adithya7/xlel_wd_dictionary huggingface dataset:
Напад у Цркви Свете Недеље
Напад у цркви Свете Недеље био је терористички напад на цркву Свете Недеље у Софији, Бугарска. Извршен је 16. априла 1925. године, када је група чланова Бугарске комунистичке партије (БКП) разнела кров цркве током опела генералу Константину Георгиеву, који је убијен у претходном нападу комуниста 14. априла. У нападу је убијено 200 људи, углавном из политичке и војне елите земље, а око 500 је рањено.
聖ネデリャ教会襲撃事件
聖ネデリャ教会襲撃事件（せいネデリャきょうかいしゅうげきじけん、 / "Atentat v tsarkvata "Sveta Nedelya""）は、1925年4月16日にブルガリアでおきたテロ事件。
Bombenanschlag auf die Kathedrale Sweta Nedelja
Das Bombenattentat auf die Kathedrale „Sweta Nedelja“ () war ein Attentat, das am 16. April 1925 auf die Kathedrale „Sweta Nedelja“ im Zentrum der bulgarischen Hauptstadt Sofia durch bulgarische Kommunisten verübt wurde. Die Attentäter wurden dabei von der Kommunistischen Internationale (kurz: Komintern) und der Sowjetunion unterstützt.
הפיגוע בכנסיית סווטה נדליה
הפיגוע בכנסיית סְוֶוטָה נֶדֶלְיַה (בבולגרית: Атентат в църквата Света Неделя) הוא פיגוע הטרור הגדול ביותר בהיסטוריה של בולגריה המודרנית, שהתבצע בצהרי ה-16 באפריל 1925 בכנסיית "סווטה נדליה" אשר בסופיה בירת בולגריה. חברי תא מחתרתי של המפלגה הקומוניסטית הבולגרית שפעלו בהשראתה של ברית המועצות, הניחו פצצה רבת עוצמה שכוונה להתפוצץ בעת טקס ההלוויה שנערך לגנרל קונסטנטין גאורגייב אשר נרצח יומיים קודם לכן, ונועדה לחסל את המלך בוריס השלישי וראשי ממשלו אשר אמורים היו להשתתף בהלוויה. 160 בני אדם נהרגו ובכללם אישי צבא וממשל בכירים ועוד 320 נפצעו. המלך בוריס השלישי שאיחר לטקס ניצל.
Взрыв в соборе Святой Недели
Нападение на Собор Святой Недели () — террористический акт, организованный коммунистами 16 апреля 1925 года в кафедральном соборе Софийской митрополии на отпевании убитого 14 апреля того же года генерала .
Атентат в църквата „Света Неделя“
Атентатът в църквата „Света Неделя“ е най-големият терористичен акт в историята на България. Извършен е на 16 април 1925 година, Велики четвъртък, от група крайнолеви дейци на Военната организация (ВО) на Българската комунистическа партия (БКП), които взривяват покрива на църквата „Света Неделя“ в София. По това време в нея се провежда церемонията по погребението на генерал Константин Георгиев, убит на 14 април същата година от други дейци на комунистите. Специалната цел на атентата е да бъде ликвидиран военният и политическият елит на страната. При атентата загиват 134 души, а ранените са около 500, като част от тях умират по-късно от раните си.
Attentato di Sveta Nedelja
L'attentato di Sveta Nedelja (in bulgaro: Атентат в църквата „Света Неделя“, "Atentat v cărkvata "Sveta Nedelja"") fu un attacco terroristico alla cattedrale di Sveta Nedelja in Bulgaria. Fu attuato il 16 aprile 1925, quando un gruppo di uomini del Partito Comunista Bulgaro (PCB) fece esplodere il tetto della cattedrale di Sveta Nedelja nella capitale bulgara Sofia, in occasione del funerale del generale Konstantin Georgiev, che era stato ucciso in un precedente attentato di matrice comunista il 14 aprile. 163 persone, soprattutto facenti parte dell'élite politica e militare del paese furono uccise nell'attentato, e circa 240 rimasero ferite.
Напад на Собор Святої Неділі
Напад на Собор Святої Неділі () — подія, що сталась 16 квітня 1925 року в Соборі Святої Неділі на відспівуванні убитого 14 квітня того ж року генерала Константина Георгієва. Тоді групою лівих комуністів з Військової організації Болгарської комуністичної партії (БКП) було підготовлено вибух православного собору, що мав на меті знищення військово-політичної еліти режиму царя Бориса III.
Attentat de la cathédrale Sainte-Nédélia de Sofia
L’attentat de la cathédrale Sveta-Nedelja de Sofia est l’acte terroriste le plus meurtrier qu’ait connu le Royaume de Bulgarie. Perpétré le 16 avril 1925, par des membres du Parti communiste bulgare (PCB), l’action se déroule pendant les funérailles du général Konstantin Georgiev, assassiné deux jours auparavant par des bolcheviks. Au cours de la cérémonie, le dôme principal de la cathédrale explose et tombe sur l’assemblée provoquant la mort de cent cinquante personnes, dont de nombreux hommes politiques et officiers supérieurs, ainsi qu'un certain nombre de civils.
Atentát na chrám svätej Nedele
Atentát na Chrám svätej Nedele v bulharskej Sofii sa uskutočnil 16. apríla 1925. Išlo o veľký bombový útok spáchaný počas pohrebnej liturgie za bulharského generála Konstantina Georgieva. Uskutočnila ho skupina teroristov z Bulharskej komunistickej strany a zahynulo pri ňom celkovo 213 ľudí, predovšetkým členov vysokopostavenej politickej a armádnej elity, ďalších okolo 500 bolo zranených. Dodnes ide o najväčší teroristický útok v dejinách Bulharska.
Zamach bombowy w cerkwi „Sweta Nedela”
Zamach bombowy w cerkwi „Sweta Nedela” – najbardziej krwawy w historii Bułgarii zamach terrorystyczny, przeprowadzony przez radykalnych działaczy Bułgarskiej Partii Komunistycznej w sofijskiej cerkwi „Sweta Nedela”. Zamachu dokonano w Wielki Czwartek 16 kwietnia 1925, podczas uroczystości pogrzebowych generała Kosty Georgijewa. Celem ataku, przeprowadzonego za pomocą detonacji ukrytych ładunków wybuchowych, był car Borys III oraz wojskowe i polityczne elity kraju. W wyniku eksplozji śmierć poniosło 213 osób, zaś ok. 500 zostało rannych. Sam monarcha ocalał, gdyż w momencie wybuchu nie przebywał w świątyni. W odpowiedzi na zamach rząd Aleksandyra Cankowa wprowadził stan wojenny oraz nasilił represje wymierzone przeciwko komunistom i ich sympatykom.
St Nedelya Church assault
The St Nedelya Church assault was a terrorist attack on St Nedelya Church in Sofia, Bulgaria. It was carried out on 16 April 1925, when a group of the Military Organisation of the Bulgarian Communist Party (BCP,) directed and supplied by the Soviet Military Intelligence (Soviet resident Boris Ivanov headed the operation, Vladimir Nesterovich smuggled the explosives,) blew up the church's roof during the funeral service of General Konstantin Georgiev, who had been killed in a previous communist assault on 14 April. 150 people, mainly from the country's political and military elite, were killed in the attack and around 500 bystander believers, who attended the liturgy, were injured.
Atentado en la Catedral de Sveta-Nedelya
El atentado de la Catedral de Sveta-Nedelya de Sofía es el acto terrorista más mortífero acaecido en la historia de Bulgaria. Perpetrado el 16 de abril de 1925 por miembros del Partido Comunista Búlgaro (PCB), la acción tuvo lugar durante los funerales del general Konstantin Georgiev, que había sido asesinado dos días antes por los bolcheviques. Produciéndose mientras se desarrollaba la ceremonia, la cúpula principal de la Catedral explotó y al caer sobre la concurrencia provocó la muerte de 128 personas, entre ellas numerosos políticos y oficiales destacados del Ejército búlgaro.
Atentát v katedrále svaté Dominiky
Atentát v katedrále sv. Dominiky v bulharské Sofii se uskutečnil 16. dubna 1925. Šlo o velký bombový útok spáchaný během pohřbu bulharského generála Konstantina Georgieva. Provedla jej skupina bulharských komunistů a zahynulo při něm celkem 213 lidí, především členů politické a vojenské elity země, dalších 500 lidí bylo zraněno. Je nejhorším útokem v dějinách Bulharska.
Руско освајање Сибира
Руско освајање Сибира () било је постепено ширење Руског Царства на исток преко Урала, од похода Јермака Тимофејевича (1581) и освајања Сибирског Каната (1598) до краја 17. века.
ロシアのシベリア征服
ロシアのシベリア征服はシビル・ハン国がロシア人探検家の活動で弱体化していった封臣制度の緩んだ政治構造になった16世紀と17世紀に起きた。数では勝ったが、ロシア人は忠誠心を変え襲撃を行う遠くの要塞を作るために様々な家族単位の部族に圧力をかけた。これに対抗して汗は家臣にイスラム教を課し収税機構を改革することで支配を中央集権化しようとした。
Rysslands erövring av Sibirien
Rysslands erövring av Sibirien var en följd av ekonomiska, politiska och militärpolitiska strävanden. Erövringen påbörjades på 1500-talet och var inte avslutad förrän mot slutet av 1800-talet.
Ρωσική κατάκτηση της Σιβηρίας
Η ρωσική κατάκτηση της Σιβηρίας (ρωσικά: Покорение Сибири) πραγματοποιήθηκε τον 16ο και 17ο αιώνα, όταν το Χανάτο της Σιβηρίας είχε γίνει μια αδύναμη πολιτική δομή υποτελών που υπονομεύονταν από τις δραστηριότητες Ρώσων εξερευνητών. Αν και λιγότεροι, οι Ρώσοι πίεζαν τις διάφορες οικογενειακές φυλές να αλλάξουν την πίστη τους και δημιουργούσαν απομακρυσμένα οχυρά από τα οποία διενεργούσαν επιδρομές. Για να το αντιμετωπίσει αυτό, ο Κουτσούμ Χαν προσπάθησε να συγκεντρώσει την εξουσία του επιβάλλοντας το Ισλάμ στους υπηκόους του και αναμορφώνοντας το φορολογικό σύστημα.
Cucerirea Siberiei de căre ruși
Cucerireas Siberiei de către ruși s-a desfășurat de-a lungul secolelor al XVI-lea și al XVII-lea, o perioadă în care Hanatul Siberiei s-a transformat treptat într-o structură slabă de entități statale vasale, care au fost continuu subminate de activitățile exploratorilor ruși. Deși s-au aflat în majoritatea cazurilor în inferioritatea numerică, rușii au reușit să facă presiuni asupra triburilor organizate pe baze familiale să își schimbe loialitățile. De asemenea, rușii au înființat forturi aflate la mare depărtare, de unde au organizat raiduri de cucerire. Pentru contracararea acestor acțiuni, Küçüm Han a încercat să-și centralizeze guvernarea, să impună Islamulul supușilor săi și să reformeze sistemul de colectarea a taxelor. subiecților săi și reformând aparatul de colectare a taxelor.
Покорение Сибири
Покорение (присоединение) Сибири — исторический процесс включения Сибири и Дальнего Востока в состав Русского (Российского) государства со второй половины XVI до конца XVII века. Традиционно считается начатым в 1581 году походом Ермака против Сибирского ханства. Присоединение Сибири и Дальнего Востока к России встречало сопротивление местных жителей и происходило на фоне ожесточенных боев коренных народов с русскими казаками, которые часто допускали жестокость по отношению к коренным народам.
Siperian valloitus
Venäjä valloitti Siperian 1500- ja 1600-luvuilla. 1700- ja 1800-luvuilla venäläiset siirtokunnat kattoivat jo alueen, joka ulottui Pohjois-Amerikan länsirannikolle asti. Siperian hallinta toi Venäjälle merkittävät tulot, kun se sai osuutensa alueen turkiskaupan tuloista. Siperian valloituksen myötä alueen alkuperäisasukkaat myös kristillistyivät ja venäläistyivät.
Ruska zasedba Sibirije
Rusko osvajanje Sibirije se je dogajalo v 16. in 17. stoletju, ko je Sibirski kanat postal ohlapna politična struktura vazalov, ki so jih spodkopavale dejavnosti ruskih raziskovalcev. Čeprav so bili Rusi številčnejši, so na več družinskih plemen pritiskali, da so spremenili zvestobo in ustanovili oddaljene utrdbe, iz katerih so izvajali napade. Da bi se zoperstavil temu, je Kučum kan poskušal centralizirati svojo vladavino tako, da je svojim subjektom vsiljeval islam in reformiral svoj aparat za pobiranje davkov.
Conquista russa della Siberia
La conquista russa della Siberia fu un atto di colonialismo russo che ebbe luogo nel XVI secolo, quando il khanato di Sibir divenne una debole struttura politica di vassallaggi sempre più minacciate dalle attività degli esploratori russi, i quali, sebbene in minoranza numerica, coinvolsero le differenti tribù familiari per cambiare la loro politica di lealtà e stabilire fortezze distanti dalle quali muovere assalti. Come reazione, il khan Küçüm tentò di centralizzare il suo potere imponendo l'Islam ai suoi sudditi e riformando il sistema di riscossione delle imposte.
러시아의 시베리아 정복
러시아의 시베리아 정복은 1580년 예르마크 티모페예비치가 540명의 코사크를 이끌고 시작하였다. 이들은 배타고 시베리아의 여러 강줄기를 따라 동진하였다.
Колонізація Сибіру
Колонізація Сибіру, також підкорення Сибіру — історичний процес включення Сибіру і Далекого Сходу до складу Московії (Московського царства) з другої половини XVI до початку XX століття. Традиційно вважається розпочатим у 1580 році походом Єрмака проти Сибірського ханства. Приєднання Сибіру і Далекого Сходу до Росії зустрічало опір місцевих жителів і відбувалося на тлі запеклих боїв корінних народів проти московських загарбників, які часто допускали жорстокість по відношенню до корінних народів.
فتح سیبری به دست روس‌ها
فتح سیبری به دست روس‌ها در قرن ۱۶ و ۱۷ میلادی هنگامی که حکومت خانات سیبر تبدیل به یک ساختار سیاسی دست‌نشاندهٔ وابسته به فعالیت کاشفان روسی شد، رخ داد. گرچه روس‌ها از نفرات بیشتری برخوردار بودند، خاندان‌های مختلفی را برای تغییر وفاداری و تأسیس قلعه‌های دوردست که از آنجا یورش‌هایشان را پیش ببردند، تحت فشار قرار دادند. کوچوم خان برای مقابله با این کار سعی کرد با وادارسازی مردم خود برای مسلمان شدن و اصلاح دستگاه جمع‌آوری مالیات، حکومت خود را یکپارچه کند.
俄羅斯征服西伯利亞
俄羅斯征服西伯利亞開始於1581年，商人斯特羅加諾夫家族進行羽絨貿易，招聘哥薩克領袖葉爾馬克·齊莫菲葉維奇，開始向西伯利亞進攻。葉爾馬克打敗西伯利亞汗國將國界伸延至鄂畢河及額爾齊斯河，直到19世紀末期吞併整個西伯利亞。
Conquista russa da Sibéria
A conquista russa da Sibéria ocorreu nos séculos XVI e XVII, quando o Canato de Sibir tornou-se uma estrutura política solta da vassalagem que estava sendo prejudicada pelas atividades dos exploradores russos. No entanto, os russos tenham pressionado as várias tribos para mudar as suas alianças políticas e tenham estabelecido fortes distantes a partir dos quais realizavam incursões. Para contrariar isso, o Cã
Rosyjska kolonizacja Azji
Rosyjska kolonizacja Azji – kolonizacja znacznych obszarów Azji Północnej, Środkowej i Kaukazu przebiegająca w okresie od XV do XX wieku. Kolonizacja miała odmienny przebieg od większości ekspansji kolonialnych innych państw europejskich i polegała w znacznej mierze na bezpośrednim wcielaniu opanowanych obszarów do państwa rosyjskiego. Wyjątkiem były tu m.in. niektóre kraje kaukaskie i środkowoazjatyckie, którym przez długi okres przysługiwały pewne atrybuty państwowości.
Russian conquest of Siberia
The Russian conquest of Siberia took place in the 16th and 17th centuries, when the Khanate of Sibir became a loose political structure of vassalages that were being undermined by the activities of Russian explorers. Although outnumbered, the Russians pressured the various family-based tribes into changing their loyalties and establishing distant forts from which they conducted raids. To counter this, Kuchum Khan attempted to centralize his rule by imposing Islam on his subjects and reforming his tax-collecting apparatus.
Conquista rusa de Siberia
La conquista rusa de Siberia tuvo lugar en el siglo XVI, cuando el Kanato de Siberia se convirtió en una débil estructura política de vasallajes que estaban siendo minados por las actividades de los exploradores rusos, los cuales, a pesar de ser superados en número, coaccionaron a las diferentes tribus familiares para cambiar su política de lealtad y establecer fortalezas distantes desde las cuales organizaran asaltos. Para contestar, el Kan Küçüm intentó centralizar su poder imponiendo el Islam a sus súbditos y reformando su forma de recaudación de impuestos.
Ruské dobytí Sibiře
Ruské dobytí Sibiře proběhlo během 16. a 17. století. Začalo postupnou infiltrací území, tedy vytvářením obchodních základen na území Sibiřského chanátu prostřednictvím tzv. průzkumných expedic. Když se vládce chanátu začal proti této hrozbě stavět (snahou o centralizaci a islamizaci říše, ale i přímými útoky na ruské obchodní základny), Rusové zasáhli vojensky a postupně celou Sibiř dobyli a oblast rusifikovali. Domorodé kmeny ovládli a řada z nich byla zcela vyhubena, zčásti násilnými akcemi kozáků, zčásti epidemiemi chorob, zejména neštovic.
الفتح الروسي لسيبيريا
وقع الاستعمار الروسي لسيبيريا في القرن 16، عندما أصبح خانات سيبيريا ضعافا ومقوضين بأنشطة المستكشفين الروس الذين، وإن كانوا قليلين، أرغموا القبائل الأسرية إلى تغيير ولائهم وإقامة الحصون البعيدة وقاموا بشن غارات وهجومات. لمواجهة هذا قام الخان كوشوم بمحاولة لتركيز حكمه من خلال فرض الإسلام على رعاياه، وإصلاح جهاز جمع الضرائب.
Операција Љето ’95
Операција Љето 95 је назив војне операције хрватских снага у рату у Босни и Херцеговини. Трајала је од 25. до 30. јула 1995. године. Током 5 дана борби, хрватске снаге су поразиле 2. крајишки корпус Војске Републике Српске (ВРС) и заузеле Грахово и Гламоч. Хрватске снаге су заузеле 300 км² око Грахова и 1.300 км² око Гламоча. Ова операција је била и увертира за општи напад на Републику Српску Крајину.
Операция «Лето ’95»
Операция «Лето ’95» (, ) — совместная наступательная операция в ходе войны за независимость Хорватии и Боснийской войны, предпринятая вооружёнными силами Хорватии и Боснии и Герцеговины при участии военных формирований самопровозглашённой Хорватской республики Герцег-Босна — Хорватским советом обороны — против войск Республики Сербской на западе Боснии и Герцеговины в июле 1995. Июльское наступление хорватских войск, позволившее им выйти в тыл Сербской Краины, заложило фундамент августовской операции «Буря», в ходе которой это государственное образование было ликвидировано.
Operaatio Kesä-95
Operaatio Kesä-95 (, ) oli kroaattien hyökkäys Dinaarisilla Alpeilla Bosnia-hartsegovinan serbejä vastaan 25. - 30. heinäkuuta 1995 Kroatian sodan loppuvaiheessa.
Операція «Літо '95»
Операція «Літо '95» () — спільний військовий наступ частин хорватської армії та Хорватської ради оборони в Західній Боснії і Герцеговині в липні 1995 року під час хорватської війни за незалежність та війни в Боснії. Закінчився рішучою перемогою хорватських військ, проклавши шлях операції «Буря», наміченій на серпень того самого року.
Operation Summer '95
Operation Summer '95 () was a joint military offensive of the Croatian Army (HV) and the Croatian Defence Council (HVO) that took place north-west of the Livanjsko Polje, and around Bosansko Grahovo and Glamoč in western Bosnia and Herzegovina. The operation was carried out between 25 and 29 July 1995, during the Croatian War of Independence and the Bosnian War. The attacking force of 8,500 troops commanded by HV's Lieutenant General Ante Gotovina initially encountered strong resistance from the 5,500-strong Army of Republika Srpska (VRS) 2nd Krajina Corps. The HV/HVO pushed the VRS back, capturing about of territory and consequently intercepting the KninDrvar roada critical supply route of the self-declared Republic of Serbian Krajina (RSK). The operation failed to achieve its declared primary goal of drawing VRS units away from the besieged city of Bihać, but it placed the HV in position to capture the RSK's capital Knin in Operation Storm days later.
Masakr u Albaniji 1951.
Masakr u Albaniji 1951. godine "(albanski: Masakra e Albanija 1951 në)" bio je zločin protiv čovečnosti bez procesuiranja u kome je režim pod vođstvom ozloglašenog komuniste i staljiniste Envera Hodže, likvidirao 22 intelektualaca 25. i 26. februara 1951. godine. Egzekuciju su izvršili pripadnici Sigurimija, na osnovu odluke Politbiroa Centralnog komiteta Komunističke partije Albanije. Razlog za ovu akciju bila je eksplozija bačene bombe u dvoriste sovjetske ambasade u Tirani, koju su organizovali antikomunisti iz podzemlja Tirane. Kao rezultat toga, uticajne ličnosti sposobne da konsoliduju albansku opoziciju i suprotstave se režimu fizički su eliminisane.
Резня 1951 года в Албании
Резня 1951 года в Албании () — бессудное убийство в НРА 22 представителей албанской интеллигенции и предпринимательства 25 февраля—26 февраля 1951 года. Совершена Сигурими по решению политбюро ЦК компартии Албании. Предлогом для акции послужил взрыв на территории советского посольства, организованный подпольщиками-антикоммунистами. В результате были физически ликвидированы влиятельные деятели, способные консолидировать оппозицию режиму. В 1991 году погибшие были официально признаны невиновными, в 2008 году посмертно награждены орденом «Честь нации».
1951 executions in Albania
The People's Republic of Albania executed 22 intellectuals without trial on 26 February 1951, as ordered by Enver Hoxha. They were accused of bombing the Soviet embassy in Tirana. The victims were 21 males and one female. One day earlier, Jonuz Kaceli was killed while accused of the same crime. It was the first time the Agitation and Propaganda law was used.
Велики сибирски ледени поход
Велики сибирски ледени поход () је био последица пораза Беле армије против Црвене армије у Руском грађанском рату. Поход је био у јануару и фебруару 1920.
Вялікі Сібірскі Ледзяны паход
Вялікі Сібірскі Ледзяны паход — прынятая ў Белым руху назва адступлення Усходняга фронту войскі адмірала Калчака на ўсход узімку 1920 года. Падчас аперацыі ў цяжкіх умовах сібірскай зімы быў здзейснены бяспрыкладны па працягласці, амаль 2000-кіламятровы конна-пешы пераход ад Барнаула і Нованікалаеўска да Чыты.
Великий Сибирский Ледяной поход
Вели́кий Сиби́рский Ледяно́й похо́д — принятое в Белом движении название отступления Восточного фронта Русской армии на восток зимой 1920 года. В ходе не прекращающихся боёв с наступающей Красной армией в тяжелейших условиях сибирской зимы частями Русской армии был совершён беспримерный по протяжённости, почти 2500-километровый конно-пеший переход от Барнаула и Ново-Николаевска до Читы.
Grande marcia nel ghiaccio siberiano
La Grande marcia nel ghiaccio siberiano fu la ritirata invernale delle truppe dell'Armata Bianca di Vladimir Kappel' nel corso della Guerra civile russa, tra il gennaio e il febbraio del 1918.
西伯利亞冰雪大行軍
西伯利亞冰雪大行軍（）為俄國內戰期間，由白軍將領弗拉基米爾·卡佩爾在1920年1月至2月間所指揮的一次軍事行動。
Grande marche de glace de Sibérie
La grande marche de glace de Sibérie (en , "Veliki Sibirski Ledianoï pokhod") est le nom donné à la retraite, en plein hiver sibérien, des Armées blanches de Vladimir Kappel, durant la guerre civile russe, en janvier-février 1920.
Wielki Syberyjski Marsz Lodowy
Wielki Syberyjski Marsz Lodowy (ros. Великий Сибирский Ледяной поход) – odwrót Białej Armii Rosyjskiej adm. Aleksandra Kołczaka z Omska poprzez region Irkucka do Czyty, pod naciskiem nacierających od zachodu sił Frontu Wschodniego Armii Czerwonej. Operacją dowodził początkowo gen. Władimir Kappel, zaś po jego śmierci dowództwo przejął gen. Siergiej Wojciechowski.
Great Siberian Ice March
The Great Siberian Ice March (Russian: Великий Сибирский Ледяной поход, "Velikiy Sibirskiy Ledyanoy pokhod") was the name given to the 2000-kilometer winter retreat of Admiral Kolchak's Siberian Army from Omsk to Chita, in the course of the Russian Civil War between 14 November 1919 and March 1920.
Gran Marcha Helada Siberiana
La Gran Marcha Helada Siberiana (en ruso: "Великий Сибирский Ледяной поход", "Velikiy Sibirskiy Ledyanoy pokhod") fue la retirada de invierno del Ejército Blanco ruso de Vladimir Kappel en el curso de la Guerra Civil Rusa en enero-febrero de 1920.
Store sibiriske ismarch
Den store sibiriske ismarch ("ru": Великий Сибирский Ледяной поход) er betegnelsen for den retræte, som Vladimir Kappels hvide hærenheder under den russiske borgerkrig foretog i januar-februar 1920.
Мартовски пуч
Мартовски пуч представља војни пуч од 27. марта 1941. године, који је извела завереничка група високих официра Југословенске војске на челу са бригадним генералом војног ваздухопловства Боривојем Мирковићем збацивши с власти трочлано краљевско намесништво, кнеза Павла Карађорђевића, др Раденка Станковића, др Иву Перовића, Владу Драгише Цветковића и Влатка Мачека, која је два дана раније, 25. марта 1941. потписала протокол у Бечу о приступању Краљевине Југославије Тројном пакту.
Jugoslawischer Staatsstreich 1941
Der Jugoslawische Staatsstreich ereignete sich am 27. März 1941 in Belgrad im Königreich Jugoslawien. (Durch einen in der Nacht vom 26. zum 27. 3. von einer Offiziers-gruppe verübten, nach anglo-amerikanischen Angaben mit einer halben Million Pfund Bestechungsgeldern bezahlten Staatsstreich wurde die Regierung Cvetković gestürzt, wurden die Regierungsmitglieder verhaftet, der Prinzregent Paul ge-zwungen, das Land zu verlassen und der siebzehnjährige König Peter auf den Thron gehoben, der den bis dahin politisch unbekannten General Simović zum Ministerpräsidenten ernannte.) Durch die Besetzung verschiedener bedeutender Regierungsgebäude in ganz Belgrad sowie des Königshofs wurde die Regierung unter Prinzregent Paul gestürzt. Geplant und durchgeführt wurde der Putsch von einer pro-westlichen Gruppe serbischer Offiziere der jugoslawischen Luftwaffe. Vor allem richtete er sich gegen die Zusammenarbeit der Regierung mit den Achsenmächten im Zweiten Weltkrieg.
Γιουγκοσλαβικό πραξικόπημα
Στης 27 Μαρτίου του 1941 φιλελεύθεροι κεντροδεξιοί υπό τον φόβο για κάποιας εμπλοκής στον Β΄ Παγκόσμιο Πόλεμο διοργάνωσαν πραξικόπημα το οποίο είχε ως κύριο στόχο την ανατροπή της ακροδεξιάς ναζιστικής κυβέρνησης.