adithya7/xlel_wd_dictionary huggingface dataset:
Biatló als Jocs Olímpics d'hivern de 2010 - Persecució femenina
Als Jocs Olímpics d'hivern de 2010 celebrats a la ciutat de Vancouver (Canadà) es disputà una prova de biatló en categoria femenina sobre una distància de 10 quilòmetres en format de persecució que, unida a la resta de proves, configurà el programa oficial dels Jocs.
Skiskyting under Vinter-OL 2010 – Jaktstart kvinner
10 km jaktstart kvinner var en av øvelsene i skiskyting under Vinter-OL 2010, og ble avholdt i Whistler Olympic Park 16. februar 2010.
Biatlon na Zimných olympijských hrách 2010 – Stíhacie preteky žien na 10 km
Stíhacie preteky žien na 10 kilometrov bola jedna z 5 ženských biatlonových disciplín na Zimných olympijských hrách 2010 vo Vancouvri. Súťažílo sa v stredisku Whistler Olympic Park nachádzajúcom sa vo Whistleri dňa 16. februára. S náskokom 12,3 sekundy vyhrala Nemka Magdalena Neunerová pred Slovenkou Anastasia Kuzminová . Tretia skončila Francúzka Marie Laure Brunetová so stratou 28,3 sekundy na víťazku.
Biathlon na Zimowych Igrzyskach Olimpijskich 2010 – bieg pościgowy kobiet
Biathlonowy bieg pościgowy kobiet na Zimowych Igrzyskach Olimpijskich 2010 odbył się 16 lutego w Whistler Olympic Park. Była to druga kobieca konkurencja biathlonowa podczas tych igrzysk.
Biathlon at the 2010 Winter Olympics – Women's pursuit
The Women's 10 kilometre pursuit biathlon competition of the Vancouver 2010 Olympics was held at Whistler Olympic Park in Whistler, British Columbia on 16 February 2010.
Битка код Сливнице
Битка код Сливнице је вођена између српске и бугарске војске за време Српско-бугарског рата (1885) у рејону града Сливнице и селу Алдомировци, висовима Три уши и Мека црева, у периоду од 17. до 19. новембра 1885. године.
Schlacht bei Sliwniza
Die Schlacht bei Sliwniza (auch "Schlacht bei Slivnitza", , serbisch Битка код Сливнице) war die entscheidende Schlacht im Serbisch-Bulgarischen Krieg von 1885 bei der bulgarischen Stadt Sliwniza. Die Schlacht dauerte vom bis zum .
Битва при Сливнице
Битва при Сливнице (, ) — сражение, произошедшее 5—7 (17—19) ноября 1885 года между болгарской и сербской армиями, в котором болгарская армия одержала победу, что в итоге определило исход сербско-болгарской войны в пользу Болгарии.
Сливнишка битка
Битката при Сливница е голямо сражение по време на Сръбско-българска война, водено в района на град Сливница и село Алдомировци, височините Три уши и Мека црев, в периода 5 ноември 1885 – 7 ноември 1885 година (17 – 19 ноември нов стил).
Bataille de Slivnitsa
La Bataille de Slivnitsa (en et en serbe Битка на Сливници), également connue sous le nom de Bataille des capitaines et des généraux (en référence à la jeunesse de l’armée bulgare, dans laquelle le plus haut gradé était seulement capitaine), est un épisode de la guerre serbo-bulgare de 1885-1886. Du 17 au , l’armée bulgare, commandée par le prince Alexandre de Battenberg, affronte l’armée serbe dirigée par le roi Milan. La confrontation aboutit à la victoire des Bulgares et consolide largement l’union de la Roumélie orientale à la principauté de Bulgarie.
Battle of Slivnitsa
The Battle of Slivnitsa (, ) was a victory of the Bulgarian army over the Serbians on November 17–19, 1885 in the Serbo-Bulgarian War. It solidified the unification between the Kingdom of Bulgaria and Eastern Rumelia.
Bitva u Slivnice
Bitva u Slivnice (, ) bylo klíčové střetnutí srbsko-bulharské války mezi 5. a 7.greg. listopadem 1885.
Скијашки скокови на Зимским олимпијским играма 2010 — мала скакаоница појединачно
Такмичење у скијашким скоковима на малој скакаоници у појединачној конкуренцији на Зимским олимпијским играма 2010. у Ванкуверу одржано је у Олимпијском комплексу Вислер Парк у долини Калаган. Квалификације за такмичење у финалу је одржано 12. фебруара а финале следећег дана 13. фебруара 2010.
Прыжки с трамплина на зимних Олимпийских играх 2010 — нормальный трамплин
Соревнования по прыжкам с нормального трамплина среди мужчин на зимних Олимпийских играх 2010 прошли 12 и 13 февраля. Участие принял 61 спортсмен из 18 стран. Медали в этой дисциплине на Олимпийских играх были разыграны в 13-й раз подряд.
Salto con gli sci ai XXI Giochi olimpici invernali - Trampolino normale
Nel salto con gli sci ai XXI Giochi olimpici invernali la gara dal trampolino normale si disputò nella località di Whistler il 12 e il 13 febbraio 2010 sul trampolino K95 del Whistler Olympic Park Ski Jumps e parteciparono 61 atleti, che effettuarono due salti con valutazione della distanza e dello stile. La prima giornata è stata dedicata alle qualificazioni, mentre la seconda ai salti di finale.
Salto de esqui nos Jogos Olímpicos de Inverno de 2010 - Pista normal individual
A competição individual em pista normal do salto de esqui nos Jogos Olímpicos de Inverno de 2010 foi disputada no Parque Olímpico de Whistler em 12 e 13 de fevereiro de 2010.
Salt amb esquís als Jocs Olímpics d'hivern de 2010 - Salt curt individual
Als Jocs Olímpics d'hivern de 2010 celebrats a la ciutat de Vancouver (Canadà) es disputà una prova de salt amb esquís en categoria masculina sobre un trampolí de 90 metres d'alçada, que unit a la resta de proves conformà el programa oficial dels Jocs.
Ski jumping at the 2010 Winter Olympics – Normal hill individual
The men's normal hill individual ski jumping competition for the 2010 Winter Olympics in Vancouver, Canada was held on 12 and 13 February 2010 at Whistler Olympic Park in Whistler, British Columbia. It was the first medal event of the 2010 Games.
Шпенглеров куп 2012.
Шпенглеров куп 2012. представља 86. по реду издање традиционалног предновогодишњег турнира у хокеју на леду који се сваке године одржава у периоду између 26. и 31. децембра у швајцарском зимовалишту Давосу. Домаћин турнира је ХК Давос, а све утакмице су се играле у Вајлант арени.
Spengler Cup 2012
Der Spengler Cup 2012 () war die 86. Auflage des gleichnamigen Wettbewerbs und fand vom 26. bis 31. Dezember 2012 im Schweizer Luftkurort Davos statt. Als Spielstätte fungierte die dortige Vaillant Arena. Insgesamt besuchten 71'544 Zuschauer die elf Turnierspiele, die damit allesamt ausverkauft waren.
Кубок Шпенглера 2012
Кубок Шпенглера 2012 — 86-й традиционный турнир Кубок Шпенглера. Проходил с 26 по 31 декабря 2012 года в швейцарском Давосе. Благодаря локауту в НХЛ на Кубок Шпенглера сборная Канады выставила звёздный состав и, разгромив в финале «Давос», в 12-й раз стала победителем престижного турнира.
Coppa Spengler 2012
L'86ª edizione della Coppa Spengler si è svolta dal 26 dicembre al 31 dicembre 2012 alla Vaillant Arena di Davos, in Svizzera. Il torneo ha coinvolto per la terza volta sei formazioni suddivise in due gruppi da tre intitolati a Bibi Torriani ed Hans Cattini. Oltre ai padroni di casa e campioni uscenti dell'Hockey Club Davos era presente un'altra formazione svizzera, l'HC Fribourg-Gottéron. In seguito al lockout della NHL numerosi giocatori canadesi ingaggiati da formazioni della Lega Nazionale A sono stati convocati dal Team Canada e dalle altre squadre invitate al torneo. Al termine della fase preliminare le prime di ciascun gruppo si sono qualificate per le semifinali, mentre le altre squadre si sono affrontate nei quarti di finale.
Кубок Шпенглера 2012
Кубок Шпенглера 2012 — 86-й традиційний турнір Кубок Шпенглера, що проходив у швейцарському місті Давос в період з 26 по 31 грудня 2012 року.
Coupe Spengler 2012
La Coupe Spengler 2012 est la de la Coupe Spengler. Elle se déroule du 26 au à Davos, en Suisse, et est remportée l'équipe du Canada, composée de Canadiens jouant en Europe.
Spenglerov pohár 2012
Spenglerov pohár 2012 bol 86. ročník najstaršieho hokejového turnaja na svete, pravidelne konaného vo švajčiarskom Davose, ktorého oficiálny medzinárodný názov je Spengler cup. Turnaj sa konal v dňoch 26. – 31. decembra 2012 a počet účastníkov ako aj systém turnaja bol rovnaký ako v rokoch 2010 a 2011. O trofej bojovalo šesť tímov, z toho päť európskych klubových celkov a tzv. Team Canada, ktorý v minulých rokoch býval zložený predovšetkým z kanadských hráčov hrajúcich v Európe, v roku 2012 v dôsledku tzv. výluky v NHL za tento celok hrali aj hráči z klubov NHL.
Puchar Spenglera 2012
86. edycja Pucharu Spenglera - rozegrana zostanie w dniach 26 - 31 grudnia 2012. Weźmie po raz trzeci w historii turnieju sześć zespołów. Mecze rozgrywane będą w hali Vaillant Arena.
2012 Spengler Cup
The 2012 Spengler Cup was held in Davos, Switzerland, between 26 and 31 December 2012. All matches were played at HC Davos's home known as Vaillant Arena. Six competing teams were split into two groups of three. The two groups, named Torriani and Cattini, were named after legendary Swiss hockey players Richard "Bibi" Torriani and the Cattini brothers, Hans and Ferdinand.
Други Континентални конгрес
Други Континентални конгрес () је била конвенција делегата из тринаест колонија која је започела заседање 10. маја 1775. у Филаделфији, Пенсилванија, убрзо након што су борбе у Америчком рату за независност отпочеле. Овај конгрес је дошао после Првог континенталног конгреса, који је заседао од 5. септембра 1774. до 26. октобра 1774, у истом граду. Други Конгрес је управљао ратним напорима и вукао потезе према успостављању независности, усвојивши Декларацију независности Сједињених Држава 4. јула 1776. Како се бавио регрутовањем армија, управљањем стратегијом, постављањем дипломата и усвајањем званичних споразума, Други Континентални конгрес је "де факто" деловао као национална влада будућих Сједињених Држава.
Zweiter Kontinentalkongress
Der Zweite Kontinentalkongress war eine Versammlung von Delegierten, die von den regionalen Volksvertretungen der Dreizehn Kolonien in Britisch-Nordamerika im Sommer 1775 ernannt wurden. Der zweite Kontinentalkongress bestand vom 10. Mai 1775 bis zum 1. März 1781. Er tagte an wechselnden Orten. Seit 1775 bereitete der Kongress die amerikanische Revolution gegen England vor. Am 6. Juli 1775 rechtfertigte der Kongress in der "Declaration of the Causes and Necessity of Taking Up Arms – Darlegung der Gründe und Notwendigkeit, zu den Waffen zu greifen" den Ausbruch des amerikanischen Unabhängigkeitskriegs. Man schuf die Kontinentalarmee, zu deren Oberbefehlshaber George Washington ernannt wurde, und eine eigene Währung, den Kontinental-Dollar. Am 4. Juli 1776 wurde die von Thomas Jefferson verfasste Unabhängigkeitserklärung vorgelegt. Erster Unterzeichner war John Hancock, Präsident des Kontinentalkongresses. Der zweite Kontinentalkongress bestand aus 56 Mitgliedern. Stimmberechtigt waren aber nur die 13 Kolonien. Die Voraussetzungen für den Kongress wurden vom Ersten Kontinentalkongress geschaffen, der vom 5. September 1774 bis zum 26. Oktober 1774 getagt hatte. Dieser beschloss einen zweiten Kontinentalkongress im folgenden Jahr einzuberufen. Neben den Kolonien, die bereits am Ersten Kontinentalkongress teilgenommen hatten, wurden auch Québec, Saint John’s Island, Nova Scotia, Georgia, Ostflorida und Westflorida eingeladen, sich zu beteiligen. Keine der angeschriebenen Kolonien entsandte zu Beginn des Zweiten Kontinentalkongresses Delegierte, Georgia nahm aber ab dem folgenden Juli teil. Der Zweite Kontinentalkongress wurde vom Konföderationskongress "(Congress of the Confederation)" abgelöst, der sich am 1. März 1781 instituierte.
Другі Кантынентальны Кангрэс
Другі Кантынентальны Кангрэс (; 10 мая 1775 — 1 сакавіка 1781) — з'езд дэпутатаў ад 13 амерыканскіх калоній Вялікабрытаніі. Рашэнне аб скліканні другога Кантынентальнага Кангрэса было прынятае падчас першага Кантынентальнага Кангрэса ў 1774. Падчас работы другога Кантынентальнага Кангрэса прынімалі ўдзел 65 дэпутатаў ад усіх амерыканскіх калоній, хоць прадстаўнікі ад Джорджыі далучыліся да Кангрэсу толькі 20 ліпеня. Фактычна другі Кантынентальны Кангрэс узяў на сябе ролю нацыянальнага ўраду ў хадзе Вайны за незалежнасць ЗША.
הקונגרס הקונטיננטלי השני
הקונגרס הקונטיננטלי השני היה כינוס של נציגים משלוש-עשרה המושבות של בריטניה בצפון אמריקה שהחל להתאסף באביב של 1775, בפילדלפיה, פנסילבניה. הקונגרס הקונטיננטלי השני ניהל את המאמץ המלחמתי של המושבות, והפך לקונגרס עצמאי המייצג מדינות עצמאיות, כשאימץ את הכרזת העצמאות של ארצות הברית ב-4 ביולי 1776. הקונגרס גייס צבאות, תכנן אסטרטגיה, ומינה דיפלומטים וכך פעל כממשלה הלאומית דה-פקטו של מה שנהיה בהמשך, ארצות הברית.
Al Doilea Congres Continental
Cel de Al Doilea Congres Continental, conform originalului [The] Second Continental Congress a fost o adunare de delegați ai celor Treisprezece Colonii care s-au întrunit începând cu 10 mai 1775, în Philadelphia, Pennsylvania imediat după ce schimburile de focuri în cadrul American Revolutionary War începuseră.
Второй Континентальный конгресс
Второй Континентальный конгресс (10 мая 1775 — 1 марта 1781 года) — съезд депутатов от 13 американских колоний Великобритании, состоявшийся в Индепенденс-холле в Филадельфии, штат Пенсильвания. Решение о созыве второго Континентального конгресса было принято в ходе первого Континентального конгресса в 1774 году. В работе второго Континентального конгресса принимали участие 65 депутатов от всех американских колоний, хотя представители от Джорджии присоединились к конгрессу только 20 июля. Фактически второй Континентальный конгресс взял на себя роль национального правительства в ходе Войны за независимость США.
Toinen mannermaakongressi
Toinen mannermaakongressi () oli Pohjois-Amerikan kolmeatoista siirtokuntaa edustanut kokous, joka kokoontui alkujaan Philadelphiassa vuonna 1775. Se teki Yhdysvaltain syntymisen kannalta ratkaisevat päätökset vapaussodan aloittamisesta kesällä 1775 ja itsenäisyysjulistuksen hyväksymisestä 4. heinäkuuta 1776. Tämän jälkeen mannermaakongressi alkoi käytännössä toimia uuden valtion väliaikaisena hallituksena. Sodan vuoksi se joutui kokoontumaan eri kaupungeissa. Sen työ päättyi vasta vuonna 1781, jolloin perustuslakina toimineet konfederaatioartiklat astuivat voimaan ja konfederaation kongressi aloitti toimintansa Yhdysvaltojen ensimmäisenä varsinaisena lainsäädäntöelimenä.
Secondo congresso continentale
Il secondo congresso continentale fu una riunione di rappresentanti delle 13 colonie britanniche in nord America che avvenne fra il 10 maggio 1775 ed il 1º marzo 1781. Esso formulò la Dichiarazione d'indipendenza e gli Articoli della Confederazione. Durante la Rivoluzione americana, esso fu di fatto il governo nazionale degli Stati Uniti avendo deciso la guerra, diretto la strategia, nominato i diplomatici e steso formali trattati..
Другий Континентальний конгрес
Другий Континентальний конгрес (10 травня 1775 — 1 березня 1781) — з'їзд депутатів від 13 північноамериканських колоній Великої Британії. Рішення про скликання другого континентального конгресу було прийнято в ході Першого Континентального конгресу в 1774. У роботі другого континентального Конгресу брали участь 65 депутатів від усіх північноамериканських колоній, хоча представники від Джорджії приєдналися до Конгресу тільки 20 липня. Фактично другий Континентальний конгрес взяв на себе роль національного уряду в ході Війни за незалежність США.
Segundo Congresso Continental
O Segundo Congresso Continental foi uma convenção de delegados das Treze Colônias que se reuniram a partir de 10 de maio de 1775, em Filadélfia, Pensilvânia, logo após ter começado a luta na Guerra da Independência dos Estados Unidos. Dada a intransigência do governo inglês, os colonos juntos firmaram um documento em grande parte redigido por Thomas Jefferson: a Declaração da Independência dos Estados Unidos. Em tal ocasião, também deu-se a consagração de George Washington como primeiro comandante do Exército Continental, formado pelas milícias das colônias. Até março de 1781, agiu como o principal corpo legislativo representando os Estados Unidos, servindo como seu "de facto" governo provisório até o estabelecimento de uma autoridade federal permanente após a independência ser concretizada e reconhecida.
Segon Congrés Continental
S'anomena Segon Congrés Continental a la convenció de les Tretze Colònies dels anglesos als futurs Estats Units, que començà l'estiu de 1775 just després de l'esclat de la guerra entre la corona britànica i les colònies. La població estava molt conscienciada sobre el fet independentista com demostra la venda massiva de "Common sense" de Thomas Paine, i aquest aspecte es va discutir durant tot el juny on el màxim defensor era John Adams.
İkinci Kıtasal Kongre
İkinci Kıtasal Kongre, On Üç Koloni'den delegelerin yer aldığı ve Philadelphia'da 1775 yazında Amerika Bağımsızlık Savaşı'nın başlangıcının ardından toplanan kongredir. Philadelphia'da 5 Eylül 1774 ile 26 Ekim 1774 tarihleri arasında toplanan Birinci Kıtasal Kongre'yi takip etmiştir. Kongre sırasında sömürgelerin yürüttüğü savaş idare edilmiş ve 4 Temmuz 1776'da Amerikan Bağımsızlık Bildirisi'nin yayınlanmasıyla adım adım bağımsızlığa yönelim gerçekleşmiştir. Ordu yönetmesi, strateji belirlemesi, diplomat ataması ve resmî antlaşmalar imzalamasıyla kongre "de facto" olarak ulusal hükümet görevi görmüştür.
Đệ Nhị Quốc hội Lục địa
Đệ nhị Quốc hội Lục địa (tiếng Anh: "Second Continental Congress") tiếp theo sau Đệ nhất Quốc hội Lục địa là quốc hội từng nhóm họp ngắn ngủi suốt năm 1774 cũng tại thành phố Philadelphia. Đệ nhị Quốc hội đã điều hành nỗ lực chiến tranh thuộc địa và từng bước tiến đến giành độc lập, thông qua bản Tuyên ngôn độc lập Hoa Kỳ vào ngày 4 tháng 7 năm 1776. Bằng việc thành lập quân đội, điều hành chiến lược, bổ nhiệm các giới chức ngoại giao, và ký kết các hiệp ước chính thức, Quốc hội đã hành động như một chính phủ quốc gia "de facto" của một quốc gia mà sau đó trở thành Hiệp chúng quốc Hoa Kỳ. Với việc phê chuẩn Các điều khoản Hợp bang năm 1781, Quốc hội trở nên được biết đến với tên gọi là Quốc hội Hợp bang ("Congress of the Confederation").
Second Congrès continental
Le Second Congrès continental est le nom donné à l'assemblée de délégués des 13 colonies américaines qui siégea du au mars 1781. Il adopta la "Déclaration d'indépendance des États-Unis" du , ainsi que les "Articles de la Confédération". Pendant la révolution américaine, le Congrès fit office de gouvernement et prit des décisions concernant la politique étrangère, la guerre et la monnaie.
Second Continental Congress
The Second Continental Congress was a meeting of delegates from the Thirteen Colonies in America that united in the American Revolutionary War. It convened on May 10, 1775, with representatives from 12 of the colonies in Philadelphia, Pennsylvania shortly after the Battles of Lexington and Concord, succeeding the First Continental Congress which met in Philadelphia from September 5 to October 26, 1774. The Second Congress functioned as a "de facto" national government at the outset of the Revolutionary War by raising armies, directing strategy, appointing diplomats, and writing petitions such as the Declaration of the Causes and Necessity of Taking Up Arms and the Olive Branch Petition. All thirteen colonies were represented by the time the Congress adopted the Lee Resolution which declared independence from Britain on July 2, 1776, and the congress agreed to the Declaration of Independence two days later.
Segundo Congreso Continental
Se denomina Segundo Congreso Continental a la convención de delegados de las Trece Colonias norteamericanas, que comenzó sus reuniones el 10 de mayo de 1775, poco después del estallido de la Guerra de independencia de los Estados Unidos contra Gran Bretaña. Supuso una continuación del Primer Congreso Continental, que se reunió durante el año anterior, 1774. El segundo Congreso se hizo cargo del esfuerzo militar y se fue desplazando lentamente hacia la independencia, adoptando finalmente la Declaración de Independencia de los Estados Unidos el 4 de julio de 1776. Con la formación del ejército, la dirección de sus estrategias, el nombramiento de diplomáticos y suscribiendo tratados oficiales, el Congreso actuó de facto como gobierno de lo que se convertiría en los Estados Unidos. Con la ratificación de los artículos de la Confederación en 1781, el Congreso pasó a denominarse Congreso de la Confederación.
Druhý kontinentální kongres
Druhý kontinentální kongres (Second Continental Congress) byl setkáním delegátů ze třinácti kolonií v Americe v roce 1775.
Kongres Kontinental Kedua
Kongres Kontinental Kedua merupakan sebuah nama yang diberikan kepada majelis delegasi dari 13 koloni Amerika Serikat yang berlangsung pada 10 Mei 1775 hingga 1 Maret 1781. Kongres ini menyetujui "Deklarasi Kemerdekaan Amerika Serikat" pada 4 Juli 1776, serta "Pasal-Pasal Konfederasi". Selama Revolusi Amerika Serikat, Kongres ini bertindak sebagai pemerintah dan membuat keputusan mengenai kebijakan luar negeri, perang, dan mata uang.
Рат за независност Гвинеје Бисао
Рат за независност Гвинеје Бисао је био оружани сукоб и народноослободилачка борба коју је водила Афричка партија за независност Гвинеје и Зеленортских Острва (ПАИГЦ) против португалске колонијалне власти од 1963. до 1974. године.
Война за независимость Гвинеи-Бисау
Война за независимость Гвинеи-Бисау — вооруженный конфликт и национально-освободительная борьба в Гвинее-Бисау и Гвинее против Португалии между 1963 и 1974 годами, приведшие к независимости Гвинеи-Бисау, а год спустя — и Кабо-Верде. Часть Колониальной войны Португалии.
Guinea-Bissaun itsenäisyyssota
Guinea-Bissaun itsenäisyyssota oli aseellinen konflikti Portugalin Guineassa vuosien 1963 ja 1974 välillä. Sodassa taistelivat Portugali ja Guinean ja Kap Verden afrikkalainen itsenäisyyspuolue, joka oli Kuuban ja Neuvostoliiton tukema aseellinen itsenäisyysliike. Sota loppui kun Portugali hyväksyi Guinea-Bissaun itsenäisyyden vuonna 1974. Kap Verde itsenäistyi vuotta myöhemmin.
Guerra d'indipendenza della Guinea-Bissau
La Guerra di indipendenza della Guinea-Bissau fu un conflitto armato e una lotta di liberazione nazionale avvenuta nella Guinea portoghese, oggi Guinea-Bissau, tra il 1963 e il 1974.
جنگ استقلال گینه بیسائو
جنگ استقلال گینه بیسائو () به درگیری‌های مسلحانه برای استقلال این کشور اطلاق می‌شود که در سال‌های ۱۹۶۳ تا ۱۹۷۴ در گینه پرتغالی وجود داشت. این جنگ هنگامی که پرتغال، پس از انقلاب میخک سال ۱۹۷۴، استقلال گینه بیسائو را به رسمیت شناخت به پایان رسید.
Guerra de Independência da Guiné-Bissau
A guerra de independência na Guiné começou em 23 de janeiro de 1963, com o início das acções de guerrilha na região de Tite. Ao contrário do que aconteceu em Angola, desde o início que as forças portuguesas constataram estar diante de um adversário bem organizado e militarmente eficiente. De facto, o PAIGC dispôs sempre de equipamento de qualidade e do apoio quase total do governo da Guiné-Conacri, que lhe conferia total liberdade de movimentos para empreender acções de guerrilha na fronteira sul do território.
Guerra d'independència de Guinea Bissau
La Guerra d'independència de Guinea Bissau va ser un conflicte armat i la lluita d'alliberament nacional a la Guinea Portuguesa (actual Guinea Bissau) entre 1963 i 1974.
Guerre d'indépendance de la Guinée-Bissau
La guerre d'indépendance de la Guinée-Bissau est une guerre qui a eu lieu en Guinée portugaise entre 1963 et 1974. Combat entre le Portugal et le Parti africain pour l'indépendance de la Guinée et du Cap-Vert (PAIGC), un mouvement armé d'indépendance soutenu par Cuba et l'Union soviétique, la guerre est communément appelé « le Viêt Nam portugais » à cause du grand nombre d'hommes et de matériels dans un long et coûteux conflit de guérilla et à cause des troubles politiques internes générés au Portugal. La guerre prit fin quand le Portugal, après le révolution des Œillets en 1974, accorda l'indépendance à la Guinée-Bissau, puis au Cap-Vert un an plus tard.
Wojna o niepodległość Gwinei Bissau
Wojna o niepodległość Gwinei Bissau – konflikt trwający od 1963 do 1974 w Gwinei Bissau (epizodycznie na Wyspach Zielonego Przylądka), zakończony wyparciem Portugalczyków, oraz niepodległością kraju. Z wojskami portugalskimi starły się oddziały Afrykańskiej Partii Niepodległości Gwinei i Wysp Zielonego Przylądka (PAIGC).