adithya7/xlel_wd_dictionary huggingface dataset:
2001-es cannes-i filmfesztivál
Az 54. Cannes-i Nemzetközi Filmfesztivál 2001. május 9. és 20. között került megrendezésre Liv Ullmann norvég színésznő elnökletével. A hivatalos versenyprogramban 23 nagyjátékfilm és 12 rövidfilm szerepelt; az Un certain regard szekcióban 24, a Cinéfondation keretében 20, míg versenyen kívül 10 alkotást vetítettek. A párhuzamos rendezvények Kritikusok Hete szekciójában 7 nagyjátékfilmet és 7 rövidfilmet mutattak be, a Rendezők Kéthete elnevezésű szekció keretében pedig 22 nagyjátékfilm, 2 középhosszú és 12 kisfilm vetítésére került sor.
Internationale Filmfestspiele von Cannes 2001
Die 54. Internationalen Filmfestspiele von Cannes 2001 fanden vom 9. Mai bis zum 20. Mai 2001 statt.
Каннский кинофестиваль 2001
54-й Каннский кинофестиваль проходил с 14 по 25 мая 2001 года. Председателем жюри основного конкурса стала норвежская актриса Лив Ульман, а обладателем Золотой пальмовой ветви стал фильм итальянского кинорежиссёра Нанни Моретти «Комната сына».
Festival di Cannes 2001
La 54ª edizione del Festival di Cannes si è svolta a Cannes dal 9 al 20 maggio 2001.
جشنواره فیلم کن ۲۰۰۱
54è Festival Internacional de Cinema de Canes
El 54è Festival Internacional de Cinema de Canes es va dur a terme del 14 al 25 de maig de 2001. L'actriu i directora noruega Liv Ullmann va ser la directora del Jurat. La Palma d'Or fou atorgada a la pel·lícula italiana "La stanza del figlio" de Nanni Moretti.
Festival de Cannes 2001
La du Festival de Cannes a lieu du 9 au . La maîtresse de cérémonie est l'actrice britannique Charlotte Rampling.
54. Międzynarodowy Festiwal Filmowy w Cannes
54. Międzynarodowy Festiwal Filmowy w Cannes odbył się w dniach 14-25 maja 2001 roku. Imprezę otworzył pokaz australijskiego filmu "Moulin Rouge!" w reżyserii Baza Luhrmanna. W konkursie głównym zaprezentowane zostały 23 filmy pochodzące z 11 różnych krajów.
2001 Cannes Film Festival
Festival Internacional de Cine de Cannes de 2001
El 53° Festival Internacional de Cine de Cannes de 2001 se desarrolló entre el 14 y el 25 de mayo de 2001. La Palma de Oro fue para la película italiana "La habitación del hijo" de Nanni Moretti.
2002-es cannes-i fesztivál
Az 55. Cannes-i Fesztivál 2002. május 15. és 26. között került megrendezésre. Cannes kettős évfordulót ünnepelt: a fesztivál 55. születésnapját és azt, hogy 25 éve adták oda először az Arany Kamerát a legjobb elsőfilmes rendezőnek. A fesztivál vezetőségének döntése értelmében a Cannes-i Nemzetközi Filmfesztivál neve hivatalosan Cannes-i Fesztiválra változott.
Internationale Filmfestspiele von Cannes 2002
Die 55. Internationalen Filmfestspiele von Cannes 2002 fanden vom 15. Mai bis zum 26. Mai 2002 statt.
Каннский кинофестиваль 2002
55-й Каннский кинофестиваль проходил с 15 по 26 мая 2002 года. Председателем жюри основного конкурса стал американский кинорежиссёр Дэвид Линч, а Золотой пальмовой ветви удостоился фильм Романа Полански «Пианист».
২০০২ কান চলচ্চিত্র উৎসব
৫৫তম কান চলচ্চিত্র উৎসব, ২০০২ সালের ১৫ থেকে ২৬ মে অনুষ্ঠিত কান চলচ্চিত্র উৎসবের ৫৫তম আসর। রোমান পোলান্‌স্কি পরিচালিত পোলিশ-ফরাসি-জার্মান-ব্রিটিশ সহ-প্রযোজিত চলচ্চিত্র "দ্য পিয়ানিস্ট" আনুষ্ঠানে পাল্ম দর লাভ করে।
Festival di Cannes 2002
La 55ª edizione del Festival di Cannes si è svolta a Cannes dal 15 al 26 maggio 2002.
Каннський кінофестиваль 2002
55-й Каннський міжнародний кінофестиваль відбувся з 15 по 26 травня у Каннах, Франція. "Золоту пальмову гілку" отримав фільм "Піаніст" режисера Романа Полянського.
جشنواره فیلم کن ۲۰۰۲
پنجاه و پنجمین دوره جشنواره فیلم کن بین روزهای ۱۵ -۲۶ مه برگزار شد. در این دوره ۲۲ فیلم با هم به رقابت پرداختند که در نهایت فیلم
第55屆坎城影展
第55屆坎城影展於2002年5月15日至5月26日在法國坎城舉辦，開幕片為美國導演伍迪·艾倫執導的《》，閉幕片則為法國導演克勞德·雷路許執導的《》。
55è Festival Internacional de Cinema de Canes
El 55è Festival Internacional de Cinema de Canes es va dur a terme del 15 al 26 de maig de 2002. La Palma d'Or fou atorgada a la coproducció franco-britànico-germànico-polonesa "The Pianist" dirigida per Roman Polanski.
2002 Cannes Film Festivali
55. Cannes Film Festivali 15 Mayıs - 26 Mayıs 2002 tarihleri arasında yapıldı. Altın Palmiye, Roman Polanski'nin yönettiği "Piyanist" adlı Polonyalı-Fransız-Alman-İngiliz ortak yapım filme verildi.
Festival de Cannes 2002
La du Festival de Cannes a lieu du 15 au . La maîtresse de cérémonie est l'actrice française Virginie Ledoyen.
55. Międzynarodowy Festiwal Filmowy w Cannes
55. Międzynarodowy Festiwal Filmowy w Cannes odbył się w dniach 15–26 maja 2002 roku. Imprezę otworzył pokaz amerykańskiego filmu "Koniec z Hollywood" w reżyserii Woody’ego Allena. W konkursie głównym zaprezentowane zostały 22 filmy pochodzące z 15 różnych krajów.
2002 Cannes Film Festival
The 55th Cannes Film Festival started on 15 May and ran until 26 May 2002. The Palme d'Or went to the Polish-French-German-British co-produced film "The Pianist" directed by Roman Polanski.
Festival Internacional de Cine de Cannes de 2002
El 55° Festival Internacional de Cine de Cannes de 2002 empezó el 15 de mayo y duró hasta el 26 de mayo. La Palma de Oro la recibió la cinta "El pianista" dirigida por Roman Polanski.
مهرجان كان السينمائي 2002
مهرجان كان السينمائي لعام 2002 هو الدورة الـ55 للمهرجان عقد في 15 إلى 26 مايو من عام 2002، وحصل فيلم ""عازف البيانو"" للمخرج البولندي رومان بولانسكي على السعفة الذهبية.
Festival Film Cannes 2002
Festival Film Cannes 2002 merupakan perhelatan tahunan dari Festival Film Cannes ke-55, yang berlangsung pada 15 Mei hingga 26 Mei 2002. Palme d'Or diberikan kepada film produksi bersama Polandia-Prancis-Jerman-Britania "The Pianist" yang disutradarai oleh Roman Polanski.
2003-as cannes-i fesztivál
Az 56. cannes-i fesztivál 2003. május 14. és 25. között került megrendezésre Patrice Chéreau francia színész-rendező elnökletével. A megnyitó és záróesemények ceremóniamestere Monica Bellucci olasz színésznő volt. A hivatalos versenyprogramban 20 nagyjátékfilm és 9 rövidfilm szerepelt; az Un certain regard szekcióban 19, a Cinéfondation keretében 20, míg versenyen kívül 17 új és 33 filmtörténeti alkotást vetítettek. A párhuzamos rendezvények Kritikusok Hete szekciójában 7 nagyjátékfilmet, 7 rövidfilmet és külön vetítéseken további 8 alkotást mutattak be, a Rendezők Kéthete elnevezésű szekció keretében pedig 30 nagyjátékfilm és 18 kisfilm vetítésére került sor.
第56回カンヌ国際映画祭
第56回カンヌ国際映画祭（だい56かいカンヌこくさいえいがさい）は、2003年5月14日から5月25日まで開催された。
Internationale Filmfestspiele von Cannes 2003
Die 56. Internationalen Filmfestspiele von Cannes 2003 fanden vom 14. Mai bis zum 25. Mai 2003 statt.
Каннский кинофестиваль 2003
56-й Каннский кинофестиваль проходил с 14 по 25 мая 2003 года. Председателем жюри основного конкурса стал французский режиссёр Патрис Шеро, а обладателем Золотой пальмовой ветви стал фильм независимого американского режиссёра Гаса Ван Сента «Слон».
Festival di Cannes 2003
La 56ª edizione del Festival di Cannes si è svolta a Cannes dal 14 al 25 maggio 2003.
Каннський кінофестиваль 2003
56-й Каннський міжнародний кінофестиваль відбувся з 11 по 25 травня 2003 року у Каннах, Франція. "Золоту пальмову гілку" отримав фільм "Слон" режисера Гаса Ван Сента.
جشنواره فیلم کن ۲۰۰۳
پنجاه و ششمین دوره جشنواره فیلم کن در این دوره گاس ون سنت توانست با فیلم "فیل" برنده نخل طلا و بهترین کارگردانی شود. کلینت ایستوود و سمیرا مخملباف کاندیدای نخل طلا شدند. فیلم‌هایی از جیمز کامرون، واچوفسکی‌ها، چارلی چاپلین و میشائیل هانکه در خارج از مسابقه به نمایش درآمدند. جایزه برای کارهای نو و نگاهی نو به فیلم "طلای سرخ" جعفر پناهی رسید. و جایزه کلیسای جهانی و جایزه هیئت داوران جشنواره فیلم کن به فیلم "پنج عصر" سمیرا مخملباف تعلق گرفت.
第56屆坎城影展
第56屆坎城影展於2003年5月14日至5月25日在法國坎城舉辦，開幕片為法國導演執導的《》，閉幕片則為美國導演執導的《》。
56è Festival Internacional de Cinema de Canes
El 56è Festival Internacional de Cinema de Canes es va dur a terme del 14 al 25 de maig de 2003. El director d'òpera i teatre francès, actor i productor Patrice Chéreau va ser President del Jurat. La Palma d'Or fou atorgada a la pel·lícula estatunidenca "Elephant" de Gus Van Sant basat en la massacre de Columbine.
2003 Cannes Film Festivali
56. Cannes Film Festivali 14 - 25 Mayıs 2003'te yapıldı. Fransız opera ve tiyatro yönetmeni, film yapımcısı, oyuncu ve yapımcı Patrice Chéreau Jüri Başkanıydı. Altın Palmiye, Gus Van Sant'ın yönetmeni olduğu, Columbine Lisesi Katliamına dayanılarak yapılmış Amerikalı filmi "Fil'e verildi."
Festival de Cannes 2003
Le Festival de Cannes 2003, du festival, a lieu du 11 au . Le président du jury est le metteur en scène et réalisateur français Patrice Chéreau. La maîtresse de cérémonie est l'actrice italienne Monica Bellucci.
56. Międzynarodowy Festiwal Filmowy w Cannes
56. Międzynarodowy Festiwal Filmowy w Cannes odbył się w dniach 14-25 maja 2003 roku. Imprezę otworzył pokaz francuskiego filmu "Fanfan Tulipan" w reżyserii Gérarda Krawczyka. W konkursie głównym zaprezentowanych zostało 20 filmów pochodzących z 12 różnych krajów.
2003 Cannes Film Festival
The 56th Cannes Film Festival started on 14 May and ran until 25 May 2003. French opera and theatre director, filmmaker, actor and producer Patrice Chéreau was the President of the Jury. The Palme d'Or went to the American film "Elephant" by Gus Van Sant based on the Columbine High School massacre.
Festival Internacional de Cine de Cannes de 2003
El 56° Festival Internacional de Cine de Cannes de 2003 se celebró del 14 al 25 de mayo de 2003. La Palma de Oro la recibió la cinta "Elephant" de Gus Van Sant basada en la masacre masacre de la Escuela de Columbine.
Háromkorona-háború
A háromkorona-háború vagy északi hétéves háború 1563–70-ig folyt Dánia, Norvégia, Lübeck hanza város, a Lengyel–Litván Unió és Svédország között, s a stettini békekötéssel végződött. A háborúnak az volt az oka, hogy a dán király nem akarta kivenni címeréből a kalmari unió jelvényét, a három koronát.
Zevenjarige Oorlog (1563-1570)
De Zevenjarige Oorlog of Driekronenoorlog tussen Koninkrijk Denemarken en Noorwegen (onder koning Frederik II) en Zweden (onder koning Erik XIV) woedde van 1563 tot en met 1570. De oorlog wordt ook wel de "Den Nordiske Syvårskrig" ("De Zevenjarige Scandinavische Oorlog") genoemd. De strijdende partijen bestonden uit Denemarken-Noorwegen, Polen en de hanseaten uit Lübeck gezamenlijk tegen Zweden. Inzet was de heerschappij in het Oostzeegebied, binnen de Noordse landen en de omvangrijke handel met Rusland.
Северни седмогодишњи рат
Северни седмогодишњи рат (познат и као Северни скандинавски рат, Рат три круне и Први северни рат) вођен је у периоду од 1563. до 1570. године између Краљевине Шведске са једне и Данска-Норвешке, слободним градом Либеком и Пољско-литванске уније са друге стране. Рат је завршен миром у Шчећину.
Nordiska sjuårskriget
Nordiska sjuårskriget kallas det krig mellan Sverige å ena samt Danmark, Lübeck och Polen å andra sidan, som fördes 1563–1570. Anledningen till kriget låg ytterst i Danmarks missnöje över den så kallade Kalmarunionens upplösning. Detta missnöje visade sig flera gånger under Gustav Vasas regering, bland annat genom att Danmarks kung Kristian III upptog Sveriges vapen tre kronor i sitt vapen. Detta tilltag tolkades från svensk sida som ett bevis på danska anspråk på Sverige.
Паўночная сямігадовая вайна
Паўночная сямігадовая вайна́ або Пе́ршая Паўночная вайна́ — вайна ў 1563—1570 гадах паміж Каралеўствам Швецыя і кааліцыяй Даніі — Нарвегіі, Любеку і Польска-літоўскай дзяржавы. Прычынай вайны была незадаволенасць дацкага караля Фрыдрых II роспускам Кальмарскай уніі і намерамі шведскага караля Эрыка XIV спыніць панаванне Даніі. Змаганне працягвалася да зняможання абодвух бакоў, што вылілася ў мноства смерцяў. У патавай сітуацыі быў падпісаны Штэцінскі мір, паводле якога тэрытарыяльных змен не адбылося.
Северная семилетняя война
Северная семилетняя война (также "Скандинавская семилетняя война") (1563—1570) — война между Швецией и коалицией Дании, Любека и Польши. Военные действия продолжались до истощения сил противников. Штеттинский мир восстановил положение, предшествующее началу войны, ни одна из сторон не приобрела новых территорий.
Pohjoismaiden seitsenvuotinen sota
Pohjoismaiden seitsenvuotinen sota oli Tanska-Norjan, Puola-Liettuan ja Lyypekin muodostaman liittouman ja Ruotsin välinen sota vuosina 1563–1570, minkä syynä oli kilpailu Itämeren herruudesta.
Guerra del nord dei sette anni
La guerra nordica dei sette anni (detta anche guerra delle tre corone) fu combattuta fra il 1563 ed il 1570 dalla Svezia di Erik XIV contro la Danimarca di Federico II e la sua alleata, città di Lubecca.
북방 7년 전쟁
북방 7년 전쟁(北方 七年 戰爭)은 1563년부터 1570년까지 덴마크와 스웨덴 사이에 일어난 전쟁이다. 제1차 북방 전쟁, 북유럽 7년 전쟁, 스칸디나비아 7년 전쟁이라고 부르기도 한다.
Північна семирічна війна
Північна семирічна війна (також "Скандинавська семирічна війна") (1563–1570) — війна між Швецією та коаліцією Данії, Любека й Польщі. Воєнні дії тривали до виснаження сил противників. Щецинський мир відновив положення, що передувало початку війни, жодна зі сторін не отримала нових територій.
Guerra Nórdica dos Sete Anos
A Guerra Nórdica dos Sete Anos (também conhecida por "Primeira Guerra do Norte" ou "Guerra dos Sete Anos na Escandinávia") foi a guerra entre a Suécia e uma coalizão da Dinamarca-Noruega, Lübeck e a República das Duas Nações, ocorrida entre 1563 e 1570.
Guerra Nòrdica dels Set Anys
La Guerra Nòrdica dels Set Anys (també coneguda com a "Primera Guerra del Nord" o "Guerra dels Set Anys a Escandinàvia") fou una guerra entre el Regne de Suècia i una coalició de Dinamarca-Noruega, la ciutat hanseàtica de Lübeck i la Confederació de Polònia i Lituània, lliurada entre 1563 i 1570. La guerra va ser motivada pel descontentament del rei Frederic II de Dinamarca amb la dissolució de la Unió de Kalmar, i la voluntat del rei Eric XIV de Suècia de trencar la posició dominant de Dinamarca. La lluita va continuar fins que ambdós exèrcits es van haver esgotat, i molts homes van morir. El Tractat de Stettin resultà ser un punt mort, i cap de les parts no va obtenir cap nou territori.
Den nordiske syvårskrig
Den nordiske syvårskrig ble utkjempet i årene 1563 − 70, mellom Sverige på den ene siden, og Danmark-Norge med sine allierte i Polen og hanseatene i Lübeck på den annen side. Dette var den første nordiske krig etter at Sverige hadde brutt ut av Kalmarunionen i 1523 og begge krigførende parter gikk til krig med stor entusiasme og med forhåpninger om å bli den dominerende stat i Norden. Sverige hadde som mål å åpne sjøveien ut av Østersjøen, mens Danmark ønsket å gjenopprette Kalmarunionen.
Chiến tranh Bảy năm (Bắc Âu)
Guerre nordique de Sept Ans
La guerre nordique de Sept Ans a opposé la Suède à une coalition formée du Danemark, de la Pologne et de Lübeck entre 1563 et 1570. Les combats ont continué jusqu'à l'épuisement des belligérants. Le résultat fut un "statu quo", aucune des deux parties n'obtenant de gain territorial.
I wojna północna
I wojna północna (1563–1570) zwana też wojną siedmioletnią – konflikt zbrojny pomiędzy Rzecząpospolitą (do 1569 Koroną Królestwa Polskiego i Wielkim Księstwem Litewskim), Szwecją, Carstwem Rosyjskim, Danią i Lubeką o podział Inflant oraz hegemonię na Morzu Bałtyckim, tzw. Dominium Maris Baltici.
Northern Seven Years' War
The Northern Seven Years' War (also known as the "Nordic Seven Years' War", the "First Northern War" or the "Seven Years War in Scandinavia") was fought between the Kingdom of Sweden and a coalition of Denmark–Norway, Lübeck, and Poland–Lithuania between 1563 and 1570. The war was motivated by the dissatisfaction of King Frederick II of Denmark with the dissolution of the Kalmar Union, and the will of King Eric XIV of Sweden to break Denmark's dominating position. The fighting continued until both armies had been exhausted, and many men died. The resulting Treaty of Stettin was a stalemate, with neither party gaining any new territory.
Guerra nórdica de los Siete Años
La Guerra nórdica de los Siete Años, también conocida como la Guerra de los Siete Años del Norte, la Primera Guerra del Norte, la Guerra de los Siete Años de Escandinavia o la Guerra de las tres coronas, fue un conflicto entre el Reino de Suecia y una coalición formada por el Reino de Dinamarca y Noruega, la ciudad libre de Lübeck y la Mancomunidad de Polonia y Lituania que tuvo lugar entre 1563 y 1570. La guerra estuvo motivada por la reacción de Federico II de Dinamarca ante la disolución de la Unión de Kalmar y por la voluntad de Erico XIV de Suecia de acabar con la hegemonía danesa. La lucha continuó hasta que ambos ejércitos quedaron exhaustos, con un elevado número de bajas. El Tratado de Stettin que puso fin a esta guerra fueron unas tablas, sin que ninguno de los contendientes consiguiera ampliar sus territorios.
Severská sedmiletá válka
Severská sedmiletá válka (známá také jako První severská válka nebo Sedmiletá válka ve Skandinávii) byla válkou mezi Švédskem a koalicí Dánska, Lübecku a Polsko-litevské unie trvající sedm let mezi 1563–1570. Obě strany konflikt vyčerpal, aniž by která z nich dosáhla úspěchu, a válka tak skončila na mrtvém bodě.
Den Nordiske Syvårskrig
Den Nordiske Syvårskrig blev udkæmpet mellem 1563 og 1570. Begge parter gik i krig med stor entusiasme: På den ene side Danmark-Norge (med deres allierede Polen og Lübeck); på den anden side Sverige.
Saulei csata
A saulei csata a Kardtestvérek lovagrendjének döntő veresége a lettektől és a litvánoktól a litvániai Šiauliai mellett, amelyet régibb formában "Saule", "Saulen" néven jegyeznek, ezért is az ütközet neve "sauleni csata". A csatában a lovagok elvesztették vezetőjüket is.
Slag van Saule
De Slag van Saule (Duits: "Schlacht von Schaulen"; Lets: Saules kauja; Litouws: Saulės mūšis or Šiaulių mūšis) was een veldslag op 22 september 1236 tijdens de Lijflandse Kruistocht. De slag werd uitgevochten tussen de Orde van de Zwaardbroeders en het heidense volk van de Samogitiërs. De exacte locatie is onbekend, maar lag waarschijnlijk ergens tussen het huidige Vecsaule in Letland en Šiauliai ("Saule") in Litouwen.
ザウレの戦い
ザウレの戦い (; )またはシャウレンの戦い(）またはサウレスの戦い（) は、1236年9月22日、リヴォニア帯剣騎士団と異教徒のジェマイティヤ人が衝突した戦い。騎士団は団長フォルクヴィンを含む48人から60人の騎士が戦死するという壊滅的敗北を喫した。これはバルト地域でキリスト教騎士団が被った最初の大規模な敗北であった。バルト人に対するカトリック北方十字軍の先鋒だったリヴォニア帯剣騎士団はこの敗北から立ち直れず、翌1237年にドイツ騎士団に吸収されることになる。またこの戦闘の結果は、クール人、ゼムガレ人、セロニア人、サーレマー人、その他リヴォニア体験騎士団に征服されていた諸部族の反乱を引き起こし、騎士団が30年をかけたダウガヴァ川左岸の征服事業も水泡に帰した。この戦闘を記念し、2000年にリトアニア議会（セイマス）とラトビア議会（サエイマ）は9月22日をバルト団結の日に定めた。
Schlacht von Schaulen (1236)
Die Schlacht von Schaulen wurde am 22. September 1236 zwischen Verbänden des livländischen Schwertbrüderordens und den einheimischen nichtchristlichen Schemaiten und Livländern (Großfürstentum Litauen) im Baltikum geschlagen. Die Schwertbrüder erlitten eine vernichtende Niederlage, die dazu führte, dass sie 1237 als Livländischer Orden im Deutschen Orden aufgingen.
Μάχη του Σιαουλάι
Η μάχη του Σιαουλάι, επίσης γνωστή ως μάχη του Ηλίου, (λιθουανικά : "Saulės Mūšis", λετονικά : "Saules kauja" ή "Kauja pie Saules") έλαβε χώρα στις 22 Σεπτεμβρίου 1236 σε κοντινή απόσταση από την πόλη Σιαουλάι, η οποία βρίσκεται σήμερα στην περιοχή του Γιονίσκις στην Λιθουανία. Το ανθολόγιο "Chronicum Livoniae" του Ερμάνου του Βαρτμπέργκε αναφέρει ότι η μάχη έλαβε χώρα στην "terram Sauleorum", χωρίς, ωστόσο, να έχει αποδειχτεί, έως σήμερα, ότι η "terram Sauleorum" αντιστοιχεί στο Σιαουλάι.
Битва при Сауле
Би́тва при Са́уле — крупное сражение войск Ордена меченосцев и их союзников против жемайтов и земгалов, предположительно возглавляемых Викинтом. Согласно поздним источникам, жемайтами и земгалами в этой битве командовал Рингольд. Битва произошла [[22 сентября]] [[1236 год]]а. Описывается в [[Ливонская рифмованная хроника|Ливонской рифмованной хронике]].
Saulen taistelu
Saulen taistelu (, , ) oli Kalparitariston ja liettualaisten sekä heidän kanssaan liittoutuneiden semgallien välillä käyty taistelu 23. syyskuuta 1236. Taistelu päättyi Kalparitariston tappioon ja sen liittämiseen osaksi Saksalaista ritarikuntaa.
Battaglia di Šiauliai
La battaglia di Šiauliai o battaglia del Sole (lituano: "Saulės Mūšis", lettone: "Saules kauja" o "Kauja pie Saules") si svolse il 21 e 22 settembre 1236 nei pressi della città di Šiauliai, vicino Bauska, nella regione di Joniškis in Lituania. La raccolta "Chronicon Livoniae" di Ermanno di Wartberge riporta che la battaglia infuriò nella "terram Sauleorum", ma non è provato che "terram Sauleorum" sia Šiauliai.
Битва при Сауле
Би́тва при Са́уле (; ; ) — битва, що відбулася 22 вересня 1236 року в місцевості Сауле (Шауле) між балтськими язичниками і християнськими силами під проводом Ордену мечоносців. Основу балтського війська становили литовські жмудини та латвійські земгали. Сили Ордену складалися з німецьких хрестоносців, яких очолював магістр Фольквін, і союзників — русинів-псоковичів і балтів-християн (естів, латгалів, лівів). Закінчилася великим розгромом мечоносців; в ході бою загинуло 48 братів-лицарів включно з магістром. Спричинила розформування Ордену мечоносців, що 1237 року став Лівонським відділом Тевтонського ордену. Описана у «Лівонській римованій хроніці». Одна із важливих подій Лівонського хрестового походу.
苏勒战役
苏勒战役（；；）是1236年9月22日在宝剑骑士团和异教徒之间展开的一场战役。 战役中，48至60位骑士战死，其中包括利沃尼亚骑士团团长沃尔克温。这是骑士团在波罗的海沿岸遭受的最早一次大规模失利。最早在波罗的海沿岸成立的军事修士会，宝剑骑士团被彻底击败，其余部在1237年同意并入条顿骑士团。早先遭宝剑骑士团征服的库洛尼亚人、、色洛尼亚人、奥埃塞利亚人受这场战役鼓舞，发起反抗。骑士团三十余年对道加瓦河左岸的征服所带来的成果化为乌有。为纪念这场战役，2000年立陶宛议会和拉脱维亚议会宣布9月22日为波羅的團結日。
Batalha de Saule
A Batalha de Saule decorreu o 22 de setembro de 1236 entre os Irmãos Livónios da Espada e os samogícios pagãos. Sendo derrotados os cruzados, os sobreviventes da Ordem aceitaram começar a fazer parte da Ordem Teutónica em 1237. As forças livónias foram destroçadas, incluindo o mestre livónio, Volquin. Esta foi a primeira grande derrota sofrida pelas ordens nas terras bálticas. A batalha encorajou as revoltas entre os curónios, semigalianos, selónios e oésios, tribos que tinham sido anteriormente conquistadas pelos Irmãos Livónios da Espada. Nesta contenda os cruzados perderam por volta de trinta anos de conquistas na margem esquerda do Daugava. Para comemorar a batalha, os parlamentos lituano e letónio declararam em 2000 o 22 de setembro como o Dia da Unidade Báltica.
Batalla de Saule
La batalla de Saule va tenir lloc el 22 de setembre de 1236 entre els Germans Livonians de l'Espasa i els samogitians pagans. Estant derrotats, la resta dels Germans Livonians van acceptar la incorporació a l'Orde Teutònic el 1237.
Bataille du Soleil
La bataille de Šiauliai, aussi appelée bataille du Soleil ou bataille de Saule (en ou "Šiaulių mūšis" ; en ), est une bataille qui oppose les formations des Chevaliers Porte-Glaive aux tribus païennes des Samogitiens, dans le cadre des Croisades baltes. Elle se déroula le en Basse-Lituanie (Samogitie), à proximité de la ville de Šiauliai. Les Porte-Glaives y essuyèrent une terrible défaite qui entraîne leur intégration dans l'Ordre Teutonique sous le nom de l'ordre de Livonie.
Bitwa pod Szawlami
Bitwa pod Szawlami (niem.: "Schlacht von Schaulen", lit.: "Saulės mūšis" lub "Šiaulių mūšis", łot.: "Saules kauja" lub "Kauja pie Saulės" ) – starcie zbrojne, które miało miejsce 22 września 1236 pomiędzy zakonem kawalerów mieczowych a pogańskimi Zemgalami i Żmudzinami oraz posiłkami innych Bałtów. W bitwie tej poległo ok. 50-60 rycerzy zakonu, w tym jego mistrz krajowy Wolkwin. Około 2700 zakonników nigdy nie powróciło z krucjaty, a ich losy są nieznane. Była to pierwsza w takiej skali klęska kawalerów mieczowych. Zakon kawalerów mieczowych, pierwszy katolicki zakon rycerski na ziemiach ludów bałtyckich, został poważnie osłabiony, niedługo potem, w 1237, jego pozostali przy życiu członkowie zgodzili się na wcielenie do zakonu krzyżackiego. Wynik bitwy skłonił podbite uprzednio przez nich ludy: Kurów, Zemgalów i Zelów, do powstania. Efekty trwającego ponad 30 lat podboju ziem leżących na lewym brzegu Dźwiny zostały zniweczone.