adithya7/xlel_wd_dictionary huggingface dataset:
2017 Hong Kong ePrix
The 2017 Hong Kong ePrix (formally the 2017 FIA Formula E HKT Hong Kong ePrix for sponsorship purposes) was a pair of Formula E electric car races held on 2 and 3 December 2017 at the Hong Kong Central Harbourfront Circuit in Hong Kong before a two-day crowd of 27,000 people. They were the first and second races of the 2017–18 Formula E season and the second running of the event. The 43-lap race on 2 December was won by Virgin driver Sam Bird from second place. Jean-Éric Vergne finished second for the Techeetah team and Mahindra driver Nick Heidfeld was third. The longer 45-lap race held on 3 December was won by Heidfeld's teammate Felix Rosenqvist from pole position. Edoardo Mortara of the Venturi team was the highest-placed rookie in second and Jaguar's Mitch Evans was third.
Operation Anadyr
Der Codename Anadyr () bezeichnet eine geheime sowjetische Militäroperation während des Kalten Krieges. Sie war nach dem Fluss Anadyr in Sibirien benannt. In ihrem Verlauf wurden ca. 40.000 sowjetische Soldaten sowie mehrere nukleare Mittelstreckenraketen auf der Insel Kuba stationiert.
Операция «Анадырь»
«Ана́дырь» — кодовое название секретной операции Генерального штаба Вооружённых сил СССР по скрытной доставке и размещению на острове Куба в 1962 году армейских боевых частей и подразделений, имевших на вооружении атомное оружие, включая атомные авиационные бомбы, баллистические ракеты средней дальности, тактические ракеты «Луна», «Сопка» и «фронтовые крылатые ракеты» с присоединяемыми к ним атомными боевыми головными частями. Семь дизельных ударных подводных лодок Военно-морского флота СССР, вооружённые ракетами и торпедами с атомными боевыми головными частями, обеспечивали безопасность морских перевозок советских войск и военных грузов в Атлантике. Разработку операции осуществляли маршал Иван Баграмян, генерал-полковник Семён Иванов и генерал-лейтенант Анатолий Грибков. Операция была ответом на попытку военной интервенции на Кубу со стороны США и инициировала тяжелейшее политическое, дипломатическое и военное противостояние СССР и США, которое могло привести к атомной мировой войне глобального масштаба и известно в истории международных отношений как Карибский кризис. Руководил операцией генерал армии И. А. Плиев.
Opération Anadyr
Opération Anadyr (en ) - du nom de la ville d'Anadyr en Extrême-orient russe - est le nom de code d'une opération militaire de déploiement de forces soviétiques à Cuba, lancée secrètement en sur ordre de Nikita Khrouchtchev, et dont la planification est confiée au maréchal Bagramian. L'opération - contrecarrée vers la fin par sa découverte - conduit à la crise des missiles de Cuba, après que les États-Unis en produisent les preuves photographiques.
Operation Anadyr
Operation Anadyr () was the code name used by the Soviet Union for its Cold War secret operation in 1962 of deploying ballistic missiles, medium-range bombers, and a division of mechanized infantry to Cuba to create an army group that would be able to prevent an invasion of the island by United States forces. The plan was to deploy approximately 60,000 personnel in support of the main missile force, which consisted of three R-12 missile regiments and two R-14 missile regiments. However, part of it was foiled when the United States discovered the plan, prompting the Cuban Missile Crisis.
Operación Anádir
La Operación Anádir (ruso: Анадырь, transliterado estrictamente como "Anádyr") fue el nombre en código usado por las autoridades de la desaparecida Unión Soviética para referirse a su estrictamente secreto emplazamiento de misiles balísticos nucleares en Cuba, además de bombarderos de mediano alcance y una división de infantería mecanizada en dicha isla caribeña. La ambiciosa idea, que también pretendía acantonar un número de tropas que fuese capaz de evitar o hacer frente a una eventual invasión de parte de las fuerzas militares estadounidenses, terminó con la denominada crisis de los misiles cubanos.
عملية أنادير
عملية أنادير هو الرمز السري الذي استخدم من قبل الاتحاد السوفيتي خلال الحرب الباردة في عام 1962، وكانت عملية شديدة السرية لنشر صواريخ بالستية، وقذائف متوسطة المدى، وفرقة من مشاة ميكانيكية في كوبا لخلق جيش قادر على منع أي غزو محتمل للجزيرة من قبل الجيش الأمريكي. وقد احتوت العملية على حملة خداع عسكرية واسعة لتضليل الاستخبارات الغربية، وذلك بإرسالها كمعدات قطبية للتدريب على الطقس البارد والمتجمد، والعملية سميت باسم نهر أنادير الموجود بأقصى الشرق من سيبيريا، (وهناك أيضا مخطط اسمه أنادير لستالين بالخمسينات من القرن الماضي وذلك بتجهيز مليون عسكري سوفييتي في تشوكوتكا لغزو ألاسكا). الصواريخ الباليستية قد تم شحنها بواسطة سفن تجارية، وقد تم رصدها من قبل عملاء المخابرات الأمريكان بطريقها بحرا وفي داخل كوبا.
Olympische Winterspiele 1928/Ski Nordisch
Bei den II. Olympischen Winterspielen 1928 in St. Moritz fanden vier Wettbewerbe im nordischen Skisport statt. Diese galten gleichzeitig als 5. Nordische Skiweltmeisterschaften. Neben olympischen Medaillen wurden auch Weltmeisterschaftsmedaillen vergeben. Einzige Ausnahme war die Nordische Kombination, in der es ausschließlich olympische Medaillen gab. Austragungsorte waren das Olympia-Skistadion und die Olympiaschanze.
Pohjoismaiset hiihtolajit talviolympialaisissa 1928
Vuoden 1928 talviolympialaiset järjestettiin Sankt Moritzissa, Sveitsissä. Pohjoismaisissa hiihtolajeissa (maastohiihto, yhdistetty, mäkihyppy) järjestettiin yhteensä neljä kilpailua. Kilpailut toimivat myös saman vuoden maailmanmestaruuskilpailuina.
Sci nordico ai II Giochi olimpici invernali
Nello sci nordico ai II Giochi olimpici invernali, che si svolsero nel 1928 a Sankt Moritz (Svizzera), vennero assegnate medaglie in quattro specialità, tutte maschili.
Nordiske grener under Vinter-OL 1928
Under Vinter-OL 1928 i St. Moritz ble det arrangert fire øvelser i nordiske grener. Langrenn 18- og 50 kilometer, kombinert og skihopping normalbakke.
Nordic skiing at the 1928 Winter Olympics
At the 1928 Winter Olympics, four Nordic skiing events were contested – two "cross-country skiing" events, one "ski jumping" event, and one "nordic combined" event, all for men only.
Olympische Winterspiele 1932/Ski Nordisch
Bei den III. Olympischen Winterspielen 1932 in Lake Placid fanden vier Wettbewerbe im nordischen Skisport statt. Diese galten gleichzeitig als 9. Nordische Skiweltmeisterschaften. Neben olympischen Medaillen wurden auch Weltmeisterschaftsmedaillen vergeben. Einzige Ausnahme war die Nordische Kombination, in der es ausschließlich olympische Medaillen gab. Austragungsorte waren das Olympic Stadium und die Skisprungschanze Intervale Hill.
Pohjoismaiset hiihtolajit talviolympialaisissa 1932
1932 talviolympialaisissa Lake Placidissa Yhdysvalloissa kilpailtiin hiihdossa, mäkihypyssä ja yhdistetyssä neljässä eri sarjassa. Kilpailut toimivat myös lajien maailmanmestaruuskilpailuina.
Sci nordico ai III Giochi olimpici invernali
Nello sci nordico ai III Giochi olimpici invernali, che si svolsero nel 1932 a Lake Placid (Stati Uniti), vennero assegnate medaglie in quattro specialità, tutte maschili.
Nordiske grener under Vinter-OL 1932
Under Vinter-OL 1932 i Lake Placid ble det arrangert fire øvelser i nordiske grener.
Nordic skiing at the 1932 Winter Olympics
At the 1932 Winter Olympics, four Nordic skiing events were contested – two cross-country skiing events, one ski jumping event and one nordic combined event.
Jahrhundertspiel
Als Jahrhundertspiel (auch "Spiel des Jahrhunderts", , ) wird das Halbfinale der Fußball-Weltmeisterschaft 1970 in Mexiko bezeichnet, bei dem Italien gegen Deutschland mit 4:3 nach Verlängerung gewann. Es wurde am 17. Juni 1970 im Aztekenstadion in Mexiko-Stadt ausgetragen. Das Duell zwischen dem Europameister von 1968 Italien und dem Vizeweltmeister von 1966 Deutschland gilt als eines der dramatischsten Spiele der Fußballgeschichte.
Футбольный матч Италия — ФРГ (1970)
Матч века — футбольный матч между сборными Италии и ФРГ в полуфинале на чемпионате мира 1970 года в Мексике. Данный матч был проведён 17 июня 1970 года на стадионе «Ацтека» в Мехико и закончился со счётом 4:3 в пользу Италии, причём пять голов было забито в дополнительное время, что случалось лишь однажды на протяжении всех чемпионатов мира по футболу.
Partita del secolo
Partita del secolo (; ; ) è il termine con cui ci si riferisce all'incontro di semifinale del IX campionato mondiale di calcio tra le nazionali di e che si svolse allo stadio Azteca di Città del Messico il 17 giugno 1970 e vide la vittoria italiana con il punteggio di 4 a 3 dopo i tempi supplementari, al termine di continui cambi di risultato.
이탈리아 대 서독 (1970년 FIFA 월드컵)
이탈리아와 서독간의 1970년 FIFA 월드컵 준결승전 경기는 "세기의 경기" (; ; ) 로 알려져 있다. 이 경기는 멕시코 시의 에스타디오 아스테카에서 1970년 6월 17일에 진행되었다. 이탈리아가 이 경기에서 4-3으로 승리하였는데, 5골이 연장전에서 터졌으며, 이는 FIFA 월드컵 역사상 단 한번밖에 일어나지 않은 일이다.
Футбольний матч Італія — ФРН (1970)
Матч століття — футбольний матч між збірними Італії та ФРН у півфіналі чемпіонату світу з футболу. Даний матч був проведений 17 червня 1970 року на стадіоні «Ацтека» в Мехіко і закінчився з рахунком 4:3 на користь Італії, причому п'ять голів було забито у додатковий час, що траплялося лише одного разу протягом усіх чемпіонатів світу з футболу.
بازی قرن
بازی نیمه نهایی جام جهانی ۱۹۷۰ بین ایتالیا و آلمان به عنوان بازی قرن (; ; ) شناخته می‌شود. در این بازی که در ۱۷ ژوین ۱۹۷۰ در ورزشگاه آزتیکا شهر مکزیکو سیتی انجام شد، ایتالیا با نتیجه ۴–۳ به پیروزی رسید که ۵ گل آن در وقت‌های اضافه به ثمر رسید. این یک رکورد در تعداد گل‌های زده در وقت‌های اضافی ۲ تا ۱۵ دقیقه در بازی‌های جام جهانی فوتبال است.
Jogo do século (futebol)
Jogo do século é normalmente denominada a partida entre Itália e Alemanha, em disputa na semifinal da Copa de 1970. A Itália venceu ao final por 4-3, tendo sido este o único de todas as Copas do Mundo com cinco golos marcados na prorrogação.
Match de football Italie – RFA (1970)
La demi-finale de la Coupe du monde de football 1970 voit s'affronter l'équipe d'Italie contre celle de RFA. Les Italiens remportent le match et se qualifient pour la neuvième finale de la Coupe du monde. Ce match est considéré par beaucoup comme le plus grand match de l'histoire de la Coupe du monde, ce qui lui vaut le surnom de « match du siècle ».
Italy v West Germany (1970 FIFA World Cup)
The semi-final of the 1970 FIFA World Cup between Italy and West Germany has been called the "Game of the Century" (; ; ). It was played on 17 June 1970 at the "Estadio Azteca" in Mexico City. Italy won 4–3 after five of the seven goals were scored in extra time, the record for most goals scored during extra time in a FIFA World Cup game. (Four goals were scored in extra time in the 1982 semifinal between West Germany and France.) The result eliminated West Germany from the tournament while Italy would go on to lose to Brazil in the final.
El Partido del Siglo
La semifinal de la Copa Mundial de Fútbol de 1970 entre y es referida como «El partido del siglo» (en italiano: "Partita del Secolo"; alemán y el "Jahrhundertspiel"). Es considerado por diversos medios especializados y personas vinculadas al mundo del fútbol como uno de los partidos más emocionantes del siglo. Tuvo lugar el miércoles 17 de junio de 1970 en el estadio Azteca de la Ciudad de México. Italia ganó por un resultado de 4-3 después de que cinco goles fueron anotados en la prórroga, el único partido en toda la historia de la Copa Mundial en la que ha sucedido.
إيطاليا ضد ألمانيا (كأس العالم 1970)
مباراة القرن هي مباراة في كرة القدم في بطولة كأس العالم لكرة القدم 1970، تم تصنيفها من أفضل 10 مباريات في تاريخ كأس العالم لكرة القدم في الدور القبل النهائي بين المنتخب الإيطالي ونظيره الألماني.
Venezuela-Krise
Die Venezuela-Krise (seltener auch "Zweiter Venezuelakonflikt") in den Jahren 1902/03 war als solche eine diplomatische und militärische Auseinandersetzung zwischen Venezuela einerseits und dem Deutschen Reich, Großbritannien und Italien andererseits, zugleich aber auch Indikator und Austragungsfeld weltpolitischer Gegensätze zwischen den imperialistischen Mächten, insbesondere zwischen Deutschland und den USA. Daneben steht sie für eine besondere, zwischen dem endgültigen Scheitern der deutsch-britischen Bündnisverhandlungen 1901 und dem Beginn der britisch-französischen Annäherung 1902/1903 – der „revolutionären Wende im internationalen Staatensystem“ – liegende Etappe deutsch-britischer Beziehungen.
Criza venezueleană din 1902–1903
Criza venezueleană din 1902–1903 a fost o blocadă navală impusă Venezuelei de Regatul Unit, Germania și Italia din decembrie 1902 până în februarie 1903, după ce președintele Cipriano Castro a refuzat să plătească datoria externă și paguble suferie de citățenii europenei în ultimele războaie civile din țară. Castro a crezut că, în conformitate cu Doctrina Monroe americană, SUA avea să intervină ca să prevină o acțiune militară europeană. Cu toate acestea, în acele momente, președintele SUA Theodore Roosevelt și Departamentul de Stat au considerat că doctrina se aplică mai degrabă în cazul ocupării unor teritorii americane de către europenei, ceea ce nu părea că era cazul. Cum puterile europene oferiseră promisiuni că nu vor trece la ocuparea de teritorii, SUA s-a declarat în mod oficial neutre și au permis insituirea blocadei fără vreo obiecție.
Венесуэльский кризис (1902—1903)
Венесуэльский кризис 1902—1903 годов — морская блокада с декабря 1902 года по февраль 1903 года, введенная против Венесуэлы Великобританией, Германией и Италией в связи с отказом президента Сиприано Кастро выплатить внешние долги и убытки, понесенные европейскими гражданами в ходе недавней венесуэльской гражданской войны. Кастро предполагал, что американская «доктрина Монро» не допустит европейского военного вмешательства, но в то время США рассчитывали применять её положения только в случае захвата европейцами территорий в Америке, а не во всех случаях вмешательства. В итоге США не препятствовали морской блокаде Венесуэлы европейскими флотами. Кастро отказался сдаться и потребовал международного арбитража, против которого выступила Германия. Президент США Теодор Рузвельт заставил немцев отступить, отправив свой собственный флот под командованием адмирала Джорджа Дьюи и угрожая войной, если немцы высадят десант. В итоге Великобритания дала добро на переговоры, хотя блокаду на время переговоров не сняла. 13 февраля 1903 года был подписан договор: блокада была снята, а Венесуэла обязалась отчислять 30 % своих таможенных сборов на покрытие долгов. Этот эпизод способствовал развитию «доктрины Монро», утвердив право Соединенных Штатов вмешиваться, чтобы «стабилизировать» экономические дела малых государств Карибского бассейна и Центральной Америки.
Crisi venezuelana del 1902-1903
La Crisi venezuelana del 1902-1903 fu un blocco navale, durato dal dicembre 1902 al febbraio 1903, imposto da Gran Bretagna, Impero tedesco e Regno d'Italia nei confronti del Venezuela a seguito del rifiuto da parte del presidente venezuelano Cipriano Castro di pagare il debito estero e i danni subiti a cittadini europei durante la recente guerra civile venezuelana.
Crise na Venezuela de 1902–1903
"
Venezuelan crisis of 1902–1903
The Venezuelan crisis of 1902–1903 was a naval blockade imposed against Venezuela by Great Britain, Germany and Italy from December 1902 to February 1903, after President Cipriano Castro refused to pay foreign debts and damages suffered by European citizens in recent Venezuelan civil wars. Castro assumed that the American Monroe Doctrine would see Washington intervene to prevent European military intervention. However, at the time, US president Theodore Roosevelt and his Department of State saw the doctrine as applying only to European seizure of territory, rather than intervention "per se". With prior promises that no such seizure would occur, the US was officially neutral and allowed the action to go ahead without objection. The blockade saw Venezuela's small navy quickly disabled, but Castro refused to give in, and instead agreed in principle to submit some of the claims to international arbitration, which he had previously rejected. Germany initially objected to this, arguing that some claims should be accepted by Venezuela without arbitration.
Bloqueo naval a Venezuela de 1902-1903
El bloqueo a las costas venezolanas fue un incidente diplomático entre fines de 1902 y principios de 1903 en que las marinas de guerra del Imperio Británico, el Imperio alemán y el Reino de Italia franquearon las costas y puertos de Venezuela exigiendo el pago inmediato de las deudas contraídas por el gobierno a las compañías de sus connacionales. El bloqueo naval tuvo su fin con el "Protocolo de Washington" el cual fue firmado en esa ciudad el 13 de febrero de 1903 ya que Estados Unidos actuó como mediador al ser un partido neutral en la situación. En este protocolo se acordó que Venezuela pagaría a plazos sus deudas con el 30 % de sus ingresos de aduana.
الأزمة الفنزويلية 1902-1903
الأزمة الفنزويلية في فترة 1902-1903 هي عبارة عن حصار بحري فرضته المملكة المتحدة وألمانيا وإيطاليا على فنزويلا بين ديسمبر عام 1902 وفبراير عام 1903، وذلك بعد أن رفض الرئيس سيبريانو كاسترو سداد الديون الخارجية والأضرار التي عانى منها المواطنون الأوروبيون في فنزويلا أثناء الحروب الأهلية الأخيرة. إذ افترض الرئيس كاسترو أن مبدأ مونرو الأمريكي سيجعل الولايات المتحدة تمنع التدخل العسكري الأوروبي. لكن ثيودور روزفلت، الرئيس الأمريكي آنذاك، ووزارة الخارجية ارتأوا أن مبدأ مونرو يطبق فقط في حال استيلاء الأوروبيين على الأراضي، وليس للتدخل الأوروبي بحد ذاته.
Präsidentschaftswahl in Kirgisistan 2011
Die Präsidentschaftswahlen in Kirgisistan 2011 fanden am 30. Oktober des Jahres statt. Es waren dies die ersten ordentlichen Wahlen seit dem Sturz des Präsidenten Kurmanbek Bakijew im April 2010 und den Pogromen in Südkirgisistan im Juni desselben Jahres. Mit der Wahl sollte die Übergangsregierung Kirgisistans abgelöst werden.
Президентские выборы в Киргизии (2011)
Выборы президента Киргизии состоялись 30 октября 2011 года.
Elezioni presidenziali in Kirghizistan del 2011
Le elezioni presidenziali in Kirghizistan del 2011 si sono tenute il 30 ottobre.
Élection présidentielle kirghize de 2011
Une élection présidentielle s’est tenue au Kirghizistan le . Elle vise à élire un président, le poste étant alors occupée par la présidente par interim Roza Otounbaïeva. Elle est remportée par Almazbek Atambaïev, alors Premier ministre par intérim.
Wybory prezydenckie w Kirgistanie w 2011 roku
Wybory prezydenckie w Kirgistanie w 2011 roku odbyły się 30 października i wygrał je w I turze dotychczasowy premier Ałmazbek Atambajew zdobywając 62,52% głosów. Pokonał on byłego przewodniczącego parlamentu Adachana Madumarowa (14,78%) i byłego boksera Kamczibeka Taszijewa (14,31%). Frekwencja wyborcza wyniosła 60,27%.
2011 Kyrgyz presidential election
Early presidential elections were held in Kyrgyzstan on 30 October 2011 to replace Interim President Roza Otunbayeva. Former Prime Minister Almazbek Atambayev of the Social Democratic Party of Kyrgyzstan won in the first round.
Elecciones presidenciales de Kirguistán de 2011
Las elecciones presidenciales de Kirguistán para el período 2011-2017 se llevaron a cabo el 30 de octubre, con la finalidad de reemplazar a la presidenta provisional Rosa Otunbáeva. Fueron las primeras elecciones democráticas de Kirguistán, ocurridas tras la revolución de 2010 que derrocó a Kurmanbek Bakíev y convirtió al país en una república parlamentaria. El anterior Primer Ministro, y uno de los principales impulsores de la revolución, Almazbek Atambayev, líder del Partido Socialdemócrata de Kirguistán, ganó en primera vuelta con el 62.2% de los votos, en una participación del 61.28% del electorado. Asumió el 1 de diciembre, convirtiéndose en el primer Presidente democrático de Kirguistán, y el primero en recibir el cargo de manos del anterior presidente voluntariamente.
Brückenkopf von Oranienbaum
Im Brückenkopf von Oranienbaum (manchmal auch "Kessel von Oranienbaum" genannt) waren während des Deutsch-Sowjetischen Krieges von 1941 bis 1944 Truppen der Roten Armee von der Wehrmacht in einem Gebiet am Finnischen Meerbusen um die nordrussische Stadt Oranienbaum (heute "Lomonossow"), westlich von Leningrad, eingeschlossen. Er ist nicht zu verwechseln mit dem „Brückenkopf Oranienbaum“ im Jahr 1945 in der deutschen Stadt Oranienbaum.
Ораниенбаумский плацдарм
Ораниенба́умский плацда́рм (также известен как Ораниенба́умский пятачо́к, Примо́рский плацда́рм, Таменго́нтская респу́блика, Лебя́жинская респу́блика, Ма́лая земля́) — область на южном побережье Финского залива, которая была отрезана от основных советских сил в годы Великой Отечественной войны и сыграла значительную роль в обороне Ленинграда.
Oranienbaumin sillanpääasema
Oranienbaumin sillanpääasema () oli Neuvostoliiton puna-armeijan toisen maailmansodan aikana hallussaan pitämä alue Oranienbaumin ympäristössä Suomenlahden eteläpuolella.
Оранієнбаумський плацдарм
Оранієнбаумський плацдарм (інші назви — Лебяжинська республіка, Мала земля, Оранієнбаумський п'ятачок, Приморський плацдарм, Таменгонтська республіка) — місцевість на південному узбережжі Фінської затоки, котра була відрізаною від головних радянських сил в часі нацистсько-радянської війни та відігравала свою роль при обороні Ленінграду. У німецьких джерелах називається Оранієнбаумським котлом.
Oranienbaum köprübaşı
Oranienbaum köprübaşı (Rusça:"Ораниенбаумский плацдарм") ismini günümüzdeki adı Lomonosov olan bölgedeki "Oranienbaum Sarayından" alan askeri cephe bölgesini anlatır. Nazi Almanyasının İkinci Dünya Savaşında Barbarossa Harekâtıyla saldırmasının ardından kuzeye yönelen Alman birlikleri Leningrad'ı kuşatmış ancak kentin Finlandiya Körfezi girişindeki bölgesini ele geçirememiştir. Düşmeyen Oranienbaum köprübaşının Leningrad Kuşatmasına karşı verilen direniş için çok değerli katkıları olmuştur.
Oranienbaum Bridgehead
The Oranienbaum Bridgehead (Ораниенбаумский плацдарм in Russian) was an isolated portion of the Leningrad Oblast in Russia, which was retained under Soviet control during the siege of Leningrad in World War II. It played a significant role in protecting the city.
Cabeza de puente de Oranienbaum
Cabeza de puente de Oranienbaum () era una parte aislada del Óblast de Leningrado en el norte de Rusia, que se mantuvo bajo control soviético durante el asedio de Leningrado en la Segunda Guerra Mundial. Desempeñó un papel importante en la protección de la ciudad.
Primetime-Emmy-Verleihung 2002
Die Verleihung der Emmy Awards 2002 fand am 22. September 2002 im Shrine Auditorium in Los Angeles statt. Dies war die 54. Verleihung des Preises in der Sparte Primetime.
Эмми (премия, 2002)
« 53-я Церемонии вручения 55-я »
Premi Emmy 2002
La consegna dei Premi Emmy 2002 per il Primetime (54ª edizione) si è tenuta allo Shrine Auditorium di Los Angeles il 22 settembre 2002. La cerimonia è stata presentata da Conan O'Brien e trasmessa dalla NBC. I Creative Arts Emmy Awards sono stati consegnati il 14 settembre.
54th Primetime Emmy Awards
The 54th Primetime Emmy Awards were held on Sunday, September 22, 2002. Nominations were announced July 22, 2002. The ceremony was hosted by Conan O'Brien and was broadcast on NBC. Two networks, FX and VH1, received their first major nominations this year. The program "" was simulcast on every major network and, therefore, is not designated with one below.
Juniputsch
Der Putsch vom 9. Juni 1923, in Bulgarien als Neunter-Juni-Putsch (bulg. Деветоюнски преврат/Dewetojunski prewrat) bekannt, war ein erfolgreicher Militärputsch gegen die Regierung von Aleksandar Stambolijski, der im Zuge des Putsches erschossen wurde. Am Putsch beteiligten sich auch Teile der Inneren Mazedonischen Revolutionären Organisation (IMRO).
Деветоюнски преврат
Деветоюнски преврат е държавен преврат в България, извършен през нощта на 8 срещу 9 юни 1923 г. от армейски части под ръководството на Военния съюз, с който е отстранено правителството на Българския земеделски народен съюз (БЗНС) начело с Александър Стамболийски. В подготовката на преврата участва и Народният сговор, а впоследствие той получава подкрепата на повечето опозиционни сили, като се изключи втората по големина парламентарна партия – Българската комунистическа партия (тесни социалисти) (БКП т. с.).