adithya7/xlel_wd_dictionary huggingface dataset:
Drama uprising
The Drama uprising (, , "Dramsko vastanie," ) was an uprising of the population of the northern Greek city of Drama and the surrounding villages on 28–29 September 1941 against the Bulgarian occupation regime. The revolt lacked organization or military resources and was swiftly suppressed by the Bulgarian Army with massive reprisals. The revolt had guidance from the Communist Party of Greece (KKE).
Μάχη της Πίνδου
Η Μάχη της Πίνδου (28 Οκτωβρίου-13 Νοεμβρίου 1940) υπήρξε, μαζί με την Μάχη Ελαίας - Καλαμά, από τις αποφασιστικές ένοπλες συμπλοκές των πρώτων ημερών του Ελληνοίταλικού πολέμου (1940-1941) που απέκοψαν την ιταλική εισβολή στο ελληνικό έδαφος.
Сражение на Пинде
Сражение на Пинде () — битва первого этапа итало-греческой войны, которая произошло в греческих горах Пинда (регионы Эпир и Западная Македония) с 28 октября по 13 ноября 1940 года. Итальянская альпийская дивизия «Джулия», вошедшая в Грецию через сектор Пинда, после первоначального наступления была окружена и разгромлена греческой армией. Итальянцы были отброшены назад, а греки устремились вглубь Албании.
Battle of Pindus
The Battle of Pindus () took place in the Pindus Mountains in Epirus and West Macedonia, Greece, from 28 October–13 November 1940. The battle was fought between the Greek and the Italian armies during the first stages of the Greco-Italian War. The Italian 3rd Alpine Division "Julia" ("Julia" Division) invaded Greece from the Pindus sector. After its initial advance, the division was surrounded by the Greek army and forced to retreat after suffering heavy losses. In the aftermath, the Greeks were able to push back the Italians, advancing deep into Albanian territory.
Μάχη του Λέμπεργκ (1918)
Η Μάχη του Λέμπεργκ (Lemberg, Lviv, Lwów) (στη πολωνική ιστοριογραφία αναφέρεται ως ' , ως η υπεράσπιση του Lwów"' ) έλαβε χώρα από το Νοέμβριο του 1918 έως το Μάιο του 1919, και ήταν μια εξάμηνη μακρά σύγκρουση στην σύγχρονη Ουκρανία. Η μάχη διεξήχθη μεταξύ επιθετικών δυνάμεων της "Λαϊκής Δημοκρατίας της Δυτικής Ουκρανίας" και του τοπικού πολωνικού πολιτικού πληθυσμού, με τη βοήθεια των τακτικών δυνάμεων του Πολωνικού Στρατού για τον έλεγχο της πόλης Λβιβ (Lviv) (Lwów, Lemberg), που ήταν τότε στο ανατολικό τμήμα της Γαλικίας και τώρα είναι στο δυτικό τμήμα της Ουκρανίας . Η μάχη πυροδότησε τον Πολωνικό-Ουκρανικό πόλεμο, που τελικά κέρδισε η Πολωνία .
Bătălia de la Liov (1918)
Bătălia de la Liov (în istoriografia ucraineană Бої за Львів, „Lupta pentru Lviv”, în istoriografia poloneză Obrona Lwowa, „Apărarea Liovului”) din 1918 - 1919 a fost un conflict lung de șase luni dintre forțele militare ale Republicii Populare a Ucrainei Occidentale pe de-o parte și milițiile poloneze, sprijinite de armata poloneză regulată, pe de altă parte, pentru preluarea controlului asupra orașului Lwów / Lviv, aflat în ceea ce era cunoscut drept partea răsăriteană a Galiției, regiune care este acum parte a Ucrainei apusene. Luptele de la Liov au fost scânteia care a declanșat războiul polono-ucrainean, care a fost câștigat în cele din urmă de A doua Republică Poloneză.
Битва за Львов (1918)
Би́тва за Льво́в — боевые действия между Украинской Галицкой армией (УГА) и Польской Организацией Войсковой (ПОВ) за город Львов в ходе Польско-украинской войны, длившееся со 2 по 22 ноября 1918 года. Непосредственной ареной боевых действий стал сам город.
Битва за Львів (1918)
Битва за Львів (1918) — битва між Українською Галицькою армією та Польською Організацією Військовою (ПОВ) за місто Львів в ході Українсько-польської війни, що тривала з 1 по 22 листопада 1918 року. Безпосередньою ареною бойових дій стало саме місто.
Bitwa o Lwów (1918–1919)
Bitwa o Lwów, inaczej obrona Lwowa – polsko-ukraiński konflikt zbrojny o Lwów, trwający od 1 listopada 1918 do 22 maja 1919 roku, zakończony zniesieniem ukraińskiego okrążenia. Obrona Lwowa w 1918 była częścią wojny polsko-ukraińskiej (1918–1919).
Battle of Lemberg (1918)
The Battle of Lemberg (Lviv, Lwów) (in Polish historiography called ', the Defense of Lwów) took place from November 1918 to May 1919 and was a six-month long conflict in what is modern-day Ukraine. The battle was fought between attacking forces of the West Ukrainian People's Republic and the local Polish civilian population, assisted later by regular Polish Army forces for the control over the city of Lviv (Lwów, Lemberg), in what was then eastern part of Galicia and now is western part of Ukraine. The battle sparked the Polish-Ukrainian War, ultimately won by Poland.
Batalla de Leópolis
La batalla de Leópolis es parte del conflicto de seis meses de duración, entre las fuerzas de la República Nacional de Ucrania Occidental y la población civil y el ejército regular polaco, entre 1918 y 1919. El objetivo de la batalla es el control de la ciudad de Leópolis (ucraniano: Lviv; polaco: Lwow), en el marco de la formación nacional de la República Nacional de Ucrania Occidental y Polonia, resultando la victoria polaca, y su incorporación entre 1919 y el Tratado de Brest-Litovsk a Polonia. Esta victoria significa la destrucción de la República Nacional de Ucrania Occidental, y su renuncia fue la moneda de cambio para la invasión polaca de Kiev dentro de la Guerra Polaco Soviética para imponer en el gobierno de Ucrania a Symon Petlura y restituir la República Popular de Ucrania.
Υπόθεση Λιτβινένκο
Με τον όρο υπόθεση Λιτβινένκο αναφερόμαστε σε υπόθεση σύγχρονης κατασκοπείας, η οποία κατέληξε στη δολοφονία του Αλεξάντερ Λιτβινένκο και προκάλεσε σοβαρή κρίση στις διπλωματικές σχέσεις Ρωσίας - Βρετανίας. Ο Αλεξάντερ Λιτβινένκο ήταν πρώην κατάσκοπος της Ομοσπονδιακής Υπηρεσίας Ασφαλείας (FSB), ο οποίος επέκρινε την πολιτική του Βλαντιμίρ Πούτιν και ο οποίος δηλητηριάστηκε με πολώνιο 210, ισχυρό ραδιενεργό ισότοπο, κατά τη διάρκεια συνάντησής του με πρώην πράκτορα της KGB, όπως φημολογείται. Η δηλητηρίαση προκάλεσε τον θάνατό του, ο οποίος από τη Δύση, αποδίδεται σε ενέργειες της ρωσικής κατασκοπείας, δημιουργώντας παράλληλα παγκόσμια αίσθηση κυρίως λόγω της φωτογραφίας που δημοσιεύθηκε και η οποία απεικόνιζε παραμορφωμένο τον Λιτβινένκο λίγο πριν το τέλος της ζωής του.
Отравление Александра Литвиненко
Александр Вальтерович Литвиненко — подполковник советской и российской госбезопасности, в 1988—1999 годах — сотрудник КГБ, а затем - ФСБ.
مسمومیت الکساندر لیتویننکو
الکساندر لیتویننکو (Alexander Litvinenko) یک افسر سابق سرویس امنیت فدرال روسیه (FSB) و کا گ ب بود که در روسیه از تعقیب دادگاه فراری و با دریافتِ پناهندگی سیاسی به انگلستان رفته بود. وی پس از ورود به لندن به حمایتِ از اولیگارشِ روسیه در تبعید (بوریس برزوفسکی) پرداخت. و به تهدیدِ قدرتِ ولادیمیر پوتین دست زد.
Poisoning of Alexander Litvinenko
Alexander Litvinenko was a former officer of the Russian Federal Security Service (FSB) and KGB. After speaking critically about what he saw as corruption within the Russian government, he fled retribution to the UK, where he remained a vocal critic of the Russian state. Six years after fleeing, he was poisoned by two Russians in a suspected assassination.
Envenenamiento de Aleksandr Litvinenko
El envenenamiento de Aleksander Litvinenko consistió en el asesinato de Aleksandr Litvinenko, quien se convirtió en la primera víctima confirmada de síndrome de radiación aguda causado por una exposición letal al polonio-210. Según varios médicos, "el asesinato de Litvinenko representa un hito ominoso: el comienzo de una era de terrorismo nuclear.
Otrava Alexandra Litviněnka
Alexandr Litviněnko byl bývalý důstojník ruských tajných služeb FSB a KGB, který před soudním stíháním utekl z Ruska a získal politický azyl ve Velké Británii. Podle jeho ženy a otce po získání azylu pracoval pro britské tajné služby MI6 a MI5.
تسميم ألكساندر ليتفينينكو
تسميم ألكساندر ليتفينينكو كان الاغتيال السياسي في نوفمبر 2006. سابقًا ليتفينينكو كان وكيل الأمن السوفيتي لجنة أمن الدولة وثم عميل جهاز الأمن الاتحادي الروسي. هرب وسعى للحصول على لجوء سياسي في بريطانيا. اغتياله معروف كالاغتيال الأول بالبولونيوم-210. اللوم الإتهامي الذي ألقى به على بوتين عندما على فراش الموت هو جعله شهيرًا.
Σύνοδος κορυφής του ΝΑΤΟ 2008 (Βουκουρέστι)
Η Σύνοδος κορυφής του ΝΑΤΟ για το 2008 έλαβε χώρα το διάστημα μεταξύ 2 - 4 Απριλίου στο Βουκουρέστι της Ρουμανίας. Κύρια θέματα συζήτησης ήταν η πρόοδος των συμμαχικών επιχειρήσεων στο Αφγανιστάν και το Κόσοβο, η περαιτέρω διεύρυνση της Συμμαχίας, οι σχέσεις ΝΑΤΟ - Ρωσίας, καθώς και διάφορα άλλα ζητήματα ήσσονος σημασίας (ενδυνάμωση συμμαχίας, αντιπυραυλική άμυνα κ.α). Η σύνοδος αυτή ήταν η μεγαλύτερη στην ιστορία της Βορειοατλαντικής Συμμαχίας ως προς τον αριθμό των χωρών και των διεθνών οργανισμών που μετείχαν. Ο γ.γ. του ΝΑΤΟ Γιάπ ντε χοπ Σέφερ είχε χαρακτηρίσει την σύνοδο κορυφής στο Βουκουρέστι "απρόβλεπτη".
Summitul NATO 2008
Summitul NATO 2008 a fost organizat în București, România între 2 și 4 aprilie 2008. Evenimentul s-a desfășurat la Palatul Parlamentului și a reunit aproape 3.000 de oficiali din 49 de țări: 26 state membre NATO și alte 23 semnatare ale Parteneriatului pentru Pace.
Саммит НАТО в Бухаресте (2008)
Саммит НАТО в Бухаресте или 20-й саммит стран-членов НАТО состоялся 2-4 апреля 2008 года в Бухаресте (Румыния). На повестке дня стояли вопросы о признании Косова, военные действия в Афганистане, расширение Альянса, присоединение к нему Хорватии, Албании и Македонии, а также присоединения к ПДЧ Украины и Грузии. В прессе это собрание окрестили саммитом «больших надежд» и «больших скандалов».
Бухарестський саміт НАТО 2008
Бухарестський саміт НАТО 2008 або 20-й саміт країн-членів НАТО відбувся 2-4 квітня 2008 року в Бухаресті (Румунія). На порядку денному стояли питання про визнання Косова, військові дії в Афганістані, розширення Альянсу, шляхом приєднання до нього Хорватії, Албанії та Македонії, а також приєднання до ПДЧ України та Грузії. У пресі це зібрання охрестили "самітом великих надій" і "великих скандалів".
Cimeira de Bucareste de 2008
Cimeira de Bucareste 2008 ou a 20.ª Cimeira da NATO é uma cimeira da NATO, que foi organizada em Bucareste, na Roménia, entre os dias 2 e 4 de Abril de 2008. Entre outras decisões, a Croácia e a Albânia foram convidados a aderir à Aliança. A Macedónia não foi convidada devido a um diferendo com a Grécia. Geórgia e Ucrânia tinham esperado aderir à NATO, mas os membros da mesma decidiram rever o seu pedido, em Dezembro de 2008.
2008 NATO Bükreş zirvesi
2008 NATO Bükreş zirvesi, 2-4 Nisan 2008 tarihlerinde Bükreş, Romanya'da düzenlenen bir NATO zirvesi. Zirvede NATO üyelerinin devlet ve hükûmet başkanları bir araya geldi. Diğer konuların yanında Arnavutluk ve Hırvatistan ittifaka davet edildi. Makedonya ise Yunanistan ile yaşadığı Makedonya adlandırma sorunu nedeniyle davet edilmedi. Gürcistan ve Ukrayna Üyelik Eylem Planı'na katılmayı umuyordu; ancak NATO ülkeleri bu talebi Aralık 2008'de görüşmeye karar verdi.
Sommet de l'OTAN Bucarest 2008
Le sommet de l'OTAN Bucarest 2008 est le sommet de l'Otan, conférence diplomatique réunissant à Bucarest, en Roumanie, du 2 au , les chefs d'État et de gouvernement des pays membres de l'Organisation du traité de l'Atlantique nord.
Szczyt NATO w Bukareszcie 2008
Szczyt NATO w Bukareszcie w 2008 lub 20. szczyt NATO – szczyt NATO, zorganizowany w Bukareszcie w Rumunii w dniach 2 kwietnia – 4 kwietnia 2008.
2008 Bucharest summit
The 2008 Bucharest Summit or the 20th NATO Summit was a NATO summit organized in the Palace of the Parliament, Bucharest, Romania on 2 – 4 April 2008. Among other business, Croatia and Albania were invited to join the alliance. Macedonia was not invited due to its ongoing naming dispute with Greece. Georgia and Ukraine had hoped to join the NATO Membership Action Plan, but the NATO members decided to review their request in December 2008.
Cumbre de Bucarest de 2008
La Cumbre de Bucarest de 2008 fue la 20.ª Cumbre de la OTAN, una de las cumbres de la Organización del Tratado del Atlántico Norte, siendo organizada en Bucarest, en Rumanía, entre los días 2 y 4 de abril de 2008. Entre otras decisiones, Croacia y Albania fueron invitados a adherirse a la Alianza. La República de Macedonia no fue invitada debido a una serie de diferencias con Grecia. Georgia y Ucrania esperaban adherirse a la OTAN, pero los miembros de la misma decidieron atrasar su petición hasta diciembre de 2008.
Σταυροφορία του Μπαρμπάστρο
Η Σταυροφορία του Μπαρμπάστρο (επίσης γνωστή ως η Πολιορκία του Μπαρμπάστρο ή Πόλεμος του Μπαρμπάστρο) ήταν μια διεθνής εκστρατεία, που κήρυξε ο Πάπας Αλέξανδρος Β´, για να καταλάβει την ισπανική πόλη Μπαρμπάστρο, μέρος τότε του Εμιράτου της Λάριδα της δυναστείας των Μπανού Χούντ. Στην πολιορκία πήρε μέρος ένας μεγάλος στρατός αποτελούμενος από στοιχεία από όλη την Δυτική Ευρώπη ο οποίος και άλωσε την πόλη (το 1064). Η φύση της αποστολής που περιγράφεται από τον Ραμόν Μενέντεθ Πιδάλ ως «"μια σταυροφορία πριν από τις σταυροφορίες"», συζητείται στην ιστοριογραφία, και το σταυροφορικό στοιχείο της εκστρατείας αποτελεί ακόμα και σήμερα επίμαχο σημείο.
Guerra di Barbastro
Guerra de Barbastro
A Guerra de Barbastro (também conhecida como o Cerco de Barbastro ou a Cruzada de Barbastro) foi uma expedição internacional, sancionada pelo Papa Alexandre II, para retomar a cidade de Barbastro dos mouros. Um grande exército composto de elementos de toda a Europa Ocidental tomou parte no bem-sucedido cerco da cidade em 1063. A guerra foi parte do Reconquista, mas em seu caráter internacional e papal pressagiava as Cruzadas dos próximos dois séculos.
Setge de Barbastre (1064)
El Setge de Barbastre, coneguda com la "Croada de Barbastre" fou una de les batalles de la Reconquesta.
Barbastro Savaşı
Barbastro Savaşı (Barbastro Muhasarası adıyla da bilinir), Papa II. Alexander'ın bir İspanyol şehri olan Barbastro'yu Müslümanların egemenliğinden almak için tasdik ettiği uluslararası bir seferdir. Şehir Batı Avrupalı devlet ve devletçiklerden oluşan büyük bir orduyla 1063 senesinde kuşatıldı ve elde edilen başarı sonucu Haçlıların eline geçti. Bu sefer Reconquista'nın (Müslümanları İber Yarımadasından atma hareketi) önemli halkalarından birini oluşturmaktadır. Ayrıca bu sefer gelecekte yapılacak olan Haçlı Seferlerinin bir provası niteliğini taşımaktadır.
Croisade de Barbastro
La Croisade de Barbastro est une expédition prêchée par le pape Alexandre pour prendre aux Maures la cité espagnole de Barbastro (dans l'actuelle Aragon). Une importante armée, composée de combattants venus de toute la chrétienté occidentale, participa au siège de la cité (1064). Cette guerre est un épisode de la Reconquista, mais le caractère international de son armée, ainsi que le soutien de la papauté, en font un prélude aux Croisades.
Oblężenie Barbastro
Oblężenie Barbastro, znane w historiografii także jako Wojna o Barbastro – jeden z epizodów hiszpańskiej rekonkwisty. W wyprawie, cieszącej się oficjalnym błogosławieństwem papieża Aleksandra II, wzięli udział rycerze z wielu krajów chrześcijańskiej Europy. Ekspedycja miała na celu wspomóc iberyjskich chrześcijan w ich walce z Maurami o miasto Barbastro, leżące w północno-wschodniej części współczesnej Hiszpanii. Walki z 1063 roku zakończyły się wprawdzie zdecydowaną klęską muzułmanów, ale już w 1065 roku udało im się odzyskać utraconą twierdzę. Z punktu widzenia strategicznego wyprawa nie zmieniła zbytnio układu sił na półwyspie Iberyjskim, ale wydarzenie to, zdaniem wielu historyków, jest interesujące jako zapowiadające krucjaty.
Crusade of Barbastro
The crusade of Barbastro (also known as the siege of Barbastro or battle of Barbastro) was an international expedition, sanctioned by Pope Alexander II, to take the Spanish city of Barbastro, then part of the Hudid Emirate of Lārida. A large army composed of elements from all over Western Europe took part in the siege and conquest of the city (1064). The nature of the expedition, famously described by Ramón Menéndez Pidal as "a crusade before the crusades", is discussed in historiography, and the crusading element of the campaign is still a moot point.
Cruzada de Barbastro
La cruzada de Barbastro (también conocida como «sitio de Barbastro») fue una expedición internacional, sancionada por el papa Alejandro II, para tomar la ciudad de Barbastro a los musulmanes. Un gran ejército compuesto por elementos de todas partes de Europa Occidental tomó parte en el asedio exitoso de la ciudad (1063). La batalla era parte de la Reconquista, pero en su carácter internacional presagiaba las cruzadas de los dos siglos siguientes.
Ναυμαχία της Λήμνου
Η ναυμαχία της Λήμνου στις 18 Ιανουαρίου 1913, ήταν η δεύτερη από τις δύο μεγάλες ναυμαχίες μεταξύ του Ελληνικού Βασιλικού Ναυτικού και του Οθωμανικού Στόλου κατά τον Α' Βαλκανικό Πόλεμο που πραγματοποιήθηκε στην περιοχή της νήσου Λήμνου, εξ ου και η ονομασία της. Η ναυμαχία έληξε με νίκη του ελληνικού στόλου και τον εγκλεισμό του οθωμανικού εντός των Δαρδανελίων στη δεκαετία που ακολούθησε.
Сражение при Лемносе (1913)
Сражение у Лемноса или Лемносское сражение — морское сражение во время Первой Балканской войны 1912—1913 годов. Произошло а в северной части Эгейского моря близ острова Лемнос между турецкой и греческой броненосными эскадрами.
Битка при Лемнос
Морската битка при Лемнос е битка през Балканската война и се провежда на 5 януари 1913. Гръцката флота възпира опита на Османската империя да си възвърне господството над Егейско море.
Battaglia di Lemno
La battaglia di Lemno venne combattuta il 18 gennaio 1913 nelle acque antistanti l'isola di Lemno, tra la flotta greca del contrammiraglio Pavlos Kountouriotis ed una squadra navale ottomana guidata dal capitano di vascello Ramiz Bey; lo scontro, il secondo maggior confronto navale della più ampia prima guerra balcanica dopo la battaglia di Elli del 16 dicembre 1912, si concluse con la ritirata delle navi ottomane.
Битва при Лемносі (1913)
Битва при Лемносі — морська битва часів Першої Балканської війни 1912–1913 років. Відбулась 18 (5) січня 1913 року в північній частині Егейського моря, поблизу острова Лемнос, між османською та грецькою броненосними ескадрами.
Batalha de Lemnos (1913)
A Batalha de Lemnos (em grego: "Ναυμαχία της Λήμνου"; em turco: "Mondros Deniz Muharebesi") foi uma batalha naval ocorrida perto da ilha de Lemnos no Mar Egeu entre as forças navais do Reino da Grécia e do Império Otomano durante a Primeira Guerra Balcânica. Foi a segunda e última tentativa otomana de romper o bloqueio naval grego de Dardanelos.
Mondros Deniz Muharebesi
Mondros Deniz Muharebesi () 18 Ocak (eski tarihle 5 Ocak) 1913 tarihinde Osmanlı İmparatorluğu ile Yunanistan donanmaları arasında meydana gelen çatışma. Birinci Balkan Savaşı sırasında yaşanan muharebe, Osmanlıların Çanakkale Boğazı'nda konuşlu Yunan donanmasını dağıtmak ve Ege Denizi'nde egemenliği yeniden ele geçirmek için yaptıkları ikinci ve son denemedir.
Bataille de Lemnos
La bataille de Lemnos est livrée le (le 5 janvier dans le calendrier julien, employé par la Grèce jusqu'en 1923) entre une escadre de la marine hellénique commandée par le contre-amiral Koundouriótis et une flotte ottomane, pendant la première guerre balkanique (1912-1913).
Bitwa koło Lemnos (1913)
Bitwa koło Lemnos – bitwa morska, stoczona roku na Morzu Egejskim pomiędzy flotami grecką i osmańską, podczas I wojny bałkańskiej.
Battle of Lemnos (1913)
The Battle of Lemnos (, ), fought on , was a naval battle during the First Balkan War, in which the Greeks defeated the second and last attempt of the Ottoman Empire to break the Greek naval blockade of the Dardanelles and reclaim supremacy over the Aegean Sea. This, the final naval battle of the First Balkan War, forced the Ottoman Navy to retreat to its base within the Dardanelles, from which it did not venture for the rest of the war, thus ensuring the dominion of the Aegean Sea and the Aegean islands by Greece.
Batalla de Lemnos
La Batalla de Lemnos fue un combate naval librado el 18 de enero de 1913 (5 de enero de 1913 según el calendario juliano), frente a las costas de Lemnos, Grecia entre las flotas del Reino de Grecia y el Imperio otomano, durante el transcurso de la Primera Guerra Balcánica. Fue el segundo y último intento otomano por romper el bloqueo griego de los Dardanelos, con el fin de recuperar la supremacía en el Mar Egeo.
Μάχη των Γιαννιτσών
Η μάχη των Γιαννιτσών ήταν μια από τις σημαντικότερες του Α' Βαλκανικού Πολέμου. Ξεκίνησε στις 19 Οκτωβρίου 1912 με τον Ελληνικό Στρατό να επιτίθεται από τα δυτικά κατά των Τουρκικών δυνάμεων στα Γιαννιτσά και μετά από διήμερο σκληρό αγώνα να αναδεικνύεται νικητής. Η νίκη στα Γιαννιτσά άνοιξε το δρόμο για την απελευθέρωση της Θεσσαλονίκης.
Битва при Яннице
Битва при Яннице () — сражение между греческой и османской армиями , в силу геополитических последствий ставшая одним из самых важных сражений Первой Балканской войны. Победа греческой армии в этом сражении открыла ей дорогу к столице Македонии — Фессалоникам.
Ениджевардарска битка
Енуджевардарската битка (, "Махи тон Яницон") е битка в хода на Балканската война, състояла се на 1-2 ноември (19 – 20 октомври стар стил) 1912 година край град Енидже Вардар в Македония. В нея гръцките войски нанасят поражение на османските сили в Егейска Македония, което им отваря пътя за завземане на Солун.
Battaglia di Giannitsa
La battaglia di Giannitsa (in greco: Μάχη των Γιαννιτσών; in turco: Yenice Muharebesi) fu combattuta, tra il 1° e il 2 novembre 1912, fra l'esercito greco e quello ottomano nell'ambito della prima guerra balcanica. La battaglia si concluse con la vittoria dell'esercito greco che in tal modo si aprì la strada verso Salonicco.
Bataille de Giannitsá
La bataille de Giannitsá est une bataille de la première guerre balkanique qui opposa la Grèce à l'Empire ottoman les 19 et 20 octobre (calendrier julien) ou et 2 novembre (calendrier grégorien) 1912. Elle fut remportée par la Grèce. La route de Thessalonique lui fut alors ouverte.
Battle of Yenidje
The Battle of Yenidje, also transliterated as Yenice (, Battle of Giannitsa), was a major battle between Greek forces under Crown Prince Constantine and Ottoman forces under General Hasan Tahsin Pasha and took place between October 19–20 (O.S.), 1912 during the First Balkan War. The battle began when the Greek army attacked the Ottoman fortified position at Yenidje (now Giannitsa, Greece), which was the last line of defense for the city of Thessaloniki, which had a Greek majority population.
Ναυμαχία της Έλλης
Η ναυμαχία της Έλλης στις 3/16 Δεκεμβρίου 1912, ήταν η πρώτη από τις δύο κορυφαίες μάχες μεταξύ του Ελληνικού Πολεμικού Ναυτικού και του Οθωμανικού Στόλου κατά τον Α΄ Βαλκανικό Πόλεμο και πραγματοποιήθηκε στην έξοδο των στενών των Δαρδανελλίων (ή Ελλησπόντου). Η ναυμαχία έληξε με τη νίκη του ελληνικού στόλου και τον εγκλεισμό του οθωμανικού εντός των στενών.
Сражение у Элли
Бой у Элли или Бой у Дарданелл или Бой у Геллеспонта — морское сражение во время Первой Балканской войны 1912—1913 годов. Произошло а у северного побережья Эгейского моря у южного входа в пролив Дарданеллы близ мыса Геллес (Хеллес) между турецкой и греческой броненосными эскадрами.
Битка при Ели
Морската битка при Ели (известна още като Морска битка при Дарданелите) е част от Балканската война и се провежда на 3 декември 1912.
Battaglia di Elli
La battaglia di Elli fu una battaglia navale della prima guerra balcanica combattuta nel Mar Mediterraneo al largo di Elli il 16 dicembre 1912 tra unità della Regia Marina Ellenica contro unità della Marina ottomana ("Osmanlı Donanması").
Битва при Еллі
Битва при Еллі () — одна з, так званих, Дарданелльських битв; відбулася 3 грудня 1912) — одна із найзначніших морських битв Першої Балканської війни. Грецький флот розгромив османський в Егейському морі біля входу в стратегічно важливу протоку Дарданелли, змусивши османів піти в Мармурове море. Після цієї поразки Османська імперія фактично втратила контроль на акваторією Егейського моря і змушена була змиритися з подальшою (до грецької поразки 1922 року) грецькою експансією в Айдин (Іонія) і Малу Азію. Після перемоги грецький флот звільнив від багатовікового османського гніту великі й дрібні острови в північній і східній частинах моря, серед яких Лесбос, Хіос, Лемнос та Самос. Ці острови, таким чином, завершили процес Енозісу з континентальною Грецією. Після довгого перепочинку, османи спробували переламати ситуацію на свою користь, і 18 січня 1913 року між грецьким і османським флотами сталася нова битва при Лемносі (1913). Бій було знову виграно грецької стороною, а османські кораблі відійшли до Дарданелли, де їм ніщо не загрожувало.