adithya7/xlel_wd_dictionary huggingface dataset:
Rúrská krize
Rúrská krize (, obsazení Porúři) začala roku 1923 v Německu. Název dostala podle řeky Rúr ().
احتلال الرور
احتلال الرور هو فترة احتلال فرنسا وبلجيكا العسكري لمنطقة الرور الألمانية بين 11 يناير 1923 و25 أغسطس 1925.
Pendudukan Ruhr
Pendudukan Ruhr antara tahun 1923 hingga 1925 oleh tentara Prancis dan Belgia adalah tanggapan terhadap kegagalan Republik Weimar (dibawah pimpinan Kanselir Cuno) untuk membayar ganti rugi Perang Dunia I.
Krimveldtochten (1687-1689)
De Krimveldtochten van 1687 en 1689 (Russisch: Крымские походы 1687 и 1689; "Krymskije pochody 1687 i 1689") waren veldtochten van het Russische leger tegen het Kanaat van de Krim. Ze waren onderdeel van de Tweede Russisch-Turkse Oorlog.
Krimfeldzüge
Krimfeldzüge () waren zwei Feldzüge des russischen Heeres gegen das Krimkhanat in den Jahren 1687 und 1689. Sie waren Teil des Russisch-Türkischen Kriegs 1686–1700.
Крымские походы
Крымские походы — военные походы русской армии против Крымского ханства, предпринятые в 1687 и 1689 годах. Они были частью Русско-турецкой войны 1686—1700 годов и частью масштабной европейской Великой Турецкой войны.
Кримські походи
Кри́мські похо́ди — військові походи московсько-українських військ проти Кримського ханства в 1687 та 1689 рр.
Campagnes de Crimée
Les campagnes de Crimée de 1687 et 1689 ont été menées par l'Empire russe, alors dirigé par la régente Sophia Alexeievna, contre le khanat de Crimée, vassal du sultan ottoman (Suleiman II monte sur le trône en , remplaçant Mehmed IV, qui avait fait, sans succès, le siège de Vienne en 1683). On peut les intégrer à la guerre russo-turque de 1686-1700 et aux guerres russo-criméennes. L'échec de ces campagnes, qui visait notamment l'obtention d'un accès à la mer d'Azov, aurait été une des causes de l'expulsion du pouvoir de la régente, remplacée par son demi-frère Pierre le Grand.
Crimean campaigns of 1687 and 1689
The Crimean campaigns of 1687 and 1689 (, ) were two military campaigns of the Tsardom of Russia against the Crimean Khanate. They were a part of the Russo-Turkish War (1686–1700) and Russo-Crimean Wars. These were the first Russian forces to come close to Crimea since 1569. They failed due to poor planning and the practical problem of moving such a large force across the steppe but nonetheless played a key role in halting the Ottoman expansion in Europe. The campaigns came as a surprise for the Ottoman leadership, spoiled its plans to invade Poland and Hungary and forced it to move significant forces from Europe to the east, which greatly helped the League in its struggle against the Ottomans.
Campañas de Crimea
Las Campañas de Crimea de 1687 y 1689 fueron organizadas por Sofía Alekséyevna Románova, regente del Zarato ruso, contra el Janato de Crimea, vasallo del sultán otomano Mehmed IV (que había asediado sin éxito Viena en 1683), y a partir de noviembre de 1687, de su hermano Suleiman II. Pueden ser integradas en la guerra ruso-turca de 1686 a 1700 y en las guerras ruso-crimeanas. El fracaso de estas campañas, que buscaban principalmente la obtención de un acceso al mar de Azov, fue una de las causas de la expulsión del poder de la regente, reemplazada por su hermanastro Pedro I el Grande.
Azovveldtochten
De Azovveldtochten van 1695 tot 1696 (Russisch: Азовские походы) waren twee veldtochten van het Russische leger tijdens de Tweede Russisch-Turkse Oorlog, die werden geleid door tsaar Peter I en waren gericht op het veroveren van het Turkse fort van Azov (met een garnizoen van 7000 man), die de Russische toegang tot de Zee van Azov en de Zwarte Zee blokkeerde.
Азовски поход
Азовски поход () је био руски војни поход Петра Великог против Турака, са жељом да Русија изађе на Азовско и Црно море. Поход је био део руско-турских ратова 1686-1700. године. Након пораза у Кримском походу овај пут војска је транспортована рекама, а не далеким степама. Главна мета је била турска тврђава Азов са око 7.000 војника.
Asowfeldzüge
Asowfeldzüge () waren zwei Feldzüge des russischen Heeres gegen das Osmanische Reich in den Jahren 1695/96. Sie waren Teil des Russisch-Türkischen Krieges 1686–1700.
מערכות אזוב
מערכות אזוב - מערכות צבאיות שניהלה רוסיה הצארית בשנים 1696-1695 נגד האימפריה העות'מאנית, כחלק מהמלחמה העות'מאנית-רוסית (1686–1700), והסתיימו בכיבוש מבצר אזוב על ידי הרוסים וקבלת מוצא לחוף ים אזוב.
Campaniile din Azov
Campaniile din Azov ale țarului Petru cel Mare din 1695-1696 (în limba rusă: " Азовские походы Петра I ") sunt două acțiuni militare din timpul războiul ruso-turc, 1686-1700 conduse de țarul Petru cel Mare, care au avut ca scop capturarea fortăreței otomane Azov. Fortăreața, apărată de o garnizoană de 7.000 de soldați, bloca accesul Rusiei la Marea Azov și la Marea Neagră.
Азовские походы Петра I
Азовские походы 1695 и 1696 годов — военные кампании России против Османской империи; были продолжением начатой правительством регентши Софьи Алексеевны войны с Османской империей и Крымом; предприняты Петром I в начале его правления и закончились взятием турецкой крепости Азов. Они могут считаться первым значительным свершением молодого царя.
Campagna d'Azov
La campagna d'Azov fu un'operazione militare condotta nel 1695 dall'imperatore russo Pietro il Grande per conquistare la città di Azov, in mano ai turchi.
Азовські походи (1695—1696)
Азовські походи 1695—1696 — походи московських військ і флоту та українських козацьких полків на Азов і пониззя Дніпра під час Московсько-турецької війни 1686—1700. Безпосередньою метою походів було здобуття фортеці Азова у гирлі річки Дон.
Campanyes d'Azov
Les Campanyes d'Azov - Азо́вские похо́ды - foren dues campanyes militars russes desenvolupades el 1695 i 1696 durant la Guerra russo-turca (1686-1700), encapçalada per Pere el Gran amb l'objectiu de capturar la fortificació otomana d'Azov (amb una guarnició de 7.000 homes), que bloquejava l'accés rus al Mar d'Azov i a la Mar Negra. Atès que les Campanyes de Crimea de 1687 i 1689 havien fracassat a causa de les dificultats d'operar amb un gran exèrcit per l'estepa, Pere decidí provar una aproximació fluvial.
Campagnes d'Azov
Les campagnes d'Azov sont deux campagnes militaires conduites en 1695 et 1696 contre l'empire Ottoman par Pierre le grand. Elles s'inscrivent dans la guerre russo-turque de 1686-1700 commencée par la régente Sophie Alexeïevna. Engagées par le jeune roi au début de son règne, et se terminant par la prise de la , qui bloquait l'accès de la Russie à la mer d'Azov, elles peuvent être considérées comme son premier succès important.
Pochód azowski
Pochód azowski (1695–1696) – atak wojsk i floty rosyjskiej, wraz z kozactwem naddnieprzańskim na Azow oraz tereny w dolnym biegu Dniepru w czasie wojny rosyjsko-tureckiej (1686–1700). Następstwem pochodu było zdobycie przez cara Piotra I fortecy Azow i ujścia rzeki Don.
Azov campaigns (1695–1696)
The Azov campaigns of 1695–1696 (, "Azovskiye Pokhody"), were two Russian military campaigns during the Russo-Turkish War of 1686–1700, led by Peter the Great and aimed at capturing the Turkish fortress of Azov (garrison - 7,000 men) with the aim of controlling the southern mouth of the Don River gaining access to the Sea of Azov and entrance to the Black Sea. Despite stubborn resistance and heavy casualties, the Russians under General Sheremetev after a failed siege in 1695 managed to capture the fort, accompanied by a naval force, in July 1696, marking the first major Russian victory against the Turks
Campañas de Azov
Las campañas de Azov de 1695-1696 (, "Azovskiye Pokhody") fueron dos campañas militares rusas durante la guerra ruso-turca (1686-1700), lideradas por Pedro I de Rusia y destinadas a capturar la fortaleza turca de Azov (con una guarnición de ), que había estado bloqueando el acceso de Rusia al mar de Azov y al mar Negro. Dado que las campañas de Crimea de 1687 y 1689 habían fallado debido a la dificultad de desplazar a un gran ejército a través de la estepa, Pedro decidió intentar una aproximación fluvial.
Vestigingsgebied
Het vestigingsgebied of paalgebied (Russisch: Черта оседлости; "Tsjertá osédlosti",Jiddisch: דער תּחום-המושבֿ, "der tkhum-ha-moyshəv") was het westelijkste gebied van het Russische Rijk waar het joden was toegestaan zich permanent te vestigen. Het gebied liep van een demarcatielijn in het oosten naar de buitengrens met Oost- en Midden-Europa. Het gebied omvatte slechts 20% van Europees Rusland en kwam kwam overeen met de historische grenzen van het Pools-Litouwse Gemenebest. Het omvatte een groot deel van het huidige Litouwen, Wit-Rusland, Polen, Moldavië, Oekraïne en gedeelten van West-Rusland. Binnen het vestigingsgebied waren echter wel een aantal steden waar deze toestemming niet voor gold. Enkele kleine categorieën joden mochten buiten het vestigingsgebied wonen.
Judiska bosättningsområdet i Kejsardömet Ryssland
Det judiska bosättningsområdet i Kejsardömet Ryssland (ry: Черта́ осе́длости, "tjerta osedlosti") var ett område i västra Ryssland där den judiska befolkningen var hänvisad att bosätta sig. När bosättningsområdet var som störst sträckte det sig längs Rysslands västra gräns från Östersjön ned till Svarta havet. Det existerade från 1791 till 1917.
Мяжа аселасці
Мяжа аселасці — у Расійскай імперыі з 1791 па 1917 год (фактычна па 1915 год) — граніца тэрыторыі, за межамі якой забаранялася пастаяннае пражыванне яўрэям (то бок іўдзеям, за выключэннем некалькіх катэгорый, у якія ў розныя часы ўваходзілі, напрыклад, купцы першай гільдыі, асобы з вышэйшай адукацыяй, адслужылыя рэкруты, рамеснікі, прыпісаныя да рамесных цэхаў, караімы.
תחום המושב
תחום המושב (ברוסית: Черта оседлости, ביידיש: דער תּחום-המושבֿ נהגה: "דֶר תחוּם הַמוֹיְשֶׁב") היה כינויים של השטחים שיוחדו עבור יהודי האימפריה הרוסית בין 1791 למהפכה הרוסית 1917. שטחים אלה נרכשו לאחר שלוש חלוקות פולין-ליטא והתגוררה בהם אוכלוסייה יהודית גדולה, בניגוד לאזוריה הפנימיים של רוסיה שהיו כמעט ריקים מיהודים. שורת צווים ותקנות אסרה על היהודים המקומיים להגר לתוך רוסיה הישנה והגבילה אותם לשטחי "התחום". במפקד האוכלוסין שעשתה האימפריה הרוסית ב-1897 נמצאו בתחום המושב קרוב ל-4.5 מיליון יהודים, כ־10% מכלל אוכלוסייתו. מתוכם 1,895,815 באוקראינה, כמיליון בבלארוס, 1,267,165 בפולין, כ-400 אלף בליטא, 228,128 במולדובה של היום (בסרביה) ו-37,689 בלטביה (קורלנד). הם חיו ברובם בכפרים ובעיירות ("שטעטלך") בתנאים קשים ובצפיפות מרובה, והתפרנסו בעיקר ממסחר ורוכלות.
Черта оседлости
Черта́ осе́длости (полное название: "Черта́ постоя́нной евре́йской осе́длости") — в Российской империи с 1791 по 1917 год (фактически по 1915 год) — граница территории, за пределами которой запрещалось постоянное жительство евреям (то есть иудеям), за исключением нескольких категорий, в которые в разное время входили, например, купцы первой гильдии, лица с высшим образованием, отслужившие рекруты, ремесленники, приписанные к ремесленным цехам, караимы, горские и бухарские евреи. Площадь территории — около 1 224 008 км².
Venäjän juutalaisten asuinalue
Venäjän juutalaisten asuinalue (, jiddiš: ": דער תּחום-המושבֿ" tai "der tkhum-ha-moyshəv", heprea: "תְּחוּם הַמּוֹשָב" tai "tḥùm ha-mosháv") oli Venäjän keisarikunnan länsiosissa vuosien 1791–1917 välillä sijainnut suuri alue, jolla keisarikunnan juutalaiset alamaiset saivat asua. Alueen rajasi keisarinna Katariina Suuri Puola-Liettualle kuuluneiden alueiden siirryttyä Puolan jaoissa Venäjälle vuonna 1772. Laajimmillaan alue sijaitsi nykyisten Liettuan, Latvian, Valko-Venäjän, Ukrainan, Moldovan, Länsi-Venäjän ja Itä-Puolan alueilla, ja siihen kuuluivat sen ajan suurista juutalaiskaupungeista muun muassa Vilna, Minsk ja Odessa. Kiova, Jalta ja muutama muu alueen suurista kaupungeista olivat kuitenkin juutalaisilta yhä suljettuja. Alue lakkautettiin virallisesti vuonna 1917 Lokakuun vallankumouksen myötä.
Линия на уседналост
Линията на уседналост () е границата на област в Руската империя, в която е разрешено постоянното пребиваване на евреи. Тя е създадена през 1791 при управлението на Екатерина II и е премахната с "Декрета за отмяна на вероизповедалните и национални ограничения" след Февруарската революция от 1917.
Zona di residenza
Zona di residenza (, "Čertá osédlosti", in yiddish: דער תּחום-המושבֿ, "der Tkhum-HaMoyshəv", , "Tḥum HaMosháv") era il termine dato alla regione dell'Impero Russo, lungo il suo confine occidentale, in cui gli ebrei avevano il permesso di risiedere in permanenza, e oltre la quale di solito la residenza era loro interdetta. Si stendeva dalla linea di demarcazione alla frontiera russa con l'Impero tedesco e l'Austria-Ungheria.
Смуга осілості
Межа, або смуга осілості— територія компактного проживання євреїв у Російській імперії, визначена імперським урядом з метою запобігання проникнення їх у великоросійські губернії і захисту російського підприємництва від єврейської конкуренції. У 1791 р. після скарг московського і смоленського купецтва та звинувачення євреїв у «підриві торгівлі» Катерина II визначила особливим списком місцевості, за межами яких представникам цієї національності не дозволялося проживати.
栅栏区
栅栏区（，，，），又譯隔離屯墾帶（區）、定居區，是沙俄西部的一个区域，是沙俄允许并仅允许犹太人永久居住的地方。地理位置上，它西接普鲁士帝国和奥匈帝国。
Zona de assentamento judeu na Rússia
O Pale, ou Zona de Assentamento Judaico na Rússia (1791-1917) (, "chertá osédlosti", "der tkhum-ha-moyshəv", , "tḥùm ha-mosháv"), é o termo correspondente a uma determinada região exclusiva do Império Russo que era designada aos judeus, sendo proibida a sua residência no restante da Rússia. Foi determinada entre uma linha de demarcação ("pale") oriental, para separar a região do restante do império, e outra linha, ocidental, que coincidia com a fronteira russa com o Reino da Prússia (posteriormente Império Alemão) e do Império Austro-Húngaro.
Det jødiske bosetningsområdet i Tsar-Russland
Det jødiske bosetningsområdet i Tsar-Russland (russisk: Черта оседлости — "Tsjerta osedlosti") var en vestlig grenseregion i Tsar-Russland der permanent bosetning for jøder var tillatt. Området gikk fra demarkasjonslinjen i øst (selve "pale") til grensen mot Sentral-Europa, dette innebar at jødene måtte bo vest for de hovedsakelig etnisk russiske områdene. Området omfattet 25 provinser fra Østersjøen (Litauen) i nord til Svartehavet (Krim) i sør. Tsarens imperium hadde omtrent fem millioner jødiske innbyggere og dette utgjorde omtrent halvparten av verdens jøder. Restriksjonene førte til at 95 % av imperiets jøder bodde i dette området.
Vestigingsgebied
Die vestigingsgebied of stapelgebied (Russies: Черта оседлости; " Tsjertá osédlosti ", Jiddisj: דער תּחום-המושבֿ, " der tkhum-ha -moyshəv ") was die mees westelike gebied van die Russiese Ryk waar Jode hul permanent kon vestig. Die gebied strek van 'n afbakeningslyn in die ooste na die buitegrens met Oos- en Sentraal-Europa.
Zone de résidence
nan
Strefa osiedlenia
Strefa osiedlenia 1791–1917 (ros. "черта оседлости") – zachodnia część Imperium Rosyjskiego stanowiąca około 20% jego europejskiej części, istniejąca w latach 1791–1917, w której nakazywano zamieszkiwać społeczności żydowskiej, utworzona 23 grudnia 1791 roku na mocy ukazu carycy Katarzyny II.
Pale of Settlement
The Pale of Settlement (, '; , '; , ') was a western region of the Russian Empire with varying borders that existed from 1791 to 1917 in which permanent residency by Jews was allowed and beyond which Jewish residency, permanent or temporary, was mostly forbidden. Most Jews were still excluded from residency in a number of cities within the Pale as well. A few Jews were allowed to live outside the area, including those with university education, the ennobled, members of the most affluent of the merchant guilds and particular artisans, some military personnel and some services associated with them, including their families, and sometimes their servants. The archaic English term "pale" is derived from the Latin word ', a stake, extended to mean the area enclosed by a fence or boundary.
Zóna osídlení
Zóna/linie osídlení ("Черта оседлости") bylo ohraničené území v Ruském impériu mezi lety 1791–1917, za jehož hranicemi nesměla většina Židů a Romů mít trvalé bydliště.
Det jødiske bosættelsesområde i Zar-Rusland
Det jødiske bosættelsesområde i Zar-Rusland (Russisk: Черта оседлости — "Tsjerta osedlosti") var en vestlig grænseregion i Zar-Rusland, hvor permanent bosættelse for jøder var tilladt. Området gik fra demarkationslinjen i øst (selve "pale") til grænsen mod Centraleuropa.
نطاق الاستيطان
نطاق الاستيطان (بالروسية: Черта́ осе́длости، شيرتا أسيدلوستي، باليديشية: דער תּחום-המושבֿ، در تخوم ها مويشف، بالعبرية: תְּחוּם הַמּוֹשָב، ثوم هاموشاف) منطقة في غرب الإمبراطورية الروسية تغيرت حدودها عبر الزمن، وُجدت بين 1791 إلى 1917، سُمح لليهود بالإقامة الدائمة فيها ومُنعت إقامتهم الدائمة أو المؤقتة خارجها غالبًا. وكان معظم اليهود ممنوعين من الإقامة في عدة مدن داخلها أيضًا. سُمح لعدد محدود من اليهود بالعيش خارجها. كأصحاب التعليم الجامعي والنبلاء والأعضاء الأكثر ثراءً في جمعيات التجار وبعض الحرفيين. وكذلك بعض أفراد الجيش والخدمات المرتبطة بهم، بما في ذلك عائلاتهم وخدمهم. التسمية الإنكليزية لنطاق الاستيطان هي "Pale of Settlement" والمصطلح الإنكليزي القديم المستخدم فيهاpale  مشتق من الكلمة اللاتينية palus  التي تعني "حصة" واتسع معناها فأصبح "المنطقة المحاطة بسور أو حدود".
Cafébrand Volendam
De cafébrand van Volendam was een brand die plaatsvond in de nieuwjaarsnacht van 2000 op 2001 in Café de Hemel in Volendam. Bij de brand vielen 14 doden en 200 ernstig gewonden.
Volendam New Year's fire
The Volendam New Year's fire was a café fire in the Dutch town of Volendam during the 2000–2001 New Year's night. The fire began early on New Year's Day 2001 and caused the death of 14 young people. There were in all 241 people admitted to hospital, 200 of whom suffered serious burns.
Zwarte September (conflict)
Met Zwarte September wordt verwezen naar de septembermaand van het jaar 1970 waarin een conflict tussen de Jordaanse staat en Palestijnse vluchtelingen werd uitgevochten. In de Arabische wereld wordt dit conflict ook wel de "periode van betreurenswaardige gebeurtenissen" genoemd.
Јордански грађански рат
Јордански грађански рат (познат и као Јордански црни септембар) водио се у септембру 1970. између снага ПЛО-а лојалним Јасеру Арафату, потпомогнутим од стране Сирије, и јорданским владиним снагама под командом краља Хусеина.
Svarta september
Svarta september är benämningen på de strider som fördes i september 1970 i Jordanien.
Jordanischer Bürgerkrieg
Als Jordanischen Bürgerkrieg (im palästinensischen Sprachgebrauch häufig Schwarzer September, ) bezeichnet man die gewalttätigen Auseinandersetzungen 1970–1971 zwischen jordanischen Sicherheits- und Streitkräften auf der einen sowie palästinensischen Guerillas und syrischen Truppen auf der anderen Seite. Die Gefechte endeten mit der Vertreibung der palästinensischen Organisationen aus Jordanien.
ספטמבר השחור
ספטמבר השחור (המכונה גם מלחמת האזרחים הירדנית) הוא כינוי למאבק שהתנהל בין צבא ירדן לבין ארגונים פלסטינים (שהיו מאורגנים באש"ף), מחודש ספטמבר 1970 עד יולי 1971.
Чёрный сентябрь в Иордании
«Чёрный Сентябрь» () — вооруженный конфликт между боевиками ООП и Вооруженными силами Иордании. Активная фаза которого продолжалась с 16 по 27 сентября 1970 года.
Musta syyskuu
Musta syyskuu oli sotilaallinen yhteenotto Jordanian ja palestiinalaisten PLO:n ja Fatahin joukkojen välillä syyskuussa 1970. Palestiinalaiset olivat saaneet huomattavan sotilaallisen ja poliittisen vaikutusvallan Jordaniassa, jossa he uhkasivat hallitsevan kuninkaan Husseinin valtaa. Kuningas päätti lopulta toimia palestiinalaisia järjestöjä vastaan, mistä syntyi taisteluja Jordaniassa olleiden palestiinalaisten pakolaisleirien hallinnasta.
Черен септември (Йордания)
Черният септември () е термин, отнасящ се до гражданската война в Йордания, която започва през септември 1970 и приключва през юли следващата година. Конфликтът се води между два основни компонента на йорданското население, палестинците, представлявани от Организацията за освобождение на Палестина (ООП), под ръководството на Ясер Арафат, и местните йорданци, представлявано от йорданските въоръжени сили под ръководството на крал Хюсеин. Същността на гражданската война е да се определи дали Йордания да бъде управлявана от Организацията за освобождение на Палестина или от Хашемитската монархия. Войната води до смъртта на хиляди хора, повечето от които са палестинци. Въоръжен конфликт завършва с изгонването на ръководството на ООП и хиляди палестински бойци от Ливан.
Settembre nero in Giordania
Il settembre del 1970 è l'inizio di uno scontro armato che avvenne in Giordania, noto nella storia araba come Settembre nero, e viene talvolta indicato come l'"epoca degli eventi spiacevoli". Fu un mese in cui il Re hashemita Husayn di Giordania si mosse per reprimere un tentativo delle organizzazioni palestinesi di rovesciare la sua monarchia. L'attacco provocò pesanti perdite fra i civili palestinesi. Il conflitto armato durò fino al luglio del 1971.
검은 9월
검은 9월()은 요르단에서 벌어진 전쟁으로 야세르 아라파트를 중심으로 한 팔레스타인 해방 기구와 바트당 집권 하의 시리아가 연합해 후세인 1세를 중심으로 한 요르단군을 상대로 벌인 전쟁이다. 1970년 9월 16일부터 9월 27일까지 주요 교전이 발생했으며, 1971년 7월 17일까지 팔레스타인 해방 기구의 활동은 이어졌다.
Чорний вересень
Чорний вересень ( "«aylūl al-aswad»") — збройне повстання бойовиків Організації визволення Палестини (ОВП) в Йорданії з метою вбивства короля Хусейна і захоплення влади в країні, підтримане вторгненням із Сирії. Придушення повстання Збройними силами Йорданії тривало з 16 вересня по 27 вересня 1970 року, але окремі збройні дії не припинялися до 17 липня 1971 року.
سپتامبر سیاه در اردن
عبارت سپتامبر سیاه به جنگ داخلی اردن در خلال سپتامبر ۱۹۷۰ تا ژوئیه ۱۹۷۱ گفته می‌شود. درگیری بین دو گروه عمده جمعیت اردن یعنی فلسطینیان تحت عنوان سازمان آزادیبخش فلسطین، (به رهبری یاسر عرفات) و نیروهای مسلح اردن (به رهبری ملک حسین) صورت پذیرفت. دلیل اصلی جنگ تلاش برای به دست گرفتن رهبری اردن بود. نبرد سپتامبر ۱۹۷۰ از سرفصل‌های مهم در تاریخ حیات این جنبش است. فتح پس از موفقیت نبرد کرامه (که نبردی با نیروهای اسرائیلی بود) قدرت بسیاری یافته‌بود و نظامیان پرشمار گروه‌های مقاومت فلسطینی مناطق حساس کشور اردن را به کنترل خود درآورده بودند، آشکارا پلیس را تحقیر می‌کردند، خیابان‌ها را می‌بستند، از مردم باج می‌گرفتند و به زنان تعرض می‌کردند؛ و یاسر عرفات نیز شکایت از این رفتارها را یا رد می‌کرد یا اعضای خاطی را می‌بخشید. این وضعیت که به پیدایش یک "«دولت در دولت»" انجامیده بود، نهایتاً به واکنش شدید دولت اردن انجامید. دولت اردن در ۲۴ سپتامبر نیروهای خود را در مواضع حساس کشور مستقر کرد، پست‌های کلیدی را به تصرف خود دراورد و فردای آن روز به فرمان ملک حسین حکومت نظامی برقرار شد. جنگ چریک‌های فلسطینی و نظامیان اردنی پس از ۲ روز با توافق ملک حسین و عرفات بر سر آتش‌بس پایان یافت. تا ژوئیه ۱۹۷۱ که پادشاه اردن دستور اخراج تمام اعضای فتح و سازمان آزادی‌بخش فلسطین از کشور اردن صادر کرد و ارتش اردن آن‌ها را به زور به داخل خاک سوریه روانه ساخت، تلفات و خسارات عظیمی بر فلسطینیان وارد آمد. فقط حدود ۳۵۰۰ فلسطینی که بسیاری غیرنظامی بودند، کشته شدند و این واقعه در بین آنان به سپتامبر سیاه معروف شد. این جنگ به کشته شدن هزاران نفر انجامید که بخش عمده آن فلسطینیان بودند (۳۴۰۰–۲۰۰۰۰ نفر). نبرد مسلحانه در ژوئیه ۱۹۷۱ که رهبری سازمان آزادیبخش فلسطین و بخش عمده نیروهای شبه‌نظامی آن به لبنان نقل مکان کردند، پایان یافت.
1970年约旦内战
1970年约旦内战（又称黑色九月，阿拉伯语：أيلول الأسود；Aylūl Al-Aswad），是一场发生于约旦国王侯赛因·本·塔拉勒领导的军队和阿拉法特领导的巴勒斯坦解放组织之间的冲突。时间主要集中于1970年9月16日至27日。第一次中东战争，尤其是1967年六日战争爆发后，大批巴勒斯坦难民来到约旦避难，在阿拉法特的领导下成立了巴勒斯坦解放组织，并不断针对以色列开展武装斗争，引发以色列越境打击报复，从而动摇了约旦王室的统治基础。因此约旦国王下定决定清除约旦境内的巴解组织势力。最后巴解组织战败并迁移到黎巴嫩境内，后导致1975年开始的黎巴嫩内战。
Setembro Negro
Setembro Negro foi um período que se estendeu de setembro de 1970 a julho de 1971, iniciado quando o exército da Jordânia entrou em confronto com as organizações guerrilheiras da OLP, então baseadas na Jordânia, visando a expulsá-las do país. Em consequência, os refugiados palestinos tiveram que emigrar em massa.
Setembre Negre de Jordània
Setembre Negre de Jordània (en àrab: أيلول الأسود ; "Aylūl Al-Aswad"), va ser el conflicte que es va lliurar a Jordània entre les Forces Armades de Jordània (FAJ), sota la direcció del rei Hussein i l'Organització per a l'Alliberament de Palestina (OAP), sota la direcció de Iàssir Arafat, principalment entre el 16 i el 27 de setembre de 1970, i unes certes accions van continuar fins al 17 de juliol de 1971.