเหนือของรัฐยะไข่ ประเทศพม่า แต่เมื่อถึงเดือนตุลาคม มุสลิมทุกชาติพันธุ์ในพม่าเริ่มตกเป็นเป้า เหตุจลาจลเกิดขึ้นหลังข้อพิพาททางศาสนาหลายสัปดาห์และถูกประณามโดยประชาชนทั้งสองฝ่าย สาเหตุของเหตุจลาจลที่แน่นอนยังไม่ชัดเจน ขณะที่นักวิจารณ์หลายคนอ้างว่า ชาวยะไข่สังหารมุสลิมพม่าสิบคนหลังเกิดการข่มขืนและฆ่าสตรีชาวยะไข่เป็นสาเหตุหลัก รัฐบาลพม่าตอบสนองโดยกำหนดการห้ามออกจากเคหสถานเวลาค่ำคืน และวางกำลังทหารในพื้นที่ วันที่ 10 มิถุนายน มีการประกาศสถานการณ์ฉุกเฉินในรัฐยะไข่ ซึ่งอนุญาตให้ทหารเข้ามาปกครองพื้นที่ ถึงวันที่ 22 สิงหาคม ตัวเลขผู้เสียชีวิตอย่างเป็นทางการอยู่ที่ 88 คน เป็นมุสลิม 57 คน และชาวพุทธ 31 คน ประเมินว่ามีประชาชน 90,000 คนพลัดถิ่นจากความรุนแรงดังกล่าว มีบ้านเรือนถูกเผาราว 2,528 หลัง จำนวนนี้ 1,336 หลังเป็นของชาวโรฮีนจา และ 1,192 หลังเป็นของชาวยะไข่ กองทัพและตำรวจพม่าถูกกล่าวหาว่ามีบทบาทนำในการจับกุมหมู่และใช้ความรุนแรงตามอำเภอใจต่อชาวโรฮีนจา
Флибустьерская война
Флибустьерская война — военный конфликт между многонациональными войсками Уильяма Уокера, дислоцированными в Никарагуа, и войсками коалиции стран Центральной Америки.
Campanha Nacional de 1856–1857
Campanha Nacional da Costa Rica de 1856-1857 (, ou "Guerra da Flibustaria"), foi uma guerra ocorrida entre março de 1856 e maio de 1857, que opôs a República da Costa Rica e os Estados Unidos, sendo as tropas da Costa Rica lideradas pelo seu presidente Juan Rafael Mora Porras contra o exército flibusteiro estadunidense sob o comando de William Walker, como resultado da ocupação flibusteira da vizinha Nicarágua desde 1855.
Campagne nationale du Costa Rica
La Campagne Nationale du Costa Rica (1856-1857) fut un conflit militaire qui se développa entre et , entre la République du Costa Rica et l'armée des flibustiers américains sous le commandement de William Walker, à la suite de l'occupation du Nicaragua depuis 1855.
Filibuster War
The Filibuster War or Walker affair was a military conflict between filibustering multinational troops stationed in Nicaragua and a coalition of Central American armies. An American, William Walker, briefly invaded Nicaragua in 1855 with a small army. He seized control of the country by 1856, but was ousted the following year.
Campaña Nacional de 1856-1857
La Campaña Nacional de 1856-1857 fue un conflicto bélico que se desarrolló entre marzo de 1856 y mayo de 1857, el cual enfrentó a la República de Costa Rica, encabezada por su presidente Juan Rafael Mora Porras, contra el ejército filibustero estadounidense al mando de William Walker, como consecuencia de la ocupación filibustera en la vecina Nicaragua desde 1855. Sus episodios más sobresalientes son la Batalla de Santa Rosa (20 de marzo de 1856), la Batalla de Rivas (11 de abril de 1856), y la Campaña del Tránsito (noviembre de 1856-mayo de 1857). En Costa Rica, se considera a la Campaña Nacional de 1856-1857 una importante etapa de la historia costarricense, dado que dio impulso al proceso de construcción del estado-nación en Costa Rica, y representa la consolidación de la independencia y el inicio del proceso de formación de la identidad nacional.
Суперкубок Италии по футболу 2015
Суперкубок Италии по футболу 2015 () — 28-й розыгрыш Суперкубка Италии, в котором встречались чемпион страны сезона 2014/15 «Ювентус» и финалист Кубка Италии 2014/15 «Лацио». Встреча состоялась 8 августа 2015 года в Шанхае, на Шанхайском стадионе.
Supercoppa italiana 2015
La Supercoppa italiana 2015 è stata la 28ª edizione della competizione disputata l'8 agosto 2015 allo stadio di Shanghai a Shanghai, in Cina.. La sfida è stata disputata tra la , vincitrice della Serie A 2014-2015 e detentrice della Coppa Italia 2014-2015, e la , finalista di quest'ultima.
Суперкубок Італії з футболу 2015
Суперкубок Італії з футболу 2015 — 28-й розіграш турніру. Матч відбувся 8 серпня 2015 року між чемпіоном та володарем кубка Італії «Ювентусом» та фіналістом кубку «Лаціо». Матч завершився перемогою «Ювентуса» 2-0.
Supercopa da Itália de 2015
A Supercopa da Itália de 2015 ou Supercoppa Italiana 2015 foi a 28ª edição da competição. Foi disputada em partida única com o campeão do Campeonato Italiano (Juventus) e o vice-campeão da Coppa Italia (Lazio).
Supercoupe d'Italie de football 2015
La Supercoupe d'Italie 2015 () est la vingt-huitième édition de la Supercoupe d'Italie, épreuve qui oppose le champion d'Italie au vainqueur de la Coupe d'Italie.
2015 Supercoppa Italiana
The 2015 Supercoppa Italiana was the 28th edition of the Supercoppa Italiana, Italian football supercup. It was played on 8 August 2015 at the Shanghai Stadium in Shanghai, China. With Juventus winning both the 2014–15 Serie A championship and the 2014–15 Coppa Italia, the game was played between Juventus and the 2014–15 Coppa Italia runners-up, Lazio.
Supercopa de Italia 2015
La Supercopa de Italia 2015 fue la 28ª edición de la competencia, que enfrentó al ganador de la Serie A 2014-15 y de la Copa Italia 2014-15, la Juventus de Turín contra el subcampeón de la Copa Italia, la Società Sportiva Lazio. El partido se disputó el 8 de agosto de 2015 en el Estadio de Shanghái en China. La Juventus ganó el partido con resultado de 2-0 gracias a los goles de Mandžukić y Dybala en la segunda parte.
Supercoppa italiana 2015
Supercoppa italiana 2015 byl zápas Supercoppa italiana, tedy italského fotbalového Superpoháru. Střetly se v něm týmy Juventus FC jakožto vítěz Serie A ze sezóny 2014/15, a SS Lazio, který se ve stejné sezóně stal finalistou italského fotbalového poháru Coppa Italia 2014/15 (ve finále podlehl 1:2 právě Juventusu).
Чемпионат мира по волейболу среди мужских старших молодёжных команд 2015
II чемпионат мира по волейболу среди мужских старших молодёжных команд (игроки до 23 лет — не старше 1993 года рождения) проходил с 24 по 31 августа 2015 года в Дубае. Победителем турнира стала сборная России.
Campionato mondiale di pallavolo maschile Under-23 2015
Il campionato mondiale di pallavolo maschile Under-23 2015 si è svolto dal 24 al 31 agosto 2015 a Dubai, negli Emirati Arabi Uniti: al torneo hanno partecipato dodici squadre nazionali Under-23 e la vittoria finale è andata per la prima volta alla Russia.
Mistrzostwa Świata U-23 w Piłce Siatkowej Mężczyzn 2015
Mistrzostwa Świata U-23 w Piłce Siatkowej Mężczyzn 2015 odbyły się w Dubaju od 24 do 31 sierpnia. Była to druga edycja tych rozgrywek.
2015 FIVB Volleyball Men's U23 World Championship
The 2015 FIVB Volleyball Men's U23 World Championship was held in Dubai, United Arab Emirates, from 24 to 31 August 2015. This was the second edition of the tournament.
วอลเลย์บอลชายชิงแชมป์โลก รุ่นอายุไม่เกิน 23 ปี 2015
วอลเลย์บอลชายชิงแชมป์โลก รุ่นอายุไม่เกิน 23 ปี 2015 เป็นการแข่งขันวอลเลย์บอลชายรุ่นอายุไม่เกิน 23 ปี มีกำหนดจัดขึ้นที่ ดูไบ, สหรัฐอาหรับเอมิเรตส์ ระหว่างวันที่ 24–31 สิงหาคม พ.ศ. 2558 นับเป็นครั้งที่สองของการแข่งขันวอลเลย์บอลชายรุ่นอายุไม่เกิน 23 ปี
Битва при Эстеро Бельяко
Битва при Эстеро Бельяко () — сражение, произошедшее 2 мая 1886 года между армией Парагвая и войсками Тройственного альянса, в ходе Парагвайской войны, близ Эстеро Бельяко.
Битва у Естеро-Беяко
Битва у Естеро-Беяко (або Естеро-Беллако) ("Batalla/batalha de Estero Bellaco") — битва, що відбулась в результаті атаки парагвайської армії на авангард військ союзників (Бразилії, Аргентини і Уругвая) під після їх вторгнення на парагвайську територію протягом Війни Потрійного Альянсу. В результаті союзники перемогли, але обидві сторони понесли значні втрати.
Batalha de Estero Bellaco
A Batalha de Estero Bellaco foi uma das batalhas mais sangrentas da Guerra do Paraguai.
Battle of Estero Bellaco
The Battle of Estero Bellaco was one of the bloodiest battles of the War of the Triple Alliance.
Batalla de Estero Bellaco
La Batalla de Estero Bellaco fue uno de los combates más sangrientos de la Guerra de la Triple Alianza.
События января 1991 года в Риге
События января 1991 года в Риге (Баррикады; ) — события в период с 13 по 27 января 1991 года, главным образом происходившие в городе Рига, связанные с распадом СССР. В более широком значении события баррикад 1991 года можно отнести к периоду до 21 августа 1991 года, когда происходила последняя попытка ликвидации ОМОНом баррикад улицы Екаба.
Січневі події у Ризі
Січневі події у Ризі, або Барикади — спроби придушення радянськими керівниками та підконтрольними їм підрозділами МВС громадських протестів у столиці Латвії Ризі, здійснені у січні 1991, незадовго після прийняття Декларації про незалежність Латвії від СРСР 4 травня 1990. Основним засобом оборони населення Риги від наступаючих радянських військ стали барикади, зведені на території всього міста, включаючи вулиці, прилеглі до стратегічно важливих споруд.
Les Barricades
Les barricades (en ) van ser una sèrie d’enfrontaments entre la República de Letònia i la Unió de Repúbliques Socialistes Soviètiques el gener del 1991, que van tenir lloc principalment a Riga. Aquests esdeveniments reben el nom de l’esforç popular de construir i protegir barricades del 13 al 27 de gener. Letònia, que havia declarat la restauració de la independència de la Unió Soviètica un any abans, va anticipar que la Unió Soviètica podria intentar recuperar el control sobre el país per la força.
The Barricades
The Barricades () were a series of confrontations between the Republic of Latvia and the Union of Soviet Socialist Republics in January 1991 which took place mainly in Riga. The events are named for the popular effort of building and protecting barricades from 13 January until about 27 January. Latvia, which had declared restoration of independence from the Soviet Union a year earlier, anticipated that the Soviet Union might attempt to regain control over the country by force.
Вторжение на остров Гоцо
Вторжение на остров Гоцо — вторжение турок-османов на мальтийский остров Гоцо, проходившее в июле 1551 года после неудачной попытки турок-османов захватить Мальту, осуществлённой 18 июля 1551 года. За ним последовала осада Триполи, окончившаяся победой турецких войск.
Invasione di Gozo
L'invasione di Gozo del 1551, ebbe luogo nel luglio del 1551 e venne compiuta dall'Impero ottomano sull'isola di Gozo, nell'arcipelago di Malta, nel tentativo vano di conquistare la vicina Malta il 18 luglio 1551. Venne seguita da una vittoriosa campagna che si concluse con l'assedio di Tripoli.
Вторгнення на Гоцо (1551)
Вторгнення на Гоцо — напад і пограбування флотом Османської імперії на чолі з Сінан-пашею і Тургут-реїсом острова Гоцо в липні 1551 р., в результаті якого було захоплене в полон і вивезене з острова в якості рабів майже усе християнське населення цього острова. Вторгнення на Гоцо відбулось відразу після невдалої спроби завоювання сусіднього острова Мальта 18 липня 1551 р. Після пограбування Гоцо, цей самий османський флот здійснив успішну облогу і захоплення Триполі.
Invasion de Gozo
L’invasion de Gozo en voit une flotte ottomane envahir l'île de Gozo (appartenant à l'archipel maltais) et réduire en esclavage la quasi-totalité de ses habitants.
Inwazja na Gozo (1551)
Inwazja na Gozo miała miejsce w lipcu 1551 roku, i została przeprowadzona przez Turków osmańskich przeciwko wyspie Gozo, po nieudanej próbie zdobycia pobliskiej Malty 18 lipca 1551 roku. Nastąpiła ona po zwycięskiej kampanii zakończonej oblężeniem i zdobyciem Trypolisu.
Invasion of Gozo (1551)
The Invasion of Gozo took place in July 1551, and was accomplished by the Ottoman Empire against the island of Gozo, following an unsuccessful attempt to conquer nearby Malta on 18 July 1551. It was followed by a victorious campaign with the siege of Tripoli.
Плавание на летних Олимпийских играх 2012 — эстафета 4×200 метров вольным стилем (женщины)
Соревнования по плаванию в эстафете 4×200 метров вольным стилем среди женщин на летних Олимпийских играх 2012 года прошли 1 августа. В соревнованиях приняли участие 16 сборных.
Плуване на летните олимпийски игри 2012 – 4 × 200 м щафета свободен стил (жени)
Дисциплината 4 × 200 м щафета свободен стил при жените се проведе на 1 август в Олимпийския център за водни спортове.
Nuoto ai Giochi della XXX Olimpiade - Staffetta 4x200 metri stile libero femminile
La Staffetta 4x200 metri stile libero femminile dei Giochi di Londra sì è svolta il 1º agosto 2012. Le squadre partecipanti sono state 16 e hanno schierato tra batterie e finale un totale di 84 atlete.
Плавання на літніх Олімпійських іграх 2012 — естафета 4x200 метрів вільним стилем (жінки)
Змагання з плавання в естафеті 4x200 метрів вільним стилем серед жінок на Олімпіаді 2012 року відбулись 1 серпня в Центрі водних видів спорту в Лондоні.
Natação nos Jogos Olímpicos de Verão de 2012 - Revezamento 4x200 m livre feminino
A competição do revezamento 4x200 m livre feminino da natação nos Jogos Olímpicos de Verão de 2012 foi disputada no dia 1 de agosto no Centro Aquático de Londres.
Pływanie na Letnich Igrzyskach Olimpijskich 2012 – 4 × 200 m stylem dowolnym kobiet
Sztafeta 4 × 200 m stylem dowolnym kobiet – jedna z konkurencji pływackich rozgrywanych podczas XXX Igrzysk Olimpijskich w Londynie.
Swimming at the 2012 Summer Olympics – Women's 4 × 200 metre freestyle relay
The women's 4 × 200 metre freestyle relay event at the 2012 Summer Olympics took place on 1 August at the London Aquatics Centre in London, United Kingdom.
Natación en los Juegos Olímpicos de Londres 2012 – Relevo 4 x 200 metros estilo libre femenino
El evento de Relevo 4 x 200 metros estilo libre femenino de natación olímpica en los Juegos Olímpicos de Londres 2012 tuvo lugar el 1 de agosto en el Centro Acuático de Londres.
Svømning under sommer-OL 2012 – 4 x 200m fri kvinder
4 x 200 meter fri stafet for kvinder under sommer-OL 2012 fandt sted 1. august 2012 i London Aquatics Centre.