adithya7/xlel_wd_dictionary huggingface dataset:
German–Soviet military parade in Brest-Litovsk
The German–Soviet military parade in Brest-Litovsk (, ) was an official ceremony held by the troops of Nazi Germany and the Soviet Union on September 22, 1939, during the invasion of Poland in the city of Brest-Litovsk (, then in the Second Polish Republic, now Brest in Belarus). It marked the withdrawal of German troops to the demarcation line secretly agreed to in the Molotov–Ribbentrop Pact, and the handover of the city and its fortress to the Soviet Red Army.
Desfile militar alemán-soviético en Brest-Litovsk
El Desfile militar alemán-soviético en Brest-Litovsk (, ) se refiere a la ceremonia oficial entre las tropas de la Alemania Nazi y la Unión Soviética el 22 de septiembre de 1939, durante la invasión de Polonia en la ciudad de Brest-Litovsk (, en ese entonces en la Segunda República Polaca, ahora Brest en Bielorrusia), que marcó la retirada de tropas alemanas y la entrega de la ciudad y su fortaleza al Ejército Rojo soviético, según lo acordado previamente entre los dos gobiernos.
العرض العسكري الألماني السوفييتي في بريست ليتوفسك
العرض العسكري الألماني السوفيتي في بريست ليتوفسك ، كان احتفالًا رسميًا نظمته قوات ألمانيا النازية والاتحاد السوفيتي في 22 سبتمبر 1939، أثناء غزو بولندا لمدينة بريست ليتوفسك ( ، ثم في الجمهورية البولندية الثانية، والآن بريست في بيلاروسيا ). كان هذا بمثابة علامة على انسحاب القوات الألمانية من خط الترسيم الذي تم الاتفاق عليه سرا في اتفاق مولوتوف-ريبنتروب، وتسليم المدينة وحصنها إلى الجيش الأحمر السوفيتي.
Мяцеж Глінскіх
Мяце́ж Глі́нскіх — выступленне групы князёў пад кіраўніцтвам Міхаіла Львовіча Глінскага ў 1508 годзе, якое стала вынікам барацьбы за ўладу ў Вялікім Княстве Літоўскім паміж дзвюма групоўкамі шляхты ў апошнія гады княжання Аляксандра Ягелончыка. Непасрэднай прычынай пачатку мяцяжу стала адхіленне ад пасад Міхаіла Глінскага новым вялікім князем літоўскім Жыгімонтам Старым пад уплывам чутак, распаўсюджаных асабістым ворагам Глінскага Янам Забярэзінскім. Пасля няўдачы мірнага вырашэння справы ў судзе Глінскі і яго прыхільнікі, якімі пераважна былі члены клана Глінскіх, паднялі мяцеж. Праз некаторы час мяцежнікі перайшлі на службу да вялікага князя маскоўскага Васіля III, тым самым змяніўшы сутнасць выступлення, ператварыўшы яго ў частку маскоўска-літоўскай вайны 1507—1508 гадоў. Агульная няўдача дзеянняў мяцежнікаў і маскоўскіх войскаў прывяла да таго, што згодна з мірным дагаворам, Глінскія і іх прыхільнікі атрымалі права выехаць у Маскву з усёй рухомай маёмасцю, але іх уладанні былі канфіскаваныя.
Мятеж Глинских
Мяте́ж Гли́нских — выступление группы князей под руководством Михаила Львовича Глинского в 1508 году, ставшее итогом борьбы за власть между двумя группировками знати в Великом княжестве Литовском в последние годы княжения и после смерти Александра. Под влиянием слухов, распространяемых личным врагом Глинского Яном Заберезинским, новый великий князь литовский Сигизмунд I отстранил Глинского от занимаемых должностей. Потерпев неудачу в попытке мирного возвращения прежнего положения при дворе, Глинский и его сторонники, преимущественно родственники, подняли мятеж. Спустя некоторое время мятежники перешли на службу к великому князю московскому Василию III, тем самым изменив суть выступления, превратив его в часть русско-литовской войны 1507—1508 годов. Общий неуспех действий мятежников и московских войск привёл к тому, что согласно мирному договору Глинские и их сторонники получили право выехать в Москву со всем движимым имуществом, но их обширные владения в Великом княжестве Литовском были конфискованы.
Повстання Глинського
Повста́ння Миха́йла Гли́нського — виступ групи князів під керівництвом Михайла Львовича Глинського в 1508 році, що став підсумком боротьби за владу між двома угрупованнями знаті в Великому князівстві Литовському в останні роки князювання Олександра Ягеллончика. Безпосередньою причиною початку заколоту послужило те, що новий великий князь литовський Сигізмунд I під впливом чуток, розповсюджуваних особистим ворогом Глинського Яном Заберезинським, відсторонив Михайла від займаних ним посад. Після невдачі мирного вирішення справи в суді Глинський і його прихильники, якими переважно були члени клану Глинських, підняли повстання. Вірогідною ціллю Глинського було відокремлення руських (українських, білоруських) земель в окрему державу з військовою поміччю Великого князівства Московського та Кримського ханства. Через деякий час заколотники перейшли на службу до великого князя московського Василя III, тим самим змінивши суть виступу, перетворивши його в частину московсько-литовської війни 1507–1508 років. Загальний неуспіх дій бунтівників і московських військ призвів до того, що згідно з мирним договором, Глинські та їх прихильники отримали право виїхати до Москви з усім рухомим майном, але їх великі володіння були конфісковані.
Glinski rebellion
The Glinski rebellion was a revolt in 1508 in the Grand Duchy of Lithuania by a group of aristocrats led by Prince Mikhail Glinski in 1508. It grew out of a rivalry between two factions of the nobility during the final years of Grand Duke Alexander Jagiellon. The revolt began when Sigismund I, the new Grand Duke, decided to strip Glinski of his posts based on rumors spread by Jan Zabrzeziński, Glinski's personal enemy. After failing to settle the dispute at the royal court, Glinski and his supporters (mostly relatives) rose up in arms. The rebels swore allegiance to Vasili III of Russia, who was waging war against Lithuania.
Магілёўская абарона
Магілёўская абарона — баявыя дзеянні савецкіх войскаў у ліпені 1941 года ў раёне Магілёва. З'яўляецца часткай Смаленскай бітвы.
Могилёвская оборона
Могилёвская оборона — боевые действия Красной армии в ВОВ в июле 1941 года в районе Могилёва (БССР).
Оборона Могильова
Оборона Могильова — бойові дії Червоної армії по захисту Могильова, що проводилися протягом 3-26 липня 1941 року.
Siege of Mogilev
The Siege of Mogilev was a three-week encirclement of Mogilev undertaken by German troops, part of the Battle of Smolensk. After the beginning of Operation Barbarossa, the German invasion of the Soviet Union, German troops broke through Soviet lines. Mogilev was heavily fortified and bypassed by German tank forces. German infantry steadily reduced the pocket, and by late July, the defending Soviet troops had run out of ammunition and other necessary supplies. As a result, Soviet commander Fyodor Bakunin went against orders and ordered a breakout. A small number of Soviet troops were able to reach Soviet lines, and 35,000 were reported captured by German troops. The defense of Mogilev tied down four German infantry divisions, delaying their attack on Gomel for a week.
Віцебска-Аршанская наступальная аперацыя
Віцебска-Аршанская наступальная аперацыя — наступальная аперацыя войскаў 1-га Беларускага (генерал арміі І. Х. Баграмян) і 3-га Прыбалтыйскага (генерал-палкоўнік, з 26 чэрвеня генерал арміі І. Д. Чарняхоўскі) франтоў, праведзеная 23—28 чэрвеня 1944 года ў ходзе Беларускай аперацыі 1944 года («Аперацыя Баграціён») падчас Вялікай Айчыннай вайны. У ходзе аперацыі 26 чэрвеня 1944 года быў вызвалены Віцебск.
Витебско-Оршанская операция
Витебско-Оршанская операция ( (23 — 28 июня 1944) — стратегическая военная операция вооружённых сил СССР против немецких войск во время Великой Отечественной войны, проведённая в Восточной Белоруссии, с целью обрушения обороны правого фланга группы армий «Центр». Является составной частью Белорусской стратегической наступательной операции (операции «Багратион»).
Вітебсько-Оршанська операція
Вітебсько-Оршанська операція () — фронтова наступальна операція радянських військ 1-го Прибалтійського (командувач генерал армії Баграмян І. Х.) і 3-го Білоруського фронтів (генерал-полковник, з 26 червня генерал армії Черняховський І. Д.) на лівому фланзі групи армій «Центр», складова та перша частина загального стратегічного наступу радянських військ у Білорусі літом 1944 року.
Vitebsk-Orşa Taarruzu
Vitebsk - Orşa Taarruzu, Kızıl Ordu'nun 1944 yılı yaz genel taarruzu Belarus Stratejik Taarruz Harekâtı'nın bir parçasıdır ve genelde Bagration Harekâtı olarak bilinir.
Chiến dịch Vitebsk–Orsha
Chiến dịch Vitebsk–Orsha là một trong ba chiến dịch mở màn cho các hoạt động tấn công lớn nhất năm 1944 của Quân đội Liên Xô trên Chiến trường Byelorussia, diễn ra từ ngày 23 tháng 6 đến ngày 28 tháng 6 năm 1944, đúng ba năm sau ngày phát xít Đức tấn công Liên Xô. Chiến dịch diễn ra trên hướng Vitebsk-Orsha, một trong hai hướng đột kích chủ công của các phương diện quân Liên Xô tại mặt trận Byelorussia. Chỉ sau sáu ngày giao chiến, Phương diện quân Byelorussia 3 và ba tập đoàn quân cánh trái của Phương diện quân Pribaltic 1 đã đánh bại Tập đoàn quân xe tăng 3, cánh trái của Tập đoàn quân 4 và cánh phải của Tập đoàn quân 16 (Đức), bao vây và tiêu diệt một cụm lớn quân Đức tại "cái chảo" Vitebsk, bắt sống tướng Friedrich Gollwitzer, chỉ huy Quân đoàn bộ binh 53 (Đức), tướng Alfons Hitter, Sư đoàn trưởng Sư đoàn bộ binh 206 và đại tá Smit, tham mưu trưởng Quân đoàn 53. Các sư đoàn đoàn Đức thuộc các Quân đoàn bộ binh 6 và 9 đều bị đánh thiệt hại nặng.
Vitebsk–Orsha offensive
The Vitebsk–Orsha offensive () was part of the Belorussian strategic offensive of the Red Army in summer 1944, commonly known as Operation Bagration. During the offensive, Soviet troops captured Vitebsk and Orsha. A Soviet breakthrough during the offensive helped achieve the encirclement of German troops in the subsequent Minsk offensive.
Баліварыянскія гульні 1938
Першыя Баліварыянскія гульні () — мультыспартыўнае мерапрыемства, якое праходзіла з 6 па 22 жніўня 1938 года ў калумбійскім горадзе Багата. Гульні былі арганізаваны Баліварыянскай спартыўнай арганізацыяй.
Боливарианские игры 1938
1-е Боливарианские игры проходили с 6 по 22 августа 1938 года в Боготе (Колумбия). В соревнованиях приняли участие 716 спортсменов из 6 стран. Игры были официально открыты президентом Колумбии Альфонсо Лопес Пумарехо, в сопровождении Альберто Нариньо Чейна из Колумбийского Олимпийского комитета, полковником Леопольдо Пьедраита из местного организационного комитета, и Густаво Сантосом, мэром города Боготы.
Jocs Bolivarians de 1938
Els I Jocs Bolivarians (en castellà: "Juegos Bolivarianos") van ser un esdeveniment esportiu celebrat entre el 6 i el 22 d'agost de 1938 a Bogotà, Colòmbia, a l'Estadio El Campín, per celebrar els 400 aniversari de la ciutat. Els Jocs van estar organitzats per l'Organització Esportiva Bolivariana (ODEBO).
Bolivarianske leker 1938
Bolivarianske leker 1938 (bolivarianske leker) ble arrangert i Bogotá i Colombia i 1938.
Jeux bolivariens de 1938
Les Jeux bolivariens de 1938 sont la première édition des Jeux bolivariens et se déroulent à Bogota, en Colombie. Les six nations ayant été libérées des Espagnols par Simón Bolívar y participent. La compétition se déroule à Bogota, la capitale colombienne célébrant ses 400 ans et en honneur à la Colombie qui est l'initiatrice de ces Jeux.
1938 Bolivarian Games
The I Bolivarian Games (Spanish: "Juegos Bolivarianos") were a multi-sport event held between August 6–22, 1938, in Bogotá, Colombia, at the Estadio El Campín, for the city's 400th anniversary. The Games were organized by the Bolivarian Sports Organization (ODEBO).
Усходні фронт Рускай арміі
Усходні фронт — аператыўна-стратэгічнае з'яднанне ўзброеных антыбальшавіцкіх сіл на ўсходзе Расіі падчас Грамадзянскай вайны. Як адзіны фронт існаваў з ліпеня 1919 года.
החזית המזרחית במלחמת האזרחים ברוסיה
 החזית המזרחית במלחמת האזרחים ברוסיה - קרבות במזרח רוסיה, אורל וסיביר שהחלו במהלך 1918 בעקבות מרד הלגיון הצ'כי והסתיימו בשנת 1920.
Восточный фронт Русской армии
Восто́чный фронт — оперативно-стратегическое объединение вооружённых антибольшевистских сил на востоке России во время Гражданской войны. Как единый фронт существовал с июля 1919 года.
Східний фронт Російської армії
Східний фронт Російської армії — оперативно-стратегічне об'єднання Білої армії на сході Росії під час Громадянської війни.
Eastern Front of the Russian Civil War
The Russian Civil War spread to the east in May 1918, with a series of revolts along the route of the Trans-Siberian Railway, on the part of the Czechoslovak Legion and officers of the Russian Army. Provisional anti-Bolshevik local governments were formed in many parts of Siberia and other eastern regions during that summer. The Red Army mounted a counter-offensive in the autumn, and in 1919 defeated the White commander Aleksandr Kolchak in Siberia. Smaller-scale conflicts in the region went on until 1923.
Грамадзянская вайна ў Іраку
Грамадзянская вайна ў Іраку працягвалася з моманту вываду амерыканскіх войскаў у снежні 2011 года. Іракскія паўстанцкія групоўкі разгарнулі ўзброеную барацьбу супраць цэнтральнага іракскага ўрада і замежных прыватных ваенных кампаній, разгарэўся канфлікт паміж рознымі рэлігійнымі групамі. Пасля вываду амерыканскіх войскаў узровень гвалту вырас, групы баевікоў актывізавалі свае дзеянні супраць шыіцкай большасці насельніцтва з мэтай падрыву даверу ў шыітаў да ўрада і яго намаганням, накіраваным на абарону грамадзян уласнымі сіламі, без непасрэднага амерыканскага ўдзелу. Узброеныя групоўкі ў Іраку арганізавалі «» і ў цяперашні час падтрымліваюць сірыйскую апазіцыю ў барацьбе супраць урада Башара Асада.
Ιρακινός εμφύλιος πόλεμος
Ο Ιρακινός εμφύλιος πόλεμος ήταν μια ένοπλη σύγκρουση στη Μέση Ανατολή. Το 2014, η ιρακινή εξέγερση κλιμακώθηκε σε έναν εμφύλιο πόλεμο με την κατάκτηση της Φαλούτζα, της Μοσούλης, του Τικρίτ και των κυριότερων περιοχών στο βόρειο Ιράκ από τρομοκράτες. Αυτό είχε ως αποτέλεσμα την αναγκαστική παραίτηση του Πρωθυπουργού Νούρι αλ Μαλίκι. Οι Ηνωμένες Πολιτείες, το Ιράν, η Συρία, η Ρωσία παρέχουν στρατιωτική βοήθεια. Στις 9 Δεκεμβρίου ο πρωθυπουργός του Ιράκ ανακοίνωσε ότι το Ιράκ απελευθερώθηκε πλήρως από την Αλ-Κάιντα.
Гражданская война в Ираке
Гражданская война в Ираке продолжается с момента вывода американских войск в декабре 2011 года. Иракские повстанческие группировки развернули вооружённую борьбу против центрального иракского правительства и частных военных компаний, разгорелся конфликт между различными религиозными группами.
Irakin kriisi
Irakin kriisi on Isis-järjestön hyökkäyksestä 2014 alkanut sota Irakissa. Vuoden 2017 lopulla Irakin hallinto julisti Isiksen voitetuksi Irakin puolella.
Guerra civile in Iraq
La guerra civile in Iraq è stata un conflitto armato che ebbe inizio nel gennaio 2014, quando la milizia Stato Islamico dell'Iraq e Levante conquistò la provincia di Anbar, nella parte occidentale del Paese, e terminò nel dicembre del 2017 con la caduta di Abu Kamal, roccaforte dell'ISIS lungo il confine Siria-Iraq.
이라크 내전 (2014년~2017년)
이라크 내전 또는 제3차 걸프 전쟁은 IS가 이라크 반란을 기회로 삼아 2014년부터 북부 이라크 지역의 팔루자와 모술을 비롯한 주요 지역을 점령함으로써 벌어진 전쟁이다. 이 과정에서 이라크 총리 누리 알말리키가 사임하였고, 미국, 이란을 비롯한 수많은 국가들이 공습에 참여하고 이란군이 참전하였으며, 러시아가 이라크를 지원하였다.
جنگ داخلی عراق (۲۰۱۴–۲۰۱۷)
جنگ داخلی عراق یک درگیری مسلحانه جاری در خاورمیانه است. این جنگ داخلی در سال ۲۰۱۴ میلادی، با فتح فلوجه و موصل و مناطق عمده‌ای در شمال عراق توسط دولت اسلامی عراق و شام (داعش) تشدید شد.
Guerra Civil Iraquiana (2011–2017)
A Guerra Civil Iraquiana foi uma guerra assimétrica iniciada por diversos grupos iraquianos e jihadistas contra o governo central iraquiano. Os eventos que levaram a este conflito começaram logo após a invasão do país por forças anglo-americanas em 2003. A estimativa do total de pessoas mortas durante o período da ocupação estrangeira (2003-2011) diverge de fonte para fonte, com os números variando de 150 000 a até 500 000 fatalidades. Entre 2007 e 2009, a violência caiu drasticamente de intensidade. A insurgência voltou com toda a intensidade após a em 2011, com o conflito sectário e religioso também voltando à tona, levando a mais uma brutal onda de violência. Atentados com carros bombas, emboscadas e ações armadas em larga escala acabaram se tornando muito mais frequentes, ameaçando desestabilizar o governo iraquiano. Grupos sunitas, contrários a administração do país (controlada por xiitas, que são a maioria da população), lançaram-se em diversas ofensivas pontuais para tentar lentamente minar as autoridades de Bagdá que, apesar de receber apoio logístico e militar dos americanos, não tinha mais a alternativa de pedir auxílio direto dos exércitos dos Estados Unidos.
Guerra civil iraquiana (2014-2017)
La segona guerra civil iraquiana va ser un conflicte armat que va començar el gener de 2014 i va acabar el desembre de 2017, i que es considerada com una fase de la Guerra de l'Iraq.
Irak İç Savaşı (2014-2017)
Irak İç Savaşı (2014-2017), IŞİD'in Musul'a saldırmasıyla başlayan iç çatışmaları kapsamaktadır. IŞİD ve IŞİD'e destek veren eski Baas partisi mensupları, Sünni Arap aşiretleri ve diğer radikal örgütler ile Irak Ordusu, Peşmerge, İran destekli Şii milisler, Süryani/Asuri/Yezidi azınlık savaşçıları ve merkezi hükûmete destek veren Sünni ve Şii Arap, Kürt ve Türkmen aşiretleri arasındaki çatışmalar günümüzde de devam etmektedir.
Seconde guerre civile irakienne
La seconde guerre confessionnelle irakienne ou seconde guerre civile irakienne est une phase de la guerre d'Irak qui a commencé le et s'est officiellement achevée le . Elle fait suite à la première guerre confessionnelle irakienne, qui s'est déroulée de 2006 à 2009.
Wojna domowa w Iraku
Wojna domowa w Iraku – konflikt zbrojny w Iraku w latach 2014–2017, w którym głównymi stronami były: rząd Iraku, Kurdowie oraz Islamskie Państwo w Iraku i Lewancie (ISIS).
War in Iraq (2013–2017)
The War in Iraq was an armed conflict between Iraq and its allies and the Islamic State of Iraq and the Levant (ISIL, also known as ISIS or IS) which began in 2013 and ended in December 2017. Following December 2013, the insurgency escalated into a full-scale war following the conquest of Ramadi, Fallujah, Mosul, Tikrit and other towns in the major areas of northern Iraq by the Islamic State of Iraq and the Levant. At its height, ISIL held 56,000 square kilometers of Iraqi territory, containing 4.5 million citizens.
Guerra civil iraquí
La guerra civil iraquí fue un conflicto armado que se desarrolló entre 2014 y 2017 en el territorio de la República de Irak, en la cual se enfrentaron por un lado, el nuevo gobierno federal de Irak y sus aliados (en el poder desde la disolución de la Autoridad Provisional de la Coalición en 2004) contra los militares del antiguo ejército de la Irak baazista y socialistas árabes, agrupados en la sola idea de destruir al nuevo gobierno federal, compuesto por conservadores favorables al occidentalismo y panislamismo contrarios a la guerra de Irak y relacionados estrechamente a la rama musulmana más radical del neobaazismo sectario sunita. Así como los considerados 'grupos yihadistas como el Estado Islámico y afines.
Občanská válka v Iráku (2014–2017)
Občanská válka v Iráku (2014–2017) byl do značné míry ukončený ozbrojený konflikt, který je od roku 2014 také nazýván Iráckou krizí. Po stažení amerických vojsk v roce 2011 pokračoval konflikt různých náboženských a etnických skupin s centrální vládou Iráku a sektářské násilí mezi těmito skupinami. Zvláštním jevem byl vznik tzv. Islámského státu (IS) a jeho krutovlády na částech území Sýrie a Iráku. Ten však byl po počátečních úspěších vojensky přemožen.
الحرب الأهلية العراقية (2014–2017)
الحرب الأهلية العراقية الثانية هي نزاع مسلح بدأ في العراق في عام 2014م على شكل حركة تمرد، ثم تصاعدت وتيرة الأحداث لتتحول بنهاية المطاف إلى حرب عسكرية طويلة، مع غزو الفلوجة والموصل ومناطق رئيسية في شمال العراق من قبل تنظيم الدولة الإسلامية (داعش) وإعلان أبو بكر البغدادي قيام خلافة إسلامية جديدة. وقد تشكل على إثر هذه الغزو الحشد الشعبي من قبل رئيس الوزراء نوري المالكي الذي تنحى عن المنصب بعد أن منع من تولي ولاية ثالثة وإسناد المنصب إلى حيدر العبادي، بدأت سلسة طويلة من الضربات الجوية من قبل الولايات المتحدة، إيران، سوريا، وعشرة بلدان أخرى على الأقل على تنظيم داعش، وانتهت الحرب بإعلان الحكومة المركزية في بغداد سيطرتها الكاملة على جميع مناطق داخل الحدود العراقية وتم بسط السيطرة على الحدود الدوليه لأول مرة منذ العام 2003م ، وبمشاركة حرس الثورة الإسلامية الإيرانية وبمساعدات عسكرية مقدمة إلى العراق من روسيا.
สงครามกลางเมืองอิรัก (พ.ศ. 2557–2560)
สงครามกลางเมืองอิรักเป็นการขัดกันด้วยอาวุธที่กำลังดำเนินอยู่ในตะวันออกกลาง ในปี 2557 การก่อการกำเริบอิรักบานปลายเป็นสงครามกลางเมืองด้วยรัฐอิสลามอิรักและลิแวนต์พิชิตฟัลลูญะห์ (Fallujah) และโมซูลและพื้นที่สำคัญในภาคเหนือของประเทศอิรัก ส่งผลให้นายกรัฐมนตรีนูรี อัล-มาลิกี (Nouri al-Maliki) ลาออก สหรัฐ อิหร่าน ซีเรียและประเทศอื่นอีกกว่าสิบสองประเทศโจมตีทางอากาศ ทหารอิหร่านเข้าร่วมรบภาคพื้นดิน และรัสเซียช่วยเหลือทางทหารต่ออิรัก
Perang Saudara Irak (2014–2017)
Perang Saudara Irak (), merupakan konflik bersenjata di Timur Tengah yang berlangsung antara bulan Januari 2014 hingga Desember 2017. Pada tahun 2014, pemberontakan di Irak meningkat menjadi perang saudara dengan ditaklukannya Fallujah, Mosul, Tikrit dan wilayah-wilayah utama di Irak utara oleh Negara Islam Irak dan Syam (ISIL, juga dikenal sebagai ISIS/NIIS atau IS). Peristiwa ini mengakibatkan pengunduran diri paksa Perdana Menteri Irak, Nouri al-Maliki, serangan udara oleh Amerika Serikat, Iran, Suriah, dan setidaknya dua belas negara lain, keikutsertaan pasukan Iran serta bantuan militer dan logistik yang diberikan ke Irak oleh Rusia.
Вялікі марш вяртання
«Вялікі марш вяртання» або Сутыкненні на мяжы Ізраіля з сектарам Газа — кампанія масавых антыізраільскі выступленняў палестынцаў на мяжы паміж Сектарам Газа і Ізраілем, арганізаваная рухам ХАМАС вясной 2018 года. Кампанія была запланавана і працягвалася на працягу шасці тыдняў, з 30 сакавіка 2018 года, гадавіны «дня Зямлі», і да 15 мая 2018 года, 70-ы Дзень Накба.
העימותים בגבול ישראל–רצועת עזה (2018–2021)
ב־30 במרץ 2018 החלה סדרת עימותים, שכללו הפגנות המוניות ברצועת עזה, ליד הגבול הישראלי. הפגנות ומהומות אלו, הנקראות בפי הפלסטינים "צעדת השיבה הגדולה" (בערבית مسيرة العودة الكبرى) קוראות להתיר לפליטים פלסטינים ולצאצאיהם לשוב לשטח ישראל. ההפגנות נועדו להפגין גם נגד הסגר על רצועת עזה ומעבר שגרירות ארצות הברית בישראל מתל אביב לירושלים. במסגרת ההפגנות מתעמתים פעילים ומחבלים פלסטינים עם כוחות צה"ל בסמוך לגדר המערכת סביב רצועת עזה. אלפי פלסטינים מתקרבים לגדר, תוך שחלקם מיידים אבנים, ומשליכים בקבוקי תבערה ומטעני חבלה. במקביל מעת לעת נערכים ניסיונות לחבל בגדר ולעבור אותה אל הצד הישראלי וכן ירי נגד כוחות צה"ל ששומרים על הגבול, בחסות האלימות.
Столкновения на границе Израиля с сектором Газа (2018—2019)
Столкновения на границе Израиля с сектором Газа (или «Великий марш возвращения») — кампания массовых антиизраильских выступлений палестинцев на границе между сектором Газа и Израилем, организованная движением ХАМАС весной 2018 года. Кампания была запланирована на шесть недель, с 30 марта 2018 года, годовщины «дня Земли», и до 15 мая 2018 года, 70-й день «Накба».
اعتراضات ۲۰۱۹–۲۰۱۸ مرز غزه
تظاهرات روز سرزمین در سال ۲۰۱۸ و در چهل و دومین سالگرد این مناسبت در فلسطین برگزار گردید. این تظاهرات تظاهرات بازگشت نیز نامیده شده‌است و از ۶ هفته قبل جمعی از فلسطینیان در مرز نوار غزه تحصن کردند. ۳۰٫۰۰۰ نفر در این تظاهرات در مرز اسرائیل با غزه حضور داشتند.
Protestes a la frontera de Gaza de 2018
Les protestes a la frontera de Gaza de 2018 són una sèrie de manifestacions convocades des del 30 de març de 2018, durant el Dia de la Terra palestina, on desenes de milers de palestines van participar en una protesta anomenada Gran Marxa del Retorn a la Franja de Gaza, prop de la frontera israeliana. Les protestes exigiren que als refugiats palestins i als seus descendents se'ls permetés tornar a la seva terra d'origen. També van protestar pel bloqueig de la Franja de Gaza.
Grenseprotestene på Gazastripen 2018
Grenseprotestene på Gazastripen 2018 er en aksjon innledet våren 2018 der palestinske innbyggere på Gazastripen krever å vende tilbake til landområdene hvor staten Israel ble opprettet i 1948, samt å lette på restriksjonene ved grenseovergangene til Israel. Aksjonen eskalerte i forbindelse med flytting av den amerikanske ambassaden fra Tel Aviv til Jerusalem 14. mai.