adithya7/xlel_wd_dictionary huggingface dataset:
데네비츠 전투
데네비츠 전투()는 1813년 9월 6일 프랑스 제국과 제6차 대프랑스 동맹의 프로이센-러시아 연합군 사이에 벌어진 전투이다.
Slaget ved Dennewitz
Slaget ved Dennewitz (tysk: Schlacht von Dennewitz) fant sted 6. september 1813 mellom styrkene fra det franske keiserdømme og en styrke med prøyssiske, russiske og svenske tropper fra den sjette koalisjonen. De franske styrkene tapte slaget og måtte oppgi planene om å erobre Berlin. Kampene ble utkjempet ved Dennewitz, i den prøyssiske provinsen Brandenburg, om lag 60 kilometer sørvest av Berlin.
Trận Dennewitz
Trận Dennewitz là một trận đánh trong cuộc Chiến tranh Liên minh thứ sáu, diễn ra vào ngày 6 tháng 9 năm 1813, giữa quân Liên minh thứ sáu (mà chủ yếu là quân Phổ) dưới sự chỉ huy của Thái tử Thụy Điển là Karl Johann và tướng Friedrich Wilhelm Freiherr von Bülow của Phổ với Quân đội Đế chế Pháp (có cả quân đồng minh Sachsen và Württemberg) dưới quyền Thống chế Michel Ney. Trận đánh kết thúc với chiến thắng của quân đội Liên minh, gây hỗn loạn cho đội quân của Ney và trở thành một bước ngoặt quan trọng cho cuộc chiến tranh. Trận Dennewitz cũng là trận chiến cuối cùng của chiến dịch kéo dài trong tháng 9 năm 1813. Bülow đã đóng vai trò chủ chốt trong chiến thắng này qua thái độ chăm chút của ông trong việc tiến hành đặt bẫy quân Pháp cũng như sự bày binh bố trận một cách cẩn trọng và ông được phong làm "Bá tước Dennewitz".
Bataille de Dennewitz
La bataille de Dennewitz (à au sud-sud-ouest de Berlin) eut lieu le entre une armée française commandée par le maréchal Ney et des troupes prussiennes et russes sous les ordres du maréchal Friedrich von Bülow dans le cadre de la guerre de la Sixième Coalition. Elle voit la victoire des forces alliées et l'échec définitif du plan de Napoléon pour prendre Berlin.
Bitwa pod Dennewitz
Bitwa pod Dennewitz – starcie zbrojne, które miało miejsce 6 września 1813. W bitwie tej Armia Północna, w skład której wchodziły oddziały pruskie, rosyjskie i szwedzkie pod dowództwem Friedricha von Bülowa oraz Bogislava von Tauentziena, pokonała armię francuską i sprzymierzonych z nią Sasów pod dowództwem marszałka Neya. Zwycięstwo to przeszkodziło ostatecznie Napoleonowi w zajęciu stolicy Prus Berlina i było zapowiedzią rychłej bitwy pod Lipskiem.
Battle of Dennewitz
The Battle of Dennewitz ( took place on 6September 1813 between French forces commanded by Marshal Michel Ney and the Allied Army of the North consisting of Prussia, Russia, and Sweden of the Sixth Coalition commanded by Crown Prince Charles John of Sweden and Friedrich Wilhelm von Bülow. It occurred in Dennewitz, a village in the Prussian province of Brandenburg, near Jüterbog, southwest of Berlin. The battle marked a turning point in the German Campaign of 1813 as not only did the Allied victory end Napoleon's hopes of capturing Berlin and knocking Prussia out of the war, but the severity of the French defeat was also the catalyst for the defection of Napoleon's primary German ally Bavaria and the erosion of fidelity in the Saxon Army toward the Napoleonic cause.
1999-es kelet-timori konfliktus
Az 1999-es kelet-timori konfliktus a Kelet-Timor függetlenségét ellenző fegyveresek támadásával kezdődött, amelynek áldozatai jórészt kelet-timori polgári lakosok voltak. A legsúlyosabb támadásokra Kelet-Timor fővárosában, Dili-ben került sor. A konfliktus azt követően robbant ki, hogy Kelet-Timor lakossága jelentős többséggel az Indonéziától való elszakadásra és a tartomány függetlenségére szavazott az augusztus 30-án megtartott szavazáson. A zavargások alatt legalább 1400 polgári lakos lelte halálát, Kelet-Timor infrastruktúrája nagyrészt megsemmisült. A konfliktusnak az ENSZ felhatalmazása alatt létrehozott InterFET béketeremtő és –fenntartó misszió vetett véget, amelynek jelentős részét Ausztrália biztosította.
Operation Donner
Operation Donner () war eine Vergeltungsaktion des indonesischen Militärs (TNI) gegen die Bevölkerung Osttimors anlässlich des positiven Ergebnisses des Unabhängigkeitsreferendums in Osttimor am 30. August 1999. Ziel dieser bereits im Juli unter dem Namen Operasi Wiradharma geplanten Aktion war es, dass das indonesische Parlament (MPR) angesichts der Gewalt das Referendum kippen würde. In dieser letzten Gewaltwelle der indonesischen Besatzung Osttimors starben etwa 1500 bis 2000 Menschen. Erst eine internationale Eingreiftruppe der Vereinten Nationen sorgte wieder für Ruhe und Ordnung.
Crisi di Timor Est del 1999
La crisi di Timor Est del 1999 fu una crisi internazionale verificatasi nel 1999 a Timor Est, al tempo provincia dell'Indonesia, durante l'occupazione di Timor Est da parte delle forze armate indonesiane.
1999年东帝汶危机
1999年东帝汶在公民投票后决定独立，随后爆发了1999年东帝汶危机。公投结束后，一些反对独立的激进分子以及受到印尼軍隊支持的東帝汶親印尼民兵部隊开始对平民发动袭击。暴行很快发展成为以首都帝力为中心的全国性骚乱。据信，大约有1400人在此次事件中丧生。一批得到聯合國許可的、以澳大利亞国防部队为主的东帝汶国际部队（INTERFET）进驻东帝汶并展开维和行动。
Crise de Timor-Leste de 1999
A crise em Timor-Leste de 1999 começou quando as forças de oposição à independência deste país atacaram civis e criaram uma situação de violência generalizada em toda a região, principalmente na capital, Díli. A violência começou depois que a maioria dos timorenses votaram pela independência da Indonésia num referendo realizado em 1999. Para impedir esses incidentes, que mataram cerca de pessoas, fez-se necessário a implantação de uma força da Organização das Nações Unidas, (Força Internacional para Timor-Leste, formada principalmente por membros do Exército Australiano) para pacificar a situação e manter a paz.
Crisi del Timor Oriental (1999)
La crisi del Timor Oriental de l'any 1999 va començar quan les forces contràries a la independència d'aquest país van atacar civils i van crear una situació de violència generalitzada a tota la regió, especialment a la capital, Dili. La violència va esclatar després que la majoria d'habitants del Timor Oriental van votar a favor de la independència d'Indonèsia en el referèndum del 1999. En els incidents hi van morir unes mil quatre-centes persones, i es va haver de desplegar una força de l'ONU (la InterFET, formada principalment per efectius de l'exèrcit australià) per pacificar la situació.
1999 East Timorese crisis
The 1999 East Timorese crisis began with attacks by pro-Indonesia militia groups on civilians, and expanded to general violence throughout the country, centred in the capital Dili. The violence intensified after a majority of eligible East Timorese voters chose independence from Indonesia. Some 1,400 civilians are believed to have died. A UN-authorized force (INTERFET) consisting mainly of Australian Defence Force personnel was deployed to East Timor to establish and maintain peace.
Crisis de Timor Oriental de 1999
La Crisis de Timor Oriental de 1999 empezó cuando las fuerzas contrarias a la independencia de este país atacaron a civiles y crearon una situación de violencia generalizada en toda la región, especialmente en la capital Dili. La violencia estalló después de que la mayoría de habitantes de Timor Oriental votaran a favor de la independencia de Indonesia en el referéndum de 1999. En los incidentes murieron unas 1,400 personas, y se tuvo que desplegar una fuerza de la ONU (la InterFET, formada principalmente por efectivos del ejército australiano) para pacificar la situación y mantener la paz.
Krisis Timor Timur 1999
Krisis Timor Timur tahun 1999 dimulai dengan serangan militan anti-kemerdekaan terhadap warga sipil, dan meluas menjadi kerusuhan di seluruh Timor Timur, berpusat di ibu kota Dili. Kerusuhan meletus setelah mayoritas pemilih referendum Timor Timur memilih merdeka dari Indonesia. Sekitar 1.400 penduduk tewas. Tentara PBB (INTERFET) dikirim ke Timor Timur untuk mengembalikan stabilitas dan menjaga perdamaian.
2008-as sakkolimpia
A 38. nyílt és 23. női sakkolimpia svájci rendszerű csapatverseny volt, amely a németországi Drezdában zajlott november 13. és november 25. közt, 11 fordulóban, nyílt és női kategóriában.
38e Schaakolympiade
De 38e Schaakolympiade was een schaaktoernooi voor landenteams, georganiseerd door de FIDE, en bestaande uit een open en een vrouwentoernooi. Het vond plaats tussen 12 en 25 november 2008 in Dresden, Duitsland. Er deden 146 teams mee in het open toernooi en 111 teams in het vrouwentoernooi. In totaal deden er 1277 spelers mee.
Schacholympiade 2008
Die Schacholympiade 2008 war ein Mannschaftsturnier im Schach, das vom 12. bis 25. November 2008 in Dresden stattfand. Es handelte sich um die 38. Schacholympiade des Weltschachbundes FIDE.
אולימפיאדת השחמט 2008
אולימפיאדת השחמט ה-38 אורגנה על ידי פיד"ה וכללה תחרות פתוחה ומספר אירועים נוספים לקידום השחמט. היא התקיימה בדרזדן, שבגרמניה, בין 13 בנובמבר ל-25 בנובמבר 2008.
Шахматная олимпиада 2008
38-я шахматная Олимпиада проходила с 12 по 25 ноября 2008 года в немецком городе Дрезден.
38. šahovska olimpijada
38. šahovska olimpijada je potekala od 12. do 25. novembra 2008 v Dresdnu v Nemčiji.
Olimpiadi degli scacchi del 2008
Le Olimpiadi degli scacchi del 2008 si sono tenute dal 12 al 25 novembre a Dresda. Sono state la 38ª edizione ufficiale organizzata dalla FIDE, comprendenti una sezione "open" ed una femminile, numerosi eventi collaterali destinati a promuovere gli scacchi e un congresso della FIDE.
Шахова олімпіада 2008
38 шахова Олмпіада, проходила з 12 по 25 листопада 2008 року в німецькому місті — Дрезден.
2008年國際象棋奧林匹克
第38屆國際象棋奧林匹克，由世界國際象棋聯合會舉辦，於2008年11月12日至25日在德國德累斯頓舉行，包括公開和女子團體賽，並會舉行一些推廣國際象棋的活動。
Olimpíada de xadrez de 2008
A Olimpíada de xadrez de 2008 foi a 38.ª edição da Olimpíada de Xadrez organizada pela FIDE, realizada em Dresden entre os dias 12 e 25 de novembro. A Armênia (Levon Aronian, Vladimir Akopian, Gabriel Sargissian, Tigran L Petrosian e Artashes Minasian) conquistou novamente a medalha de ouro, seguidos de Israel (Boris Gelfand, Michael Roiz, Boris Avrukh, Evgeny Postny e Maxim Rodshtein) e Estados Unidos (Gata Kamsky, Hikaru Nakamura, Alexander Onyschuk, Yury Shulman e Varuzhan Akobian). No feminino, a Georgia (Maia Chiburdanidze, Nana Dzagnidze, Lela Javakhishvili, Maia Lomineishvili e Sopiko Khukhanshvili) conquistou a medalha de ouro seguidas da Ucrânia (Kateryna Lahno, Natalia Zhukova, Anna Ushenina, Inna Gaponenko e Natalia Zdebskaya) e Estados Unidos (Irina Krush, Anna Zatonskih, Rusudan Goletiani, Katerina Rohonyan e Tatev Abrahamyan).
Olimpíada d'escacs de 2008
Lolimpíada d'escacs de 2008 fou la 38a edició oficial de les Olimpíades d'escacs, torneig d'escacs organitzat per la Federació Internacional d'Escacs. Comprengué tant una competició absoluta com una d'específica per a dones, així com diversos altres esdeveniments dirigits a la promoció dels escacs. Se celebrà entre el 12 i el 25 de novembre de 2008 a Dresden, Alemanya. Al torneig obert s'hi inscrigueren 146 equips, i 111 al torneig femení. En total, hi havia inscrits 1277 escaquistes.
Olympiade d'échecs de 2008
L’Olympiade d'échecs de 2008 est une compétition d’échecs qui s'est tenue à Dresde, en Allemagne du 12 au .
Olimpiada szachowa 2008
38. Olimpiada szachowa 2008 (zarówno w konkurencji kobiet, jak i mężczyzn) rozegrana została w Dreźnie w dniach 12 – 25 listopada 2008. Po raz pierwszy w historii turniejów olimpijskich składy drużyn kobiecych i męskich liczyły tę samą liczbę zawodników (5, w tym 1 rezerwowy). Skrócony został również czas trwania olimpiady (rozegrano 11 rund, zamiast np. 14 w 2004 r. lub 13 w 2006 r.), po raz pierwszy w historii końcowa klasyfikacja ustalona została na podstawie punktów meczowych (2 za zwycięstwo, 1 za remis i 0 za przegraną), a nie sumy zdobytych "małych" punktów. Zmianie uległy również zasady przyznawania medali za wyniki indywidualne: wynik procentowy został zastąpiony przez uzyskany wynik rankingowy.
38th Chess Olympiad
The 38th Chess Olympiad, organized by FIDE and comprising an open and a women's tournament, as well as several other events designed to promote the game of chess, took place between 12–25 November 2008 in Dresden, Germany. There were 146 teams in the open event and 111 in the women's event. In total, 1277 players were registered.
Šachová olympiáda 2008
38. šachová olympiáda pořádaná FIDE se konala mezi 12. a 25. listopadem 2008 v Drážďanech v Německu. V otevřené (mužské) části se zúčastnilo 146 družstev ze 141 zemí a v ženské části 111 družstev ze 106 zemí. Oba turnaje řídil mezinárodní rozhodčí Ignatius Leong ze Singapuru a hrály se na 11 kol zrychleným švýcarským systémem. Obě kategorie se hrály na čtyřech šachovnicích. O pořadí rozhodoval na prvním místě počet získaných zápasových bodů a dále Sonnebornův–Bergerův systém, součet zápasových bodů soupeřů a součet bodů z partií. Časová kontrola byla nastavena na 90 minut na prvních 40 tahů s přídavkem 30 minut na zbytek partie a 30 sekund na každý tah od začátku partie. By zaveden zakáz dohody na remíze před 30. tahem.
Skakolympiaden 2008
Skakolympiaden 2008 var den 38. skakolympiade og afholdtes i perioden 12. – 25. november 2008 i Dresden, Tyskland. Der spilledes holdturneringer for henholdsvis mænd og kvinder, hvor hvert hold består af 4 spillere og eventuelt 1 reserve. Til de enkelte matcher stiller fire spillere op. Der var tilmeldt 154 hold for mænd og 114 for kvinder, men kun 146 henholdsvis 111 stillede op ved turneringerne.
La Rothière-i csata
A La Rothière-i csata 1814. február 1-jén zajlott le a Napóleon császár vezette francia és Blücher porosz tábornagy vezette szövetséges (orosz–porosz) erők között és porosz győzelemmel végződött. Ez volt az első olyan csata, amit a francia császár francia földön veszített el.
Schlacht bei La Rothière
Die Schlacht bei fand am 1. Februar 1814 im Tal der Aube südlich von Brienne statt. Es war eine der ersten Schlachten des Winterfeldzuges 1814. In der Schlacht stand die französische Armee unter Napoleon einer zahlenmäßig weit überlegenen Armee der Koalitionstruppen unter dem preußischen Marschall Blücher gegenüber. Nach der Schlacht zog sich Napoleon über die Brücke bei zunächst nach Westen bis zurück. Obwohl die Koalitionstruppen unter Befehl eines preußischen Kommandierenden standen, nahmen an dieser Schlacht keine preußischen Truppen teil außer Blüchers Stabswache und 2.000 Reitern unter dem Fürsten Biron von Curland.
Сражение при Ла-Ротьере
Сражение при Ла-Ротьере — сражение 1 февраля 1814 года между Наполеоном и войсками союзников под командованием прусского фельдмаршала Блюхера в районе деревни Ла-Ротьер (175 км к востоку от Парижа). В русских мемуарах также часто называется "сражением под Бриенном 20 января" (по ст. стилю), в отличие от более раннего сражения, проведенного непосредственно под городом Бриенном 17 января (по ст. стилю).
Battaglia di La Rothière
La battaglia di La Rothière fu combattuta il 1º febbraio 1814 nell'ambito della campagna nel nord-est della Francia della Guerra della sesta coalizione, tra le truppe del Primo Impero francese comandate dall'imperatore Napoleone Bonaparte e le forze della sesta coalizione sotto la guida del feldmaresciallo Gebhard Leberecht von Blücher.
Bataille de La Rothière
La bataille de La Rothière, également appelée bataille de Brienne par les Russes et les Allemands, a eu lieu le entre une armée française dirigée par Napoléon, et une armée prussienne de hommes commandée par Gebhard von Blücher.
Bitwa pod La Rothière
Bitwa pod La Rothière – bitwa stoczona 1 lutego 1814 roku między wojskami francuskimi pod komendą cesarza Napoleona Bonaparte a wojskami koalicji - Armią Śląską i Armią Czeską pod ogólnym dowództwem feldmarszałka Blüchera.
Battle of La Rothière
The Battle of La Rothière was fought on the 1st of February 1814 between the French Empire and allied army of Austria, Prussia, Russia, and German States previously allied with France. The French were led by Emperor Napoleon and the coalition army was under the command of Gebhard Leberecht von Blücher. The battle took place in severe weather conditions (wet snowstorm). The French were defeated but managed to hold until they could retreat under cover of darkness.
Batalla de La Rothière
La batalla de La Rothière fue luchada el 1 de febrero de 1814 entre Francia y Prusia, resultando vencedora esta última. Los 32.000 franceses eran dirigidos por Napoleón Bonaparte y los 170.000 prusianos por Blücher. La batalla fue causada por la imposición de Francia de tratados humillantes en Prusia que llevaron a su sublevación.
Bitva u La Rothière
Bitva u La Rothière bylo válečné střetnutí napoleonských válek. Střetla se v ní vojska protinapoleonské koalice a vojska Francie. Bitva skončila vítězstvím koalice.
Mincio folyó menti csata
A Mincio menti csata a lombardiai Mincio folyó mellett zajlott le 1814. február 8-án, a hatodik koalíciós háború idején, az Eugène de Beauharnais herceg, (Napóleon császár mostohafia, az Itáliai Királyság alkirálya által vezetett francia–olasz és a Heinrich von Bellegarde tábornok által irányított osztrák császári erők között. Az ütközet nem vezetett olyan eredményre, amit Eugène de Beauharnais szeretett volna és nem befolyásolta döntően a franciaországi hadjárat sorsát.
Schlacht am Mincio (1814)
Die Schlacht am Mincio am 8. Februar 1814 fand in Norditalien zwischen dem französischen Vizekönig von Italien, Eugen Beauharnais und den Österreichern unter Feldmarschall Bellegarde statt und war Teil des Sechsten Koalitionskrieges. Die Kämpfe zerfielen in die Gefechte bei Pozzolo und Valeggio, die teils am rechten teils am linken Ufer des Mincio ausgetragen wurden und endeten in eine Pattsituation, in welcher keiner der Gegner seine Ziele durchsetzen konnte.
Battaglia del Mincio (1814)
La battaglia del Mincio fu combattuta l'8 febbraio 1814 fra l'esercito franco-italiano del viceré del Regno d'Italia, Eugenio di Beauharnais, ed un'armata austriaca comandata dal feldmaresciallo Bellegarde, durante la campagna d'Italia.
Mincio Nehri Muharebesi (1814)
Mincio Nehri Savaşı, 8 Şubat 1814'de Altıncı Koalisyon Savaşı sırasında, Eugène de Beauharnais yönetimindeki Fransızlar ve Mareşal Heinrich von Bellegarde yönetimindeki Avusturya ordusu arasında gerçekleşen muharebe. I. Napolyon'un 1796'da Borghetto Muharebesi'ndeki zaferiyle aynı yerde gerçekleşen bu savaş, Eugène'nin umduğu gibi gitmedi belirleyici değildi ve sonucu İtalya Krallığı'ndan ziyade Fransa'nın kaderini belirleyecek olan savaşlar üzerinde çok az önem arz eden bir etkiye sahipti.
Bataille du Mincio (1814)
La bataille du Mincio se déroule le , et oppose l'armée franco-italienne commandée par le vice-roi Eugène de Beauharnais à l'armée autrichienne sous les ordres du feld-marechal Heinrich Johann de Bellegarde, sur les rives du Mincio. Elle se solde par l'arrêt de l'offensive autrichienne, ce qui permet au vice-roi d'arrêter sa retraite vers les Alpes.
Battle of the Mincio River (1814)
In the War of the Sixth Coalition, the Battle of the Mincio River was fought on 8 February 1814 and resulted in an inconclusive engagement between the French under Eugène de Beauharnais and the Austrians under Field Marshal Heinrich von Bellegarde. Fought on the same ground as Napoleon's victory at the Battle of Borghetto in 1796, the battle was not as decisive as Eugène hoped, and in the end it had little significant impact upon the war, whose outcome was to be decided in France rather than Italy.
Champaubert-i csata
A champaubert-i csata (ma:Giffaumont-Champaubert) nyitotta meg Napóleon hatnapos hadjáratát 1814. február 10-én a Olszufjev tábornok vezette orosz–porosz erők ellen. A csata francia győzelemmel ért véget.
Slag bij Champaubert
De Slag bij Champaubert werd gevochten op 10 februari 1814 tijdens de Zesdaagse Veldtocht, en resulteerde in een Franse overwinning onder Napoleon tegen een leger van Russen en Pruisen onder generaal Olsoefjev.
Schlacht bei Champaubert
Die Schlacht bei Champaubert fand am 10. Februar 1814 in der Umgebung des Ortes Champaubert in Frankreich im Departement Marne statt. Es war eine Schlacht des Winterfeldzuges 1814 der Befreiungskriege und die erste Schlacht in Napoleons "Sechs-Tage-Feldzug" gegen die "Schlesische Armee", die unter dem Befehl von Marschall Blücher stand. In der Schlacht stand die französische Armee unter Napoleon einem zahlenmäßig weit unterlegenen Korps der Koalitionstruppen unter dem russischen General Olsufiew gegenüber. Das Korps Olsufiew wurde fast vollständig aufgerieben, Olsufiew selbst geriet in napoleonische Gefangenschaft.
Сражение при Шампобере
Сражение при Шампобере — разгром Наполеоном 10 февраля 1814 года русского корпуса под командованием Олсуфьева в 1-й день так называемой "6-дневной войны" на территории Франции.
Battaglia di Champaubert
La battaglia di Champaubert fu combattuta il 10 febbraio 1814 dalle truppe del Primo Impero francese comandate dall'imperatore Napoleone Bonaparte e dal maresciallo Auguste Marmont e le forze russo-prussiane della sesta coalizione sotto la guida del generale Zakhar Dmitrievich Olsufiev.
샹포베르 전투
샹포베르 전투는 6일 전역의 포문을 연 전투이다 . 1814년 2월 10일 나폴레옹이 직접 이끄는 프랑스군과 올수피예프(Olsufiev)가 이끄는 프로이센-러시아 군의 격돌로 이 전투에서 프랑스군은 승리했다.
Bataille de Champaubert
La bataille de Champaubert est une des batailles de la campagne de France, liée à la Sixième Coalition, qui se déroule de fin décembre 1813 à avril 1814 et durant laquelle Napoléon tente d'arrêter l'invasion de la France et conserver son trône. Malgré plusieurs victoires, dont celle de Champaubert, et après l'entrée des troupes prussiennes et russes dans Paris, l'empereur abdique le 6 avril 1814 et part en exil à l'île d'Elbe.
Bitwa pod Champaubert
Bitwa pod Champaubert (fr. "Bataille de Champaubert") – starcie zbrojne, które miało miejsce 10 lutego 1814 w końcowym okresie wojen napoleońskich, będące jedną z wygranych bitew błyskotliwej kampanii sześciodniowej cesarza Napoleona.
Battle of Champaubert
The Battle of Champaubert (10 February 1814) was the opening engagement of the Six Days' Campaign. It was fought between a French army led by Emperor Napoleon and a small Russian corps commanded by Lieutenant General Count Zakhar Dmitrievich Olsufiev. After putting up a good fight, the Russian formation was destroyed; the survivors escaped into the woods while Olsufiev became a French prisoner. Champaubert is located in France, west of Châlons-en-Champagne and east of Meaux.
Batalla de Champaubert
La batalla de Champaubert fue un combate abierto de la Campaña de los Seis Días que tuvo lugar el 10 de febrero de 1814, y que dio como resultado la victoria francesa estando al mando Napoleón Bonaparte contra los rusos y prusianos del general Olsufiev.
Montmirail-i csata
A montmirail-i csata Napóleon császár hatnapos hadjáratának második és újabb győztes csatája volt 1814. február 11-én az Osten-Sacken tábornok vezette orosz és a Yorck tábornok vezetése alatt álló porosz erők felett.
Schlacht bei Montmirail
Die Schlacht bei Montmirail war eine Schlacht des "Sechs-Tage-Feldzuges" der Befreiungskriege. Die Schlacht fand am 11. Februar 1814 bei Montmirail in der Champagne zwischen einer französischen Armee unter dem Kommando Napoleons und zwei Korps der alliierten Schlesischen Armee statt. Das Ergebnis war ein Sieg Napoleons und der Rückzug der Koalitionstruppen. Die Schlacht gilt als eine der Glanzleistungen napoleonischer Feldherrenkunst.
Сражение при Монмирале
Сражение при Монмирале — разгром Наполеоном 11 февраля 1814 года русского корпуса под командованием Остен-Сакена и части прусского корпуса Йорка во 2-й день так называемой "6-дневной войны" на территории Франции.
Battaglia di Montmirail
La battaglia di Montmirail venne combattuta nei pressi della cittadina di Montmirail l'11 febbraio 1814 nel quadro della campagna dei sei giorni. Essa vide la vittoria francese di Napoleone Bonaparte e dei suoi marescialli Ney, Joseph Mortier e Lefebvre contro alcune divisioni dell'armata della Slesia comandate dal generale Fabian Osten-Sacken, coadiuvato da alcuni reparti del generale Ludwig Yorck.
몽미라일 전투
몽미라일 전투는 나폴레옹 전쟁 중 6일 전역 기간 프랑스 몽미라일 근처에서 벌어졌다. 1814년 2월 11일에 벌어진 싸움에서 나폴레옹 보나파르트 지휘하의 프랑스군이 러시아의 파비안 빌헬름 폰 오스텐-작켄(Fabian Wilhelm von Osten-Sacken)장군의 부대와 프로이센의 루트비히 요르크 폰 바텐베르크( Ludwig Yorck von Wartenburg)장군 지휘하의 부대를 상대로 승리를 거두었다.
Bataille de Montmirail
La bataille de Montmirail se déroule le lors de la campagne de France. Elle oppose l'armée française de Napoléon aux troupes russes du général Osten-Sacken et prussiennes du général Ludwig Yorck von Wartenburg. L'affrontement se solde par une victoire française.