adithya7/xlel_wd_dictionary huggingface dataset:
Expediția Discovery
Expediția Națională Britanică Antarctică, 1901-1904, în general cunoscută sub numele de Expediția Discovery, a fost prima explorare britanică oficială a regiunilor Antarcticii după călătoria lui James Clark Ross, care a avut loc cu șaizeci de ani mai devreme. Organizată în cardul unui comitet al Societății Regale și al Societății Geografice Regale (RGS), aceasta viza efectuarea unor cercetări științifice și a unei explorări geografice a ceea ce era în mare parte, pe atunci, un continent neatins. Aceasta a lansat carierele multor exploratori polari, care vor deveni figuri cunoscute în Epoca Eroică de explorare a Antarcticii, inclusiv Robert Falcon Scott, care a condus expediția, Ernest Shackleton, Edward Wilson, Frank Wild, Tom Crean și William Lashly.
Британская антарктическая экспедиция (1901—1904)
Брита́нская национа́льная антаркти́ческая экспеди́ция 1901—1904 годов (), также известная как экспеди́ция на «Диска́вери» () — вторая по счёту британская экспедиция в Антарктиду, организованная после более чем 60-летнего перерыва. Её целью было комплексное исследование тогда почти совершенно неизвестного континента Земли. Экспедиционное судно — барк «Дискавери» — было первым из специально построенных для британских научно-исследовательских миссий кораблей. В ходе экспедиции был обследован берег Антарктиды в море Росса от мыса Адэр до Китовой бухты. Британской командой были получены обширные научные данные в области физической географии, биологии, геологии, метеорологии, земного магнетизма. Были открыты антарктические оазисы, а также колонии пингвинов на . В ходе санного похода была достигнута точка 82°11′ ю. ш.
Discoveryn etelänaparetkikunta
Discoveryn etelänaparetkikunta oli englantilaisten ensimmäinen suuri naparetki Etelämantereelle 1901–1904. Retken tarkoituksena oli tehdä erilaisia tieteellisiä tutkimuksia. Tutkimusretkeä johti Britannian laivaston kapteeni Robert Falcon Scott. Retkellä oli mukana myös myöhemmin kuuluisaksi tullut Ernest Shackleton. Matkan aikana tehtiin ensimmäiset pitkät rekiretket eteläisellä napamantereella ja lauttajäällä. Scott, Wilson ja Shackleton kävivät 82. leveysasteen eteläpuolella ja kulkivat yli 1 500 kilometriä muun muassa jäässä olevien railojen, veto­koirien sairastumisen, lumi­sokeuden ja keri­pukin vaivatessa.
Spedizione Discovery
La spedizione Discovery (in inglese "Discovery Expedition") conosciuta anche come spedizione nazionale antartica britannica, 1901-04 ("British National Antarctic Expedition 1901-04") è stata la prima missione esplorativa britannica diretta verso le regioni antartiche dal viaggio di James Clark Ross sessanta anni prima. Deve il suo nome alla "Discovery", la nave utilizzata per raggiungere l'Antartide.
Експедиція на «Діскавері»
Британська національна антарктична експедиція 1901—1904 років (), також відома як експедиція на «Діскавері» () — друга за рахунком британська експедиція в Антарктиду, організована після більш ніж 60-річної перерви. Призначалася для комплексного дослідження майже зовсім невідомого континенту. Експедиційне судно — барк «Діскавері» — було першим спеціально побудованим британським науково-дослідним кораблем.
Expedição Discovery
A Expedição Antártica Nacional Britânica 1901-04 (em inglês: "British National Antarctic Expedition, 1901–04"), genericamente conhecida como a Expedição "Discovery", foi a primeira exploração oficial britânica das regiões Antárticas desde a viagem de James Clark Ross, 60 anos antes. Organizada em larga escala, conjuntamente, pela "Royal Society" e pela Real Sociedade Geográfica (RSG), a nova expedição tinha como objectivos a realização de trabalhos científicos e a exploração geográfica em um continente praticamente desconhecido na época. Esta expedição passou a ser a referência de muitos daqueles que se tornariam líderes na Idade Heroica da Exploração da Antártida: Robert Falcon Scott, que liderou a expedição, Ernest Shackleton, Edward Wilson, Frank Wild, Tom Crean e William Lashly.
Expedició Discovery
L'Expedició Discovery és el nom amb què es coneix l'Expedició Britànica Antàrtica realitzada entre 1901 i 1904. Fou la primera expedició oficial britànica a les regions de l'Antàrtida del , després de les expedicions de James Clark Ross realitzades el segle anterior entre 1839 i 1843. Organitzada per un comitè representatiu de la Royal Society i la Royal Geographical Society, la nova expedició va ser realitzada amb l'objectiu de dur a terme investigacions científiques i exploracions geogràfiques en el que es considerava, durant aquella època, un continent inexplorat. A més, va ser el punt d'inici de la carrera antàrtica de molts que van esdevenir personatges importants durant l'Edat heroica de l'exploració de l'Antàrtida: entre ells es troben Robert Falcon Scott, qui va encapçalar l'expedició, Ernest Shackleton, Edward Wilson, Frank Wild, Tom Crean i William Lashly.
Thám hiểm Khám phá
Cuộc thám hiểm Nam Cực Quốc gia Anh, năm 1901-04, thường được gọi là Cuộc thám hiểm Khám phá, là cuộc thám hiểm chính thức đầu tiên của Anh về vùng Nam Cực kể từ chuyến đi của James Clark Ross sáu mươi năm trước. Được tổ chức trên quy mô lớn dưới một ủy ban hỗn hợp của Hiệp hội Hoàng gia và Hội địa lý Hoàng gia (RGS), đoàn thám hiểm mới đã thực hiện nghiên cứu khoa học và thăm dò địa lý trong một lục địa chưa bị ảnh hưởng. Nó đưa ra sự nghiệp Nam Cực của nhiều người sẽ trở thành những nhân vật hàng đầu trong Cuộc Thăm dò Nam Cực Nam Cực, bao gồm Ernest Shackleton, Edward Wilson, Frank Wild, Tom Crean và William Lashly.
Expédition Discovery
L'expédition Discovery, officiellement appelée British National Antarctic Expedition (BrNAE), est la première expédition britannique en Antarctique du . Menée entre 1901 et 1904 par Robert Falcon Scott, sa mission est l'exploration du littoral de la mer de Ross, découverte environ soixante ans plus tôt par James Clark Ross, et la recherche scientifique au long de la côte. Elle tire son nom du navire qui la débarque en Antarctique : le RRS "Discovery".
Ekspedycja Discovery
Ekspedycja Discovery – nazwa zorganizowanej w latach 1901–1904 przez Royal Geographical Society i Royal Society Brytyjskiej Narodowej Ekspedycji Antarktycznej (ang. "British National Antarctic Expedition, 1901–04"). Była to pierwsza oficjalna brytyjska wyprawa eksploracyjna w rejon Antarktydy od czasu wyprawy Jamesa Clarka Rossa sześćdziesiąt lat wcześniej. W jej ramach dokonano badań naukowych i eksploracji geograficznej rejonu, który był wtedy w dużej części niezbadanym kontynentem. Odbyła się pod dowództwem Roberta F. Scotta, ponadto wzięli w niej udział m.in. Ernest Shackleton, Edward Adrian Wilson, Frank Wild, Tom Crean i William Lashly.
Discovery Expedition
The Discovery Expedition of 1901–1904, known officially as the British National Antarctic Expedition, was the first official British exploration of the Antarctic regions since the voyage of James Clark Ross sixty years earlier (1839-1843). Organized on a large scale under a joint committee of the Royal Society and the Royal Geographical Society (RGS), the new expedition carried out scientific research and geographical exploration in what was then largely an untouched continent. It launched the Antarctic careers of many who would become leading figures in the Heroic Age of Antarctic Exploration, including Robert Falcon Scott who led the expedition, Ernest Shackleton, Edward Wilson, Frank Wild, Tom Crean and William Lashly.
Expedición Discovery
La expedición antártica británica de 1901-1904 (conocida también como Expedición Discovery) fue la primera expedición oficial realizada por británicos en la Antártida en el siglo XX, tras los periplos de James Clark Ross llevados a cabo de 1839 a 1843. Su organización recayó en un comité integrado por representantes de la Royal Society y la Royal Geographical Society (RGS), cuyo objetivo era efectuar investigaciones científicas y exploraciones geográficas en lo que, para esa época, representaba «un continente aún por explorar». La mayoría de los exploradores que participaron en ella han sido reconocidos como importantes figuras en el llamado «período heroico antártico», entre los que se destacan Robert Falcon Scott (que encabezó la expedición), Ernest Shackleton, Edward Adrian Wilson, Frank Wild, Tom Crean y William Lashly. El barco de la expedición, el RRS "Discovery", fue construido específicamente para operar en el medio antártico y fue una de las últimas embarcaciones de triple mástil de madera en construirse en Reino Unido.
Discovery-ekspeditionen
Discovery-ekspeditionen (engelsk: British National Antarctic Expedition, 1901-04, alment kendt som Discovery Expedition) var den første officielle britiske udforsking af Antarktis siden James Clark Ross' rejse tres år tidligere. Den omfattende ekspedition blev organiseret i fællesskab af Royal Society og Royal Geographical Society (RGS), og tog sigte på at gennemføre videnskabelige og geografiske undersøgelser i det, som overvejende var et uberørt kontinent. Ekspeditionen var også starten på den antarktiske karriere for mange, som senere skulle blive fremtrædende personer i "den heroiske tidsalder for antarktisudforskning", blandt andre Robert Falcon Scott, som ledede ekspeditionen, Ernest Shackleton, Edward Wilson, Frank Wild, Tom Crean og William Lashly.
بعثة الاستكشاف البريطانية
بعثة الاستكشاف البريطانية والتي تعرف اختصارا ببعثة الاستكشاف كانت عام 1901 حتى 1904 هي أول بعثة استكشاف بريطانية رسمية للقطب الجنوبي منذ بعثة جيمس كلارك روس التي سبقتها بستين عاما. تم إعدادها على نطاق واسع وبتعاون مشترك بين الجمعية الملكية والجمعية الجغرافية الملكية. كانت مهمة البعثة القيام بأبحاث علمية واستكشافات جغرافية للقارة التي لم يطأها أحد بعد. وقد كانت البعثة انطلاقا للعمل في أنتاركتيكا للكثير من العلماء في العصر البطولي لاستكشاف القطب الجنوبي بمن فيهم روبرت فالكون سكوت، إرنست شاكلتون، إدوارد أدريان ويلسون، فرانك وايلد، توم كرين، وويليام لاشلي.
Caribbean Cup 2010
De Digicel Caribbean Cup 2010 werd gehouden van 26 november tot en met 5 december in Martinique. Jamaica verdedigde zijn titel met succes. De kwalificatie voor het toernooi zou beginnen op 17 augustus 2010 maar werd uitgesteld naar 2 oktober 2010. Via de kwalificatie werd gestreden om zes plaatsen in de eindronde waarvoor het gastland en de titelverdediger Jamaica direct waren geplaatst. De vier halvefinalisten plaatsen zich bovendien voor de CONCACAF Gold Cup 2011.
Karibiska mästerskapet 2010
Karibiska mästerskapet 2010 () var en fotbollsturnering som spelades i Martinique under perioden 26 november–5 december 2010. Detta var den 16:e upplagan av Karibiska mästerskapet som är Karibiens fotbollsmästerskap. Mästerskapet anordnas av CFU som är en del av CONCACAF.
Fußball-Karibikmeisterschaft 2010
Der Digicel Caribbean Cup 2010 war die 15. Ausspielung der Fußball-Karibikmeisterschaft. Der Wettbewerb begann mit der ersten Runde der Qualifikation am 3. Oktober 2010. Die Endrunde fand vom 26. November bis zum 5. Dezember 2010 auf Martinique statt. Die Spiele wurden im Stade Pierre Aliker (Stade d’Honneur de Dillon) in Fort-de-France und im Stade En Camée in Rivière-Pilote ausgetragen. Namenssponsor des Turniers war die Telekommunikationsfirma Digicel mit Sitz in Jamaika.
Карибский кубок 2010
Карибский кубок 2010 был 16-м розыгрышем чемпионата по футболу среди государств Карибского региона — одной из зон КОНКАКАФ. Финальный турнир проходил в Мартинике. Турнир также выполнял роль отборочного турнира Золотого кубка КОНКАКАФ 2011.
Coppa dei Caraibi 2010
La Coppa dei Caraibi 2010 "(Digicel Caribbean Cup 2010)" fu la ventiduesima edizione della Coppa dei Caraibi (la sedicesima con la nuova denominazione), competizione calcistica per nazione organizzata dalla CFU. La competizione si svolse nella Martinica dal 26 novembre al 5 dicembre 2010 e vide la partecipazione di otto squadre: , , , , , , e . Il torneo valse anche come qualificazione per la CONCACAF Gold Cup 2011.
Copa do Caribe de 2010
A Copa do Caribe 2010 foi a competição disputada pelas nações da região do Caribe da CONCACAF, que também inclui nações da América Central e do Norte. A Fase Final teve como país anfitrião Martinica. Martinica foi escolhida sede por votação após concorrer com Guadalupe e Barbados.
Coupe caribéenne des nations 2010
La Coupe caribéenne des nations 2010, aussi nommée Championnat caribéen Digicel 2010, est la vingt-deuxième édition de la Coupe caribéenne des nations, une compétition de football réunissant toutes les nations membres de l'Union caribéenne de football.
Puchar Karaibów w piłce nożnej 2010
Puchar Karaibów 2010 – szesnasta edycja turnieju piłkarskiego o miano najlepszej reprezentacji zrzeszonej w Caribbean Football Union, jednej z podstref konfederacji CONCACAF. Turniej rozegrano w Martynika w dniach 26 listopada-5 grudnia 2010.
2010 Caribbean Cup
The 2010 Caribbean Cup (also known as Digicel Caribbean Cup 2010 for sponsorship reasons) was the 2010 edition of the Caribbean Championship, an international football championship for national teams affiliated with the Caribbean Football Union (CFU) of the CONCACAF region. The final stage was hosted by Martinique. Martinique were selected as hosts over fellow bidders Guadeloupe and Barbados. The competition was originally scheduled to begin on 18 August with the final match taking place on 28 November. However, at the beginning of August 2010, the CFU released a different schedule that showed the competition being postponed until 2 October. Also, the Bahamas pulled out of the competition, leaving 23 teams. The groups were changed, allowing Cuba and Antigua and Barbuda to get a bye to the second qualifying round at the expense of Guyana and the Netherlands Antilles.
Copa del Caribe de 2010
La Copa del Caribe 2010 fue la XVI versión de la Copa del Caribe. Inició el 2 de octubre y finalizó con la final del Campeonato Digicel del Caribe que tuvo lugar en Martinica el 5 de diciembre de 2010. Los primeros cuatro clasificados jugaron la Copa de Oro de la Concacaf 2011.
Copa Centroamericana 2011
De UNCAF Nations Cup 2011 was de elfde editie van dit toernooi voor de zeven UNCAF leden, de CONCACAF landen uit Centraal-Amerika. Het was de tweede keer dat Panama het toernooi organiseert. De top vijf van dit toernooi plaatst zich voor de CONCACAF Gold Cup 2011. Het toernooi werd van 14 januari 2011 tot en met 23 januari 2011 gespeeld.
Copa Centroamericana 2011
Die Copa Centroamericana 2011 "(Central American Cup 2011)" war die 11. Auflage des Fußballwettbewerbs für zentralamerikanische Nationalmannschaften der Unión Centroamericana de Fútbol, des Zentralamerikanischen Fußballverbandes. Das Turnier, welches erstmals nicht mehr unter dem Titel „UNCAF Nations Cup“ ausgetragen wurde, fand im Januar 2011 in Panama statt.
Центральноамериканский кубок 2011
Центральноамериканский кубок 2011 — 11-й розыгрыш чемпионата по футболу среди государств Центральной Америки — одной из зон КОНКАКАФ, проводимый Центральноамериканским футбольным союзом (ЦАФС). Турнир впервые прошёл под нынешним названием (до этого - Кубок наций Центральной Америки). Победителем стал Гондурас, обыгравший в финале Коста-Рику. Пять лучших команд турнира представляли Центральную Америку на Золотом кубке КОНКАКАФ 2011 года.
Coppa centroamericana 2011
La Coppa centroamericana 2011 "(UNCAF Nations Cup 2011)" fu l'undicesima edizione della Coppa delle nazioni UNCAF (la prima con il nome di Coppa centroamericana), la competizione calcistica per nazione organizzata dall'UNCAF. La competizione si svolse a Panama dal 14 al 23 gennaio 2011 e vide la partecipazione di sette squadre: , , , , , e . Il torneo, che si tiene ogni due anni a partire dal 1991, vale anche come qualificazione per la CONCACAF Gold Cup.
2011년 코파 센트로아메리카나
2011년 코파 센트로아메리카나(2011 Copa Centroamericana)는 중앙아메리카 축구 연맹에서 주최한 11번째 코파 센트로아메리카나 대회로 2011년 1월 14일부터 1월 23일까지 파나마에서 개최되었다. 이 대회는 2011년 CONCACAF 골드컵의 중앙아메리카 예선을 겸한다.
Copa Centroamericana 2011
La Copa Centroamericana 2011 est la onzième édition de la Copa Centroamericana du 14 au 23 janvier 2011, tournoi pour les équipes d'Amérique centrale affiliées à la CONCACAF. Le Panama accueille pour la deuxième fois cette compétition.
Copa Centroamericana 2011
Copa Centroamericana 2011 – jedenasta edycja turnieju piłkarskiego o miano najlepszej reprezentacji zrzeszonych w UNCAF jednej z podstref konfederacji CONCACAF. Dawniej rozgrywana pod nazwą Copa UNCAF. Turniej rozegrano w Panamie w dniach 14-23 stycznia 2011. Pięć najlepszych zespołów kwalifikowało się do Złotego Pucharu CONCACAF 2011.
2011 Copa Centroamericana
The 2011 Copa Centroamericana () was the eleventh edition of Copa Centroamericana (formerly known as the UNCAF Nations Cup), an international football championship for national teams affiliated with the Central American Football Union (UNCAF) of the CONCACAF region. It took place in Panama from January 14 to January 23, 2011. It was the second time for Panama to host the tournament. On January 23, 2011 Honduras won the cup by defeating Costa Rica 2-1 in the final.
Copa Centroamericana 2011
La Copa Centroamericana 2011 fue la undécima edición del torneo internacional de selecciones organizado por la Unión Centroamericana de Fútbol, antes conocida como Copa de Naciones de UNCAF. La misma confirmó a Panamá como sede, por segunda vez en la historia del certamen. Los partidos fueron jugados en el Estadio Rommel Fernández, de la ciudad de Panamá.
Operatie Rode en Zwarte Draak
Rode Draak (Frans: "Dragon Rouge") en Zwarte Draak ("Dragon Noir") waren twee militaire operaties die in 1964, ten tijde van de Congocrisis, in Congo-Leopoldstad werden uitgevoerd om westerse gijzelaars te bevrijden uit Stanleystad (nu Kisangani) en Paulis (nu Isiro).
Красный дракон (операция)
«Кра́сный драко́н» () — операция по освобождению заложников-европейцев, предпринятая бельгийскими парашютистами в Стэнливиле в ноябре 1964 года.
Opération Dragon rouge
« Dragon rouge » est le nom de code de l'opération du , dans l'ex-Congo belge, durant laquelle le régiment Para-Commando belge a délivré des centaines d'otages belges et étrangers retenus à Stanleyville par des rebelles congolais menés par au cours de la rébellion Simba.
Operation Dragon Rouge
Operation Dragon Rouge was a hostage rescue operation in the Democratic Republic of the Congo conducted by Belgium and the United States in 1964. The operation was led by the Belgian Paracommando Regiment to rescue hostages held by Simba rebels in the city of Stanleyville.
PDC World Darts Championship 2010
Het Ladbrokes.com World Darts Championship 2010 was de zeventiende editie van dit officieuze wereldkampioenschap darts die gehouden wordt in Alexandra Palace in Londen. De Engelsman Phil Taylor verdedigde met succes zijn titel. Hij won in de finale met 7-3 zege van de Australiër Simon Whitlock.
PDC World Darts Championship 2010
Die Ladbrokes.com World Darts Championship 2010 wurden vom 18. Dezember 2009 bis 3. Januar 2010 in London ausgetragen. Diese Weltmeisterschaft wurde von der PDC zum 17. Mal organisiert und fand zum dritten Mal hintereinander im Alexandra Palace statt. Das Preisgeld von 1.000.000 £ sowie die Siegerprämie von 200.000 £ bedeuteten jeweils einen neuen Rekord.
2010 PDC World Darts Championship
The 2010 Ladbrokes.com World Darts Championship was the 17th World Championship organised by the Professional Darts Corporation since it separated from the British Darts Organisation. The event took place at Alexandra Palace in London from 18 December 2009 and 3 January 2010.
Slag bij McDowell
De Slag bij McDowell vond plaats op 8 mei 1862 in Highland County, Virginia tijdens de Amerikaanse Burgeroorlog. Deze slag is ook bekend als de Slag bij Sitlington's Hill. Het maakt deel uit van Jacksons veldtocht in de Shenandoahvallei.
Сражение при Макдауэлле
Сражение при МакДауэлл (), также известное как "Сражение при Сайтлингтон-Хилл", произошло 8 мая 1862 года в штате Виргиния, во время кампании в долине Шенандоа, в ходе американской гражданской войны. Оно произошло практически сразу после сражения при Кернстауне. Безрезультативное тактически, оно дало серьёзные стратегические преимущества армии Юга.
Bataille de McDowell
La bataille de McDowell, aussi appelée de Sitlington's Hill, s'est déroulée le , dans le comté de Highland, Virginie, lors de la campagne de la vallée de Shenandoah menée par le major général Thomas J. "Stonewall" Jackson pendant la guerre de Sécession. Elle fait suite à la défaite tactique de Jackson, mais victoire stratégique, de la première bataille de Kernstown.
Battle of McDowell
The Battle of McDowell, also known as the Battle of Sitlington's Hill, was fought on May 8, 1862, near McDowell, Virginia, as part of Confederate Major General Stonewall Jackson's 1862 Shenandoah Valley campaign during the American Civil War. After suffering a tactical defeat at the First Battle of Kernstown, Jackson withdrew to the southern Shenandoah Valley. Union forces commanded by Brigadier Generals Robert Milroy and Robert C. Schenck were advancing from what is now West Virginia towards the Shenandoah Valley. After being reinforced by troops commanded by Brigadier General Edward Johnson, Jackson advanced towards Milroy and Schenck's encampment at McDowell. Jackson quickly took the prominent heights of Sitlington's Hill, and Union attempts to recapture the hill failed. The Union forces retreated that night, and Jackson pursued, only to return to McDowell on 13 May. After McDowell, Jackson defeated Union forces at several other battles during his Valley campaign.
Slag bij Iuka
De Slag bij Iuka vond plaats op 19 september 1862 in Iuka, Mississippi tijdens de Amerikaanse Burgeroorlog. De Noordelijke generaal-majoor William S. Rosecrans hield de opmars van het Zuidelijke leger onder leiding van generaal-majoor Sterling Price tegen.
Bataille d'Iuka
La bataille d'Iuka s'est déroulée le , à Iuka, Mississippi, pendant la guerre de Sécession. Lors de l'ouverture de la campagne d'Iuka-Corinth, le major général de l'Union William S. Rosecrans stoppe l'avance de l'armée confédérée du major général Sterling Price.
Battle of Iuka
The Battle of Iuka was fought on September 19, 1862, in Iuka, Mississippi, during the American Civil War. In the opening battle of the Iuka-Corinth Campaign, Union Maj. Gen. William Rosecrans stopped the advance of the Confederate Army of the West commanded by Maj. Gen. Sterling Price.
Slaget ved Iuka
Slaget ved Iuka var et slag i den amerikanske borgerkrig, som blev udkæmpet den 19. september 1862 i Iuka i staten Mississippi. I det første slag under Iuka-Corinth kampagnen stoppede unionshæren under generalmajor William S. Rosecrans sydstatshæren under generalmajor Sterling Price i dens fremmarch.
Tweede Slag bij Corinth
De Tweede slag bij Corinth vond plaats op 3 en 4 oktober 1862 tijdens de Amerikaanse Burgeroorlog. Opnieuw versloeg de Noordelijke generaal-majoor William S. Rosecrans een Zuidelijk leger die nu geleid werd door generaal-majoor Earl Van Dorn.
Zweite Schlacht um Corinth
Die Zweite Schlacht um Corinth fand am 3. und 4. Oktober 1862 um die wegen ihrer Lage an einem Eisenbahnknotenpunkt strategisch wichtige Stadt Corinth, Mississippi im Verlaufe des Iuka-Corinth-Feldzuges statt. Der Oberbefehlshaber der nordstaatlichen Mississippi-Armee, Generalmajor William Starke Rosecrans, besiegte die konföderierte West-Tennessee-Armee unter dem Oberbefehl Generalmajor Earl Van Dorns.
Вторая битва за Коринф
Вторая битва за Коринф () (в историографии Гражданской войны в США обычно называется "Битвой за Коринф", в отличие от осады Коринфа, происшедшей ранее в этом году) произошла 3-4 октября 1862 близ города , штат Миссисипи. Второй раз в ходе Юкийско-Коринфской кампании генерал-майор федеральной армии Уильям Роузкранс нанёс поражение армии Конфедерации, на этот раз возглавляемой генерал-майором Эрлом Ван Дорном.
Seconde bataille de Corinth
La seconde bataille de Corinth, plus simplement connue sous le nom de bataille de Corinth, la première bataille du nom faisant référence au siège de la même ville en mai 1862, est un épisode de la guerre de Sécession. Elle se déroule les et , au nord de l'État du Mississippi.