adithya7/xlel_wd_dictionary huggingface dataset:
Португальське царевбивство
Португальське царевбивство, також Лісабонське царевбивство (1 лютого 1908) — обстріл португальської королівської родини на площі Лісабoну терористами-республіканцями, незадоволеними політикою короля та загальною обстановкою в країні. Внаслідок інциденту загинули сам 44-річний король Карлуш I і його старший син 20-річний Луїш-Філіпе. Невдоволення народу португальською монархією підігрівалося вже давно, протягом попередніх 2-3 десятиліть. Певний внесок в цей процес внесли Британський ультиматум 1890, ріст популярності якобінських та республіканських ідей серед народу, особливо у великих містах. Ставлення до царевбивства в Португалії довгий час було вкрай неоднозначним.
Regicídio de 1908
O Regicídio de 1908 foi o assassinato do Rei D. Carlos I de Portugal e dos Algarves e do seu herdeiro aparente, Luís Filipe, Príncipe Real de Portugal, por assassinos simpatizantes dos interesses Republicanos e auxiliados por elementos dentro da Carbonária Portuguesa, políticos desencantados e antimonarquistas. Os acontecimentos ocorreram a 1 de fevereiro de 1908 na Praça do Comércio, junto ao Rio Tejo, em Lisboa, vulgarmente conhecida pelo seu antigo nome de Terreiro do Paço.
Lisbon Regicide
The Lisbon Regicide or Regicide of 1908 () was the assassination of King Carlos I of Portugal and the Algarves and his heir-apparent, Luís Filipe, Prince Royal of Portugal, by assassins sympathetic to Republican interests and aided by elements within the Portuguese Carbonária, disenchanted politicians and anti-monarchists. The events occurred on 1 February 1908 at the Praça do Comércio along the banks of the Tagus River in Lisbon, commonly referred to by its antiquated name "Terreiro do Paço".
Regicidio de Lisboa
El Regicidio de Lisboa ocurrió el 1 de febrero de 1908 en el Terreiro do Paço, una plaza pública en la capital portuguesa, Lisboa. Se trataba del asesinato de Carlos I de Portugal y su heredero, el príncipe Luis Felipe, por asesinos con simpatías republicanas.
Europese kampioenschappen judo 2015
De Europese kampioenschappen judo 2015 werden van 25 tot en met 28 juni 2015 gehouden in de Heydar Aliyevarena in Bakoe, Azerbeidzjan. De EK vielen samen met de Europese Spelen 2015. Aanvankelijk gingen de Europese kampioenschappen plaatsvinden in het Britse Glasgow, en dat van 9 tot en met 12 april. In februari 2015 gaf het organisatiecomité het evenement echter terug uit handen vanwege financiële problemen. Daarop besloot de Europese Judobond om de EK te laten samenvallen met het judo-evenement op de allereerste Europese Spelen en werd dus in Bakoe (Azerbeidzjan) gehouden.
אליפות אירופה בג'ודו 2015
אליפות אירופה בג'ודו לשנת 2015 התקיימה בין התאריכים 24 - 28 ביוני כחלק מאירועי המשחקים האירופיים שהתקיימו בבאקו שבאזרבייג'ן. במקור הייתה אמורה האליפות להתקיים בגלאזגו שבסקוטלנד, אך במהלך חודש פברואר הודיע איגוד הג'ודו על צירוף התחרות למשחקים האירופאיים.
Campionats Europeus de judo de 2015
nan
2015 European Judo Championships
The 2015 European Judo Championships were organised by the European Judo Union. Initially it was planned that championships will be held in Glasgow, Scotland, from 9 to 12 April 2015. On 21 February 2015, it was announced that competition would be held in Baku, Azerbaijan, during the 2015 European Games. The individual contests took place on 25–27 June 2015.
Campeonato Europeo de Yudo de 2015
El LXIII Campeonato Europeo de Yudo se celebró en Bakú (Azerbaiyán) entre el 25 y el 28 de junio de 2015, en el marco de los I Juegos Europeos, bajo la organización de la Unión Europea de Yudo (EJU) y la Federación Azerbaiyana de Yudo.
Operatie Blücher-Yorck
Het Blücher-Yorckoffensief (van 27 mei tot 6 juni 1918) was tijdens de Eerste Wereldoorlog de codenaam voor een Duitse aanval tussen Soissons en Reims. Het begon eind mei 1918 en was de derde poging van de Duitsers om het Westelijk Front te doorbreken, na Michael en Georgette, die beiden, ondanks de indrukwekkende terreinwinst, vastgelopen waren. Ook dit offensief zou hetzelfde patroon volgen: eerst grote terreinwinsten, daarna afzwakking van de aanval door toenemend geallieerd verzet. In tegenstelling tot de eerste maanden van de oorlog, kwamen de Duitsers niet over de Marne. In de laatste fase van de aanval was het front aldaar een grote boog geworden, die het Duitse leger niet meer kon houden door het sterke verzet van Fransen, Amerikanen en Britten.
Трећа битка на Ени
Трећа битка на Ени је немачка офанзива за време Првог светског рата, која је трајала од 27. маја до 6. јуна 1918. Циљ операције је било заузимање избочине Шемин де Дамс, пре него што амерички експедициони корпус стигне у Француску. То је била једна од серије офанзива, у оквиру Пролећне офанзиве.
Schlacht an der Aisne (1918)
Die Dritte Schlacht an der Aisne vom 27. Mai bis 6. Juni 1918, von deutscher Seite unter den Decknamen Blücher- und Yorck Angriff, auch als Schlacht bei Soissons und Reims bezeichnet, war eine Offensive im Rahmen der deutschen Frühjahrsoffensive 1918. Sie begann Ende Mai 1918 an der mittleren Westfront und war ein weiterer Versuch, den Sieg an der Westfront zu erzwingen. Am 29. Mai fiel Soissons in deutsche Hand, wie beim Unternehmen Michael brachte der Angriff anfangs erheblichen Geländegewinn, die Marne wurde wie im September 1914 auf breiter Linie erreicht, die Überschreitung des Flusses gelang aber im Gegensatz zum ersten Kriegsjahr nicht mehr. In der Schlussphase war ein großer Frontbogen geschlagen. Die deutschen Kräfte reichten aber für die Fortsetzung des Angriffes nicht aus; er drang seit Anfang Juni gegen den Widerstand der erneut erstarkenden Truppen der Entente nicht mehr weiter vor.
הקרב השלישי על האן
הקרב השלישי על האן (בצרפתית: Troisième Bataille de l'Aisne, נקרא גם מבצע בליכר-יורק על ידי הגרמנים) היה הקרב השלישי במתקפת האביב הגרמנית בחזית המערבית במלחמת העולם הראשונה. הקרב התמקד בכיבוש הרכס שמן דה דאם הסמוך לנהר האן, בטרם יגיע חיל המשלוח האמריקאי במלוא כוחו לצרפת. היה זה אחד מהקרבות הנואשים של גרמניה לקראת סיום המלחמה.
A treia bătălie de pe Aisne
A treia bătălie de pe Aisne (în ) a fost o bătălie din cadrul Ofensivei Germane de Primăvară în timpul Primului Război Mondial care s-a axat pe ocuparea poziției strategice înalte de la Chemin des Dames înainte de sosirea în Franța a Forțelor Expediționare Americane. Ea a fost una dintr-o serie de ofensive, cunoscute sub numele de "Kaiserschlacht", lansate de germani în primăvara și vara anului 1918.
Третья битва на Эне
Третья битва на Эне (27 мая — 6 июня 1918 года) — сражение между германскими и союзными (англо-франко-американскими) войсками во время Первой мировой войны, третья фаза Весеннего наступления германской армии.
Aisnen kolmas taistelu
Aisnen kolmas taistelu eli "operaatio Blücher-Yorck" tai "Marnen toinen taistelu" käytiin ensimmäisessä maailmansodassa 27. maaliskuuta – 6. kesäkuuta 1918. Tämän taistelun avulla saksalaiset pyrkivät valtaamaan Aisnen toisessa taistelussa menettämänsä Chemin des Damesin takaisin. Hyökkäys oli osa Saksan kevätoffensiivia.
Terza battaglia dell'Aisne
La terza battaglia dell'Aisne fa parte delle offensive di primavera lanciate dall'Impero Tedesco nel 1918 ed aveva per obiettivo la conquista del Chemin des Dames prima che il Corpo di spedizione statunitense giungesse in forze in Francia.
Третя битва на Ені
Третя битва на Ені (, також операція «Блюхер-Йорк» (); 27 травня — 6 червня 1918) — наступальна операція німецької армії, третя частина так званого Весняного наступу на Західному фронті за часів Першої світової війни.
第三次埃納河戰役
第三次埃納河戰役（、）是德軍在第一次世界大戰發起春天攻勢的期間所發生的一場戰役，目的是為了在美國遠征軍完全抵達法國前攻占貴婦小徑嶺。這場戰役是德軍在1918年春夏之際所發動的攻勢之一，又名「皇帝會戰」。
Terceira Batalha de Aisne
A Terceira Batalha de Aisne () foi um grande combate que aconteceu no contexto da Ofensiva de Primavera alemã (a "Kaiserschlacht") durante a Primeira Guerra Mundial. O exército imperial alemão pretendia tomar Chemin des Dames, na importante região entre Laon e Soissons, no departamento de Aisne. Os alemães queriam conquistar uma vitória rápida, antes que as Forças Expedicionárias Americanas chegassem em peso na França.
Trận sông Aisne lần thứ ba
Trận sông Aisne lần thứ ba, còn gọi là Trận Chemin des Dames lần thứ hai, là một trận đánh quan trọng trên Mặt trận phía Tây của cuộc Chiến tranh thế giới thứ nhất, diễn ra từ ngày 27 tháng 5 cho đến ngày 6 tháng 6 năm 1918. Còn gọi là Chiến dịch Blücher, đây là chiến dịch tấn công thứ ba của quân đội Đế quốc Đức trong cuộc Tổng tấn công Mùa xuân 1918 của họ. Trong chiến dịch này, quân đội Đức đã giành thắng lợi chiến thuật rất lớn trước quân đội phe Hiệp Ước, tuy nhiên bước tiến mạnh mẽ của quân Đức cuối cùng lại kéo căng đường tiếp tế của họ và quân đội Hoa Kỳ đã tham gia chặn đứng cuộc tấn công của quân đội Đức. Cả hai bên đều bị thiệt hại nặng nề trong trận chiến này. Ngoài ra, trận sông Aisne lần thứ ba cũng được xem là thất bại nặng nề nhất của quân đội Pháp trong cuộc chiến tranh, song đây cũng là trận đánh đầu tiên trong cuộc chiến mà quân Mỹ tham chiến với quân số đông đảo.
Bataille de l'Aisne (1918)
La de l'Aisne, également appelée opération Blücher-Yorck, se déroula du au durant la Première Guerre mondiale dans le département de l'Aisne. Sur le front occidental en 1918, le général Erich Ludendorff, chef d'état-major général adjoint allemand, lança sa troisième offensive : une attaque de diversion contre les Français qui tenaient le secteur du Chemin des Dames, sur l'Aisne. L'objectif de Ludendorff était d'empêcher les Français d'envoyer des renforts aux Britanniques qui se trouvaient dans le nord de la France, où il prévoyait une offensive sur Calais.
Third Battle of the Aisne
The Third Battle of the Aisne () was a battle of the German spring offensive during World War I that focused on capturing the Chemin des Dames Ridge before the American Expeditionary Forces arrived completely in France. It was one of a series of offensives, known as the "Kaiserschlacht", launched by the Germans in the spring and summer of 1918.
Třetí bitva na Aisně
Třetí Bitva na Aisně byla jedna z posledních německých ofenzív na západní frontě v první světové válce. Pojmenována je podle řeky Aisny, u níž se bojovalo.
Slag bij Chesapeake
De Slag bij Chesapeake was een zeeslag tijdens de Amerikaanse Onafhankelijkheidsoorlog welke plaatsvond op 5 september 1781; de Franse vloot in ondersteuning van George Washington, boekte een belangrijke overwinning op de Engelse vloot. Vijfduizend Engelsen werden belegerd in hun vesting te Yorktown en moesten zich nadien overgeven aan een coalitie van Amerikanen en Fransen. Washington kon na deze overwinning zijn campagne succesvol voortzetten.
Seeschlacht vor der Chesapeake Bay
Die Seeschlacht vor der Chesapeake Bay (auch genannt "Battle of the Virginia Capes") fand am 5. September 1781 zwischen einer britischen und einer französischen Flotte während des Amerikanischen Unabhängigkeitskrieges statt. Das Gefecht an sich war unbedeutend, aber die Folgen waren von großer Bedeutung. Nachdem die Briten die Kontrolle über die Bucht verloren hatten, mussten sie bei Yorktown kapitulieren, was letztendlich den Amerikanischen Unabhängigkeitskrieg beendete.
קרב צ'ספיק
קרב צֶ'סָפִּיק (באנגלית: Battle of the Chesapeake), הידוע גם בשם "קרב כֵּפֵי וירג'יניה" (Battle of the Virginia Capes), היה אחד מקרבות ההכרעה במלחמת העצמאות האמריקאית. הוא נערך ב-5 בספטמבר 1781 בפתח מפרץ צ'ספיק בין צי בריטי בפיקוד סגן-אדמירל תומאס גרייבס לבין צי צרפתי בפיקוד סגן-אדמירל הרוזן דה גְרָאס. הקרב הסתיים בניצחון צרפתי, שהשפיע על מהלך המלחמה כולה.
Чесапикское сражение
Чесапикское сражение (, также "Battle of Virginia Capes", или "Battle of the Capes") — решающее сражение на море в Американской войне за независимость. Произошло в устье Чесапикского залива 5 сентября 1781 года, между британским флотом (контр-адмирал сэр Томас Грейвз) и французским флотом (контр-адмирал Франсуа Жозеф Поль, граф де Грасс).
Battaglia di Chesapeake
La battaglia di Chesapeake, nota anche come battaglia dei Virginia Capes, fu una battaglia navale di importanza fondamentale nella guerra d'indipendenza americana ed ebbe luogo presso lo sbocco nell'oceano Atlantico della baia di Chesapeake il 5 settembre 1781.
체사피크 만 해전
체사피크 만 해전(Battle of the Chesapeake 또는 Battle of the Virginia Capes, Battle of the Capes)은 미국 독립 전쟁 중 1781년 9월 5일, 체사피크 만 입구에서 해군 소장 토마스 그레이브스가 이끄는 영국 해군과 프랑스의 해군 소장 유리 백작 프랑스와 드 그라스가 이끄는 프랑스 왕국 사이에 벌어진 해전이다. 이 해전은 전술적으로는 영국이 1척이 침몰당하고 2척이 파손당했으며 프랑스는 단 한척도 잃지않은, 그리 심각한 패배는 아니었지만 전략적으로는 요새에 고립된 육군을 구원하지 못한 영국 해군의 뼈아픈 패배로 끝났다. 영국 해군은 1588년에 스페인 무적함대를 물리치고 제2차 세계대전까지 400여년 기간동안 가장 심각한 패배였다.
切薩皮克灣海戰
切薩皮克灣海戰，又稱維吉尼亞角戰役或簡稱海角戰役，於1781年9月5日切薩皮克灣附近爆發，是美國獨立戰爭中一場關鍵的海戰，由率領的英國艦隊對抗德·葛拉瑟伯爵指揮的法國艦隊。
Batalha de Chesapeake
A Batalha de Chesapeake, também conhecida como Batalha da baía de Chesapeake, foi uma crucial batalha naval travada durante a Guerra da Independência dos Estados Unidos que aconteceu na costa da baía de Chesapeake em 5 de setembro de 1781, entre as frotas britânica, liderada pelo almirante Thomas Graves, e francesa, liderada pelo almirante François Joseph Paul. A batalha terminou como uma derrota estratégica para a Inglaterra, apesar das perdas materiais e humanas destes não terem sido tão altas. Com esta vitória, os franceses conseguiram impedir que a armada inglesa avançasse para o sul até a Virgínia. Os britânicos pretendiam romper o cerco a Yorktown e resgatar as forças sitiadas do general Charles Cornwallis. Mas com o triunfo em Chesapeake, a marinha francesa passou a controlar os mares da região e chegaram a tempo de participar da decisiva batalha em Yorktown, Virgínia, onde também desempenharam um papel fundamental.
Batalla de Chesapeake
La Batalla de la badia de Chesapeake, també coneguda com la Batalla dels Caps de Virgínia o simplement, la Batalla dels Caps va ser una batalla crucial i definitòria en la Guerra d'Independència dels Estats Units. Va tenir lloc prop de la boca de la badia de Chesapeake el 5 de setembre de 1781, entre una flota del Regne Unit de la Gran Bretanya conduïda pel vicealmirall Thomas Graves i una flota francesa dirigida pel vicealmirall François Joseph Paul de Grasse, comte de Grassa. Des del punt de vista tàctic, la batalla no va tenir un resultat clar, però des del punt de vista estratègic va ser un gran triomf dels francesos, ja que va conduir directament a la independència dels Estats Units, l'objectiu de la guerra.
Slaget ved Chesapeake
Slaget ved Chesapeake, også kjent som slaget ved Virginia Capes, var et avgjørende sjøslag i den amerikanske uavhengighetskrigen som fant sted nær munningen av Chesapeake Bay den 5. september 1781 mellom en britisk flåte ledet av kontreadmiral Thomas Graves og en fransk flåte ledet av kontreadmiral François Joseph Paul de Grasse. Det var det eneste betydelige nederlaget for Royal Navy i de 18. og 19. århundrene.
Chesapeake Muharebesi
Chesapeake Muharebesi veya diğer adıyla Virginya Burnu Muharebesi, 5 Eylül 1781 tarihinde gerçekleşmiş bir deniz muharebesidir. Amerikan Bağımsızlık Savaşı'nda önemli bir yer tutmaktadır. Fransız üstün geldiği muharebede, İngilizler Yorktown'daki garnizonunu destekleyemediler. Bu yüzden Lord Cornwallis, Yorktown Kuşatması'nda teslim olmak zorunda kaldı.
Bataille de la baie de Chesapeake
La bataille de la baie de Chesapeake, aussi connue sous le nom de bataille des caps de Virginie, est une bataille navale décisive de la guerre d'indépendance des États-Unis qui eut lieu près de l'embouchure de la baie de Chesapeake le entre la flotte du "rear admiral" britannique Thomas Graves et celle du lieutenant-général des armées navales François Joseph Paul de Grasse. La précision du tir français endommage suffisamment six vaisseaux britanniques pour forcer Graves à rompre le combat et à s’esquiver.
Bitwa w Zatoce Chesapeake
Bitwa w Zatoce Chesapeake – rozstrzygająca bitwa morska podczas wojny o niepodległość Stanów Zjednoczonych, stoczona u wylotu zatoki Chesapeake, w pobliżu Virginia Capes 5 września 1781 roku. Stronami konfliktu była brytyjska flota pod dowództwem kontradmirała Thomasa Gravesa oraz francuska, dowodzona przez kontradmirała François Josepha Paula, markiza de Grasse Tilly. Bitwa z taktycznego punktu widzenia nie była rozstrzygnięta, lecz została strategicznie przegrana przez Brytyjczyków. Była to największa porażka Royal Navy na przestrzeni ponad trzystu pięćdziesięciu lat dzielących konflikt z hiszpańską armadą i II wojnę światową.
Battle of the Chesapeake
The Battle of the Chesapeake, also known as the Battle of the Virginia Capes or simply the Battle of the Capes, was a crucial naval battle in the American Revolutionary War that took place near the mouth of the Chesapeake Bay on 5 September 1781. The combatants were a British fleet led by Rear Admiral Sir Thomas Graves and a French fleet led by Rear Admiral Francois Joseph Paul, the Comte de Grasse. The battle was strategically decisive, in that it prevented the Royal Navy from reinforcing or evacuating the besieged forces of Lieutenant General Lord Cornwallis at Yorktown, Virginia. The French were able to achieve control of the sea lanes against the British and provided the Franco-American army with siege artillery and French reinforcements. These proved decisive in the Siege of Yorktown, effectively securing independence for the Thirteen Colonies.
Batalla de la Bahía de Chesapeake
La batalla de la bahía de Chesapeake, también conocida como la "batalla de los Cabos de Virginia" o la "batalla de los Cabos," fue una batalla crucial y definitoria en la guerra de Independencia de los Estados Unidos. Tuvo lugar el 5 de septiembre de 1781 cerca de la boca de la bahía de Chesapeake entre una flota británica, conducida por el contraalmirante "sir" Thomas Graves, y una flota francesa, dirigida por el contraalmirante conde de Grasse. Desde el punto de vista táctico, la batalla no tuvo un resultado claro, pero desde el punto de vista estratégico fue un gran triunfo de los franceses, ya que condujo directamente a la independencia de los Estados Unidos, que era el objetivo de la guerra.
Slaget ved Chesapeake
"Slaget ved Chesapeake eller Slaget ved Virginia Capes"' var et afgørende søslag i den amerikanske uafhængighedskrig ved mundingen af Chesapeake Bay den 5. september 1781 mellem en britisk flåde ledet af kontreadmiral Thomas Graves og en fransk flåde ledet af kontreadmiral François Joseph Paul de Grasse. Det var det eneste betydelige nederlag for Royal Navy i det 18. og 19. århundrede.
Wereldbeker voetbal 1981
De Wereldbeker van 1981 werd gespeeld tussen de Braziliaanse voetbalclub Flamengo en de Engelse club Liverpool FC. De wedstrijd vond plaats in het Olympisch Stadion in de Japanse hoofdstad Tokio en eindigde in een 0-3 overwinning voor Flamengo.
Межконтинентальный кубок по футболу 1981
Межконтинентальный кубок 1981 () — 20-й розыгрыш Межконтинентального кубка, который состоялся 13 декабря 1981 года. Прошёл между английским клубом «Ливерпуль», победителем Кубка европейских чемпионов 1980/81, и бразильским клубом «Фламенго», победителем Кубка Либертадорес 1981. Матч прошёл на нейтральном поле на «Национальном стадионе» в Токио. Его посетило 62 000 зрителей.
Coppa Intercontinentale 1981 (calcio)
La Coppa Intercontinentale 1981 (; ; ) fu la 20ª edizione del trofeo calcistico messo in palio da UEFA e CONMEBOL tra i rispettivi club campioni continentali in carica.
Міжконтинентальний кубок з футболу 1981
Двадцятий розіграш Міжконтинентального кубка відбувся 13 грудня 1981 року в Токіо. Вдруге проходив у столиці Японії. Найкращим гравцем матчу було визнано лідера бразильської команди Зіко. Його відвідало 62 000 глядачів.
Copa Europeia/Sul-Americana de 1981
A Copa Europeia/Sul-Americana de 1981, também conhecida como Copa Toyota e Copa Intercontinental, foi a vigésima edição da competição e a segunda a ser disputada no modelo de jogo único no Japão. O confronto foi disputado entre Flamengo do Brasil, campeão da Taça Libertadores da América e Liverpool da Inglaterra, campeão da Taça dos Clubes Campeões Europeus. Em 27 de outubro de 2017, após uma reunião realizada na Índia, o Conselho da FIFA reconheceu os vencedores da Copa Intercontinental como campeões mundiais.
Coupe intercontinentale 1981
La Coupe intercontinentale 1981 est la vingtième édition de la Coupe intercontinentale de football. Elle oppose lors d'un seul match le club anglais du Liverpool Football Club, vainqueur de la Coupe des clubs champions européens 1980-1981, aux Brésiliens du Clube de Regatas do Flamengo, vainqueurs de la Copa Libertadores 1981. Il s'agit de la première apparition de ces deux clubs dans cette compétition.
1981 Intercontinental Cup
The 1981 Intercontinental Cup was an association football match between Liverpool of England and Flamengo of Brazil on 13 December 1981 at the National Stadium in Tokyo, Japan. The annual Intercontinental Cup was contested between the winners of the European Cup and Copa Libertadores. Flamengo qualified for the Intercontinental Cup for the first time following their Copa Libertadores Cup success. Liverpool were also appearing in their first Intercontinental Cup. They had declined to take part in 1977 and 1978 after they won the European Cup. On 27 October 2017, following a meeting held in Kolkata, India, the FIFA Council recognised the winners of Intercontinental Cup as world champions.
Copa Intercontinental 1981
La Copa Intercontinental 1981 fue la vigésima edición del torneo que enfrentaba al campeón de la Copa Libertadores de América con el campeón de la Copa de Campeones de Europa. Al igual que el año anterior, se llevó a cabo en un único encuentro jugado el 13 de diciembre de 1981 en el Estadio Nacional de la ciudad de Tokio, en Japón.
Interkontinentální pohár 1981
Dvacátý ročník Interkontinentálního poháru byl odehrán dne 13. prosince 1981 na národním stadionu v Tokiu. Ve vzájemném zápase se střetli vítěz Poháru mistrů evropských zemí ročníku 1980/81 – Liverpool FC a vítěz Poháru osvoboditelů ročníku 1981 – CR Flamengo, který zvítězil 3:0.
كأس الإنتركونتيننتال 1981
الكأس العالمية أو كأس إنتركونتيننتال 1981 (1981 Intercontinental Cup) كانت مباراة كرة قدم بين ليفربول الإنجليزي وفلامنغو البرازيلي في 13 ديسمبر 1981 على الملعب الوطني في طوكيو، اليابان.أقيمت مسابقة كأس الانتركونتيننتال السنوية بين الفائزين بكأس أوروبا وكوبا ليبرتادوريس.تأهل فلامنجو لكأس الانتركونتيننتال للمرة الأولى بعد نجاحه في كأس كوبا ليبرتادوريس.كان ليفربول يظهر أيضًا في أول كأس إنتركونتيننتال.وكانوا قد رفضوا المشاركة في عامي 1977 و 1978 بعد فوزهم بكأس أوروبا.في 27 أكتوبر 2017، عقب اجتماع عُقد في كولكاتا بالهند، اعترف مجلس FIFA بالفائزين في كأس إنتركونتيننتال كأبطال للعالم.
Slag bij Turckheim
De Slag bij Turckheim was een veldslag die op 5 januari 1675 werd uitgevochten tussen de mark Brandenburg en het koninkrijk Frankrijk tijdens de Hollandse Oorlog.
Schlacht bei Türkheim
Die Schlacht bei Türkheim (teilweise auch "Treffen bei Türkheim" genannt) fand bei Türkheim (heute "Turckheim") im Elsass am 5. Januar 1675 während des Holländischen Krieges statt. Daran beteiligt war eine französische Armee unter Turenne und eine vereinigte kaiserliche, lothringische und brandenburgische Armee unter dem kaiserlichen Oberbefehlshaber Bournonville, dem Herzog von Lothringen Karl IV. und dem Brandenburger Kurfürsten Friedrich Wilhelm von Brandenburg. Die eigentlich unbedeutende Schlacht erwies sich durch den darauf folgenden Rückzug der Alliierten aus dem Elsass als wichtiger strategischer Sieg der Franzosen.
Сражение при Туркхайме
Сражение при Туркхайме — сражение, состоявшееся 5 января 1675 года между городами Кольмар и Туркхайм (современная Франция) в ходе Голландской войны между французской армией под командованием Анри Тюренна и союзной армией под командованием курфюрста Фридриха Вильгельма I.
Битка при Тюркхайм
Битката при Тюркхайм () се състои на 5 януари 1675 г. по време на Холандската война в Елзас, между градовете Колмар и Тюркхайм. Тя има решително значение за предпазването на Франция от нашествие от страна на имперските сили. С изкусни действия маршал Тюрен извоюва победа над генерал Александър фон Бурнонвил и Фридрих-Вилхелм от Бранденбург-Прусия и ги принуждава да се оттеглят на изток от Рейн.
Batalha de Turckheim
A Batalha de Turckheim foi um enfrentamento da Guerra Franco-Holandesa que ocorreu no dia 5 de Janeiro de 1675, entre as cidades de Turckheim e Colmar na região da Alsácia. Envolveu os exércitos franceses comandados pelo Visconde de Turenne contra os exércitos da Áustria e Brandemburgo, comandados por Frederico Guilherme.