adithya7/xlel_wd_dictionary huggingface dataset:
제2차 이탈리아 독립 전쟁
제2차 이탈리아 독립 전쟁, 또는 다른 명칭으로 프랑스-오스트리아 전쟁, 오스트리아-사르데냐 전쟁, 1859년 이탈리아 전쟁(),은 이탈리아의 통일에 중요한 역할을 한 전쟁으로, 1859년 프랑스 제2제국과 사르데냐 왕국 연합군이 오스트리아 제국과 맞서 싸운 전쟁이다. 이 전쟁에서 프랑스-사르데냐 연합군이 승리를 거두었다.
Австро-італо-французька війна
А́встро-іта́ло-францу́зька війна́  — війна 1859 року П'ємонта та Франції проти Австрії. Для Італії це була національно-визвольна війна яка стала першим етапом в об'єднанні країни під орудою П'ємонту, що завершилося у 1870-му. З боку Франції війна пояснювалась прагненням Наполеона ІІІ зміцнити французький вплив в Північній Італії.
جنگ فرانسه و اتریش
جنگ فرانسه و اتریش یا جنگ دوم استقلال ایتالیا () در سال ۱۸۵۹ بین امپراتوری دوم فرانسه و پادشاهی ساردنی در مقابل امپراتوری اتریش اتفاق افتاد و نقشی کلیدی در فرایند اتحاد ایتالیا ایفا کرد.
第二次意大利獨立戰爭
第二次義大利獨立戰爭，也稱為法奧戰爭、薩奧戰爭或是1859年義大利戰爭（），交戰雙方為法國-薩丁尼亞聯軍和奧地利帝國，這場戰爭在意大利的統一過程扮演了重要的角色。
Segunda Guerra de Independência Italiana
A Segunda Guerra de Independência Italiana; tem esse nome em respeito ao processo de unificação italiano. Ela foi travada pela França de Napoleão III e pelo Reino da Sardenha contra o Império Austríaco em 1859. A guerra tem as suas origens nas ambições da casa de Saboia; esta pretendia estender a sua influência na Itália, no desejo de os radicais italianos anularem os Estados Papais e na aceitação, por parte de Napoleão III, das "nacionalidades europeias", o seu desejo de obter Nice e a Saboia para a França, deixando a esta casa italiana a possibilidade de tomar a Lombardia. Os historiadores vêem nesta ação uma demonstração da ambição política da Condessa de Castiglione (que era amante de Cavour, primeiro-ministro do Reino da Sardenha.
Den andre italienske frigjøringskrig
Den andre italienske frigjøringskrig, også kalt den fransk-østerrikske krig, den østerriksk-sardinske krig eller den østerriksk-piedmontiske krig ble utkjempet i 1859 mellom Napoleon III av Frankrike og Kongedømmet Sardinia på den ene side mot keiserdømmet Østerrike på den annen side. I forbindelse med prosessen som ledet fram til Italias samling blir denne krigen omtalt som den andre frigjøringskrig.
İkinci İtalyan Bağımsızlık Savaşı
İkinci İtalyan Bağımsızlık Savaşı çoğunlukla Avusturya-Sardunya Savaşı veya Avusturya-Piyemonte Savaşı olarak adlandırılır. 1859 yılında olan bu savaşta İkinci Fransa İmparatorluğu ve Sardunya Krallığı, Avusturya İmparatorluğu'na karşı savaşmıştır.
Perang Kemerdekaan Itali Kedua
Perang Kemerdekaan Itali Kedua, juga dikenali sebagai Perang Austria-Sardinia atau Perang Austria-Piomente, telah berlaku oleh Empayar Perancis Kedua dan Kerajaan Sardinia terhadap Empayar Austria pada tahun 1859 dan merupakan peristiwa penting dalam proses penyatuan Itali.
Campagne d'Italie (1859)
La campagne d'Italie de 1859, aussi appelée guerre d'Italie de 1859, correspondant à la deuxième guerre d'indépendance italienne, voit s'affronter les armées franco-sarde et celle de l'empire d'Autriche. Sa conclusion permet la réunion de la Lombardie au royaume de Sardaigne et pose la base de la constitution du royaume d'Italie.
Wojna francusko-austriacka
Wojna francusko-austriacka – konflikt zbrojny, toczący się w 1859 pomiędzy II Cesarstwem Francuskim i Królestwem Piemontu i Sardynii a Cesarstwem Austrii.
Second Italian War of Independence
The Second Italian War of Independence, also called the Franco-Austrian War, the Austro-Sardinian War or Italian War of 1859 (; ), was fought by the Second French Empire and the Savoyard Kingdom of Sardinia against the Austrian Empire in 1859 and played a crucial part in the process of Italian Unification.
Segunda guerra de independencia italiana
La segunda guerra de la Independencia italiana, también llamada la guerra franco-austríaca, la guerra austro-sarda o la guerra italiana de 1859, fue librada entre el Segundo Imperio francés y el Reino de Cerdeña contra el Imperio austríaco en 1859 y jugó un papel crucial en el proceso de la unificación de Italia.
Druhá italská válka za nezávislost
Druhá italská válka za nezávislost (též rakousko-francouzsko-sardinská válka či jen sardinská válka) byl ozbrojený konflikt mezi Rakouskem a Francií společně se Sardinsko-piemontským královstvím, které se snažilo o osvobození a sjednocení tehdejší roztříštěné Itálie.
Anden Italienske Uafhængighedskrig
Den Anden Italienske Uafhængighedskrig, også kaldet den fransk-østrigske krig blev udkæmpet i 1859 mellem Napoleon 3. af Frankrig og Kongedømmet Sardinien på den ene side mod Kejserriget Østrig på den anden side.
حرب الاستقلال الإيطالية الثانية
حرب الاستقلال الإيطالية الثانية أو الحرب الفرنسية النمساوية أو الحرب النمساوية السردينية أو الحرب النمساوية البييمونتية. دارت الحرب بين نابليون الثالث في فرنسا و مملكة سردينيا بيدمونت ضد الإمبراطورية النمساوية في عام 1859. أما بالنسبة لعملية توحيد إيطاليا فتعرف هذه الحرب باسم "حرب الاستقلال الثانية".
Perang Kemerdekaan Italia II
Perang Kemerdekaan Italia Kedua, juga disebut Perang Prancis-Austria, Perang Austro-Sardinia atau Perang Italia 1859 (), adalah pertarungan Kekaisaran Prancis Kedua dan Kerajaan Sardinia melawan Kekaisaran Austria pada 1859 dan merupakan peristiwa kunci dalam proses unifikasi Italia.
1952–1953-as olasz labdarúgó-bajnokság (első osztály)
A Serie A 1952–1953-as szezonja volt az olasz bajnokság 51. szezonja. A bajnokságban 18 csapat vett részt, a bajnok az Internazionale lett. Ez volt a klub hatodik bajnoki címe.
Serie A 1952-1953
La Serie A 1952-1953 è stata la 51ª edizione della massima serie del campionato italiano di calcio (il 21º a girone unico), disputato tra il 14 settembre 1952 e il 31 maggio 1953 e concluso con la vittoria dell', al suo sesto titolo.
Італійська Серія A 1952–1953
Сезон 1952-53 Серії A — футбольне змагання у найвищому дивізіоні чемпіонату Італії, 22-й турнір з моменту започаткування Серії A. Участь у змаганні брали 18 команд, 2 найгірші з яких за результатами сезону полишили елітний дивізіон.
Championnat d'Italie de football 1952-1953
Le Championnat d'Italie de football 1952-1953 est la de la compétition qui fut remportée par la Inter Milan.
Serie A (1952/1953)
Serie A 1952/1953 – 51. edycja najwyższej w hierarchii klasy mistrzostw Włoch w piłce nożnej, organizowanych przez Lega Nazionale, które odbyły się od 14 września 1952 do 31 maja 1953. Mistrzem został , zdobywając swój szósty tytuł.
1952–53 Serie A
The 1952–53 Serie A season was won by Internazionale.
1953–1954-es olasz labdarúgó-bajnokság (első osztály)
A Serie A 1953–1954-es szezonja volt a bajnokság 52. szezonja. A bajnokságban 18 csapat vett részt, a bajnok az Internazionale lett. Ez volt a klub hetedik bajnoki címe.
Serie A 1953-1954
La Serie A 1953-1954 è stata la 52ª edizione della massima serie del campionato italiano di calcio (il 22º a girone unico), disputato tra il 13 settembre 1953 e il 30 maggio 1954 e concluso con la vittoria dell', al suo settimo titolo, il secondo consecutivo.
세리에 A 1953-54
결과.
Італійська Серія A 1953–1954
Сезон 1953-54 Серії A — футбольне змагання у найвищому дивізіоні чемпіонату Італії, 23-й турнір з моменту започаткування Серії A. Участь у змаганні брали 18 команд, 2 найгірші з яких за результатами сезону полишили елітний дивізіон.
Championnat d'Italie de football 1953-1954
Le Championnat d'Italie de football 1953-1954 est la de la compétition qui fut remportée par la Inter Milan.
Serie A (1953/1954)
Serie A 1953/1954 – 52. edycja najwyższej w hierarchii klasy mistrzostw Włoch w piłce nożnej, organizowanych przez Lega Nazionale, które odbyły się od 13 września 1953 do 30 maja 1954. Mistrzem został , zdobywając swój siódmy tytuł.
1953–54 Serie A
The 1953–54 Serie A season was won by Internazionale.
Serie A (Italia) 1953-54
La Serie A 1953–54 fue la 52ª edición del campeonato de fútbol de más alto nivel en Italia y la 22ª bajo el formato de grupo único. Inter de Milán ganó su séptimo "scudetto".
Szekigaharai csata
A szekigaharai csata () 1600. október 21-én (korabeli japán időszámítás szerint Keicsó 5. évének 9. hónap 15. napján) vívott döntő ütközet, mely lehetővé tette Tokugava Iejaszu számára a sógunátus, és ezzel az ország feletti uralom megszerzését. A szekigaharai csatában mindkét oldalon jelentős haderő vett részt, ez a csata volt a japán történelem egyik legfontosabb fordulópontja.
Slag bij Sekigahara
De Slag bij Sekigahara (関ヶ原の戦い "Sekigahara-no-tatakai") vond plaats op 20 en 21 oktober 1600 en is een van de belangrijkste historische gebeurtenissen van Japan. Door deze overwinning konden de Tokugawa hun Shōgunaat vestigen, wat de basis vormde voor de eenwording van Japan.
Битка код Секигахаре
Битка код Секигахаре је била пресудна битка која се одиграла 21. октобра 1600, којом је Токугава Ијејасу осигурао шогунат. Иако су Ијејасуу биле потребне још три године да осигура власт у односу на клан Тојотоми и месне владаре (даимје), Секигахара се углавном сматра неслужбеним почетком шогуната Токугава, задњег шогуната који је владао Јапаном 1600-1868.
関ヶ原の戦い
関ヶ原の戦い（せきがはらのたたかい）は、安土桃山時代の慶長5年9月15日（西暦1600年10月21日）に、美濃国不破郡関ヶ原（岐阜県不破郡関ケ原町）を主戦場として行われた野戦。関ヶ原における決戦を中心に日本の全国各地で戦闘が行われ、関ヶ原の合戦、関ヶ原合戦とも呼ばれる。合戦当時は南北朝時代の古戦場・「青野原」や「青野カ原」と書かれた文献もある。
Slaget vid Sekigahara
Slaget vid Sekigahara stod 21 oktober 1600 i dagens Gifu prefektur. Segraren var Tokugawa Ieyasu.
Schlacht von Sekigahara
Die Schlacht von Sekigahara (jap. , "Sekigahara no tatakai") am 21. Oktober 1600 stellte einen Wendepunkt in der japanischen Geschichte dar. Durch den Sieg in dieser Schlacht gelang es dem Haus Tokugawa, seine Vormachtstellung in Japan zu festigen. Im Laufe der nächsten fünfzig Jahre gab es zwar noch einige kleinere Aufstände, aber das Land wurde letztlich befriedet. Viele Historiker setzen den Übergang von der Sengoku-Zeit zur Edo-Zeit auf das Datum dieser Schlacht.
קרב סקיגהארה
קרב סקיגהארה, ידוע בהיסטוריוגרפיה היפנית בשם קרב הממלכה המפורקת (ביפנית: 天下分け目の戦い), היה הקרב המכריע שסלל את דרכו של טוקוגאווה איאיאסו להפוך לשוגון יפן, והתרחש ב-21 באוקטובר 1600. אף על פי שלאחר הקרב הזדקק טוקוגאווה לשלוש שנים נוספות על מנת לבסס את שליטתו במדינה, נחשב קרב סקיגהארה לראשית שוגונות טוקוגאווה, השוגונות האחרונה בהיסטוריה של יפן.
Bătălia de la Sekigahara
Bătălia de la Sekigahara (関ヶ原の戦い せきがはらのたたかい - Sekigahara no Tatakai) a fost o bătălie decisivă în istoria Japoniei care a avut loc la 21 octombrie 1600 (după calendarul lor vechi, anul 5 Keicho,a 15-a zi din luna a noua), care a precedat instalarea shogunatului Tokugawa
Битва при Сэкигахаре
 — битва в Японии, которая состоялась 21 октября 1600 года, между двумя группами вассалов покойного Тоётоми Хидэёси, боровшимися за власть. Победа досталась войскам так называемой «восточной коалиции», которую возглавлял Токугава Иэясу. Битва при Сэкигахаре является самым масштабным сражением в истории Японии.
Sekigaharan taistelu
Sekigaharan taistelu () oli Japanissa 21. lokakuuta vuonna 1600 käyty taistelu ja käännekohta Japanin historiassa. Taistelun voittanut Tokugawa Ieyasu perusti Tokugawa-shōgunaatin, joka oli vallassa 1800-luvun puoliväliin saakka. Taistelu merkitsi Sengoku-kauden loppua ja Edo-kauden alkua. Vaikka Tokugawalta kestikin taistelun jälkeen vielä kolme vuotta valtansa vakiinnuttamiseen Toyotomi-klaanista ja daimioista, taistelua pidetään laajalti shōgunaatin epävirallisena alkuna.
Битка при Секигахара
Битката при Секигахара (, Sekigahara no Tatakai) е решителна за историята на Япония битка, проведена на 21 октомври 1600 г., след която Токугава Иеясу става фактическият владетел на страната и която ще му позволи да основе три години по-късно Шогуната Токугава (1603 – 1868). Битката поставя началото на продължил повече от два века и половина мирен период.
Battaglia di Sekigahara
La , combattuta il 21 ottobre 1600, fu uno scontro decisivo nella storia del Giappone, culmine dell'aspro confronto che teneva impegnati due coalizioni di daimyō. L'armata orientale, guidata da Tokugawa Ieyasu, sconfisse Ishida Mitsunari, il quale si era opposto al clan Tokugawa riunendo attorno a sé i samurai fedeli al clan Toyotomi.
Битва при Секіґахарі
Би́тва при Секіґаха́ра (, ; «битва на Заставному полі») — битва, що відбулася 21 жовтня 1600 року в районі японського села Секіґахара в провінції Міно між військами східної коаліції під проводом Токуґави Ієясу та західної коаліції, організованої Ісідою Міцунарі. Спричинена бажанням Токуґави Ієясу захопити верховну владу в країні після смерті об'єднувача Японії Тойотомі Хідейосі. Виграна військами східної коаліції завдяки зраді Кобаякави Хідеакі, союзника Ісіди, який в ході бою перекинувся на бік противника. Після битви Токуґава Ієясу встановив свою гегемонію в країні та трьома роками пізніше заснував Едоський сьоґунат. Ісіду Міцунарі стратили, його союзників позбавили землеволодінь, а Тойотомі Хідейорі перетворився на регіонального правителя провінцій Сеццу, Каваті та Ідзумі. В японській популярній літературі називається «найважливішою битвою в історії Японії», яка визначила розвиток країни на наступні 250 років.
نبرد سکیگاهارا
نبرد سِکیگاهارا نبردی بود که در ۲۱ اکتبر ۱۶۰۰ میلادی، مابین نیروهای توکوگاوا ایه‌یاسو به همراهی خاندان‌های شرق ژاپن با تویوتومی هیده‌یوری و بسیاری از خاندان های غرب ژاپن رخ داد. این نبرد به پیروزی قطعی ایه‌یاسو و تشکیل شوگون‌سالاری توکوگاوا انجامید.
關原之戰
關原之戰（）是日本廣義的戰國時代末期或安土桃山時代發生於美濃國關原地區的一場戰役，交戰雙方為德川家康帶領的東軍以及石田三成等人組成的西軍。最終在西軍將領小早川秀秋叛變的情況下，這場戰爭在一天內即分出了勝負，由德川家康取得了統治權，三年後成立德川幕府。此戰也被譽為「決定天下的戰爭」（），是戰國時代影響最重大的戰役。大日本帝國陸軍參謀本部著書稱這場戰爭爲「關原之役」。
Batalha de Sekigahara
A Batalha de Sekigahara, ou popularmente conhecida como a "Divisão do Reino", foi o conflito decisivo ocorrido em 15 de setembro de 1600 (data do antigo calendário chinês, e 21 de outubro no calendário moderno), que abriu caminho para a ascensão do Xogum Tokugawa Ieyasu ao poder do Japão. Após o seu desfecho, demorariam apenas 3 anos para Tokugawa consolidar seu poder sobre o clã Toyotomi, da casa de Osaka, e os outros daimyos contrários à casa de Edo dos Tokugawa. A batalha de Sekigahara é amplamente considerada como o começo não oficial do Xogunato Tokugawa - o último xogunato que exerceu controle sobre o Japão. Após o conflito, o Japão viveu um longo período de paz.
Batalla de Sekigahara
La batalla de Sekigahara (関ヶ原の戦い, "Sekigahara no tatakai") fou una batalla decisiva en la història del Japó que va tenir lloc el 21 d'octubre del 1600 ("Keichō" 5, quinzè dia del novè mes segons l'antic calendari) a Sekigahara (actual prefectura de Gifu). Durant aquest conflicte es van enfrontar els exèrcits de les dues principals faccions del país: el seguidors de Toyotomi Hideyori (Exèrcit de l'Oest) i els de Tokugawa Ieyasu (Exèrcit de l'Est). Hi havia els que consideraven que Toyotomi Hideyori, fill de Toyotomi Hideyoshi, un dels grans unificadors del Japó, era qui havia de convertir-se en el dirigent del país; també hi havia els que donaven suport a Tokugawa Ieyasu, un dels dàimios o senyors feudals més prominents del país, perquè es convertís en el dirigent.
Sekigahara Muharebesi
Sekigahara Meydan Muharebesi (Japonca: 関ヶ原の戦い Sekigahara no tatakai)(21 Ekim 1600)
Trận Sekigahara
 là một trận đánh nổi tiếng trong lịch sử Nhật Bản diễn ra vào ngày 21 tháng 10 năm 1600 (ngày 15 tháng thứ 9 niên hiệu "Khánh Trường" thứ 5) tại Sekigahara, thuộc tỉnh Gifu ngày nay. Trận đánh diễn ra giữa hai phe, một phe ủng hộ con trai của Toyotomi Hideyoshi là Toyotomi Hideyori lên nắm quyền. Phe kia ủng hộ Tokugawa Ieyasu, daimyō hùng mạnh nhất thời bấy giờ.
Pertempuran Sekigahara
 ialah pertempuran yang berlaku tanggal 15 September 1600 menurut kalender lunar (21 Oktober 1600 menurut takwim Gregorius) di Sekigahara, daerah Fuwa, Wilayah Mino, Jepun.
Bataille de Sekigahara
La bataille de Sekigahara (, "Sekigahara no tatakai"), qui s'est déroulée les 20 et , est un événement majeur de l'histoire du Japon. Elle marque la fin de l'époque Sengoku et le début de l'époque d'Edo. Elle est d'ailleurs surnommée « "Tenka wakeme no kassen" » (, « la bataille qui décida de l'avenir du pays »). Cet affrontement ouvrit le chemin vers le shogunat pour Tokugawa Ieyasu . Bien qu'il ait fallu à Tokugawa trois ans de plus pour consolider sa position au pouvoir contre le clan Toyotomi et les daimyôs, Sekigahara est généralement considérée comme le début non officiel du shogunat Tokugawa, le dernier à avoir contrôlé le Japon.
Bitka pri Sekigahare
Bitka pri Sekigahare (jap. šindžitai: 関ヶ原の戦い; kjúdžitai: 關ヶ原の戰ひ;Sekigahara no Tatakai, ľudovo známa ako Rozdelenie ríše (天下分け目の戦い, Tenka Wakeme no Tatakai), bola rozhodujúca bitka, ktorá prebehla 21. októbra 1600 a ktorá vydláždila cestu k šógunátu pre Iejasu Tokugawu. Hoci trvalo ešte ďalšie tri roky, kým Tokugawa získal a upevnil si svoju moc nad klanom Tojotomi a daimjómi, Sekigahara je vo všeobecnosti považovaná za neoficiálny začiatok Tokugawského bakufu, poslednému šógunátu, ktorý vládol v Japonsku.
Bitwa pod Sekigaharą
 – miała miejsce w dniu 21 października (według chińskiego kalendarza 15 września) 1600 roku, w pobliżu japońskiej miejscowości Sekigahara. Była to jedna z w dziejach Japonii. Wyniosła na szczyt władzy Ieyasu Tokugawę, który potrafił to zwycięstwo militarne przekształcić w hegemonię swojego rodu, który władał krajem aż do restauracji Meiji w drugiej połowie XIX wieku.
Battle of Sekigahara
The Battle of Sekigahara (Shinjitai: ; Kyūjitai: , Hepburn romanization: "Sekigahara no Tatakai") was a decisive battle on October 21, 1600 (Keichō 5, 15th day of the 9th month) in what is now Gifu prefecture, Japan, at the end of the Sengoku period. This battle was fought by the forces of Tokugawa Ieyasu against a coalition of Toyotomi loyalist clans, several of which defected before or during the battle, leading to a Tokugawa victory. The Battle of Sekigahara was the largest and most important battle of Japanese feudal history, and led to the establishment of the Tokugawa shogunate.
Batalla de Sekigahara
La fue una batalla decisiva en la historia de Japón que tuvo lugar el 21 de octubre del año 1600 (Keichō 5, decimoquinto día del noveno mes según su antiguo calendario) en Sekigahara (hoy prefectura de Gifu). Durante este conflicto se enfrentaron los ejércitos de las dos principales facciones del país: por una parte, quienes consideraban que Toyotomi Hideyori, hijo de uno de los grandes unificadores del Japón, Toyotomi Hideyoshi, era quien debía convertirse en el dirigente del país. Por otra parte, la facción de los que apoyaban a Tokugawa Ieyasu, uno de los "daimyō" (señores feudales) más prominentes del país, para que se convirtiera en el dirigente.
Bitva u Sekigahary
Bitva u Sekigahary (šindžitai: 関ヶ原の戦い; kjúdžitai: 關ヶ原の戰ひ; "Sekigahara no Tatakai"), známá také jako Rozdělení říše (天下分け目の戦い, "Tenka Wakeme no Tatakai"), byla rozhodující bitvou, která proběhla 21. října 1600 a která Iejasu Tokugawovi vydláždila cestu k titulu šóguna. I když trvalo ještě další tři roky, než Tokugawa získal a upevnil svoji moc nad klanem Tojotomi a dalšími daimjói, Sekigahara je všeobecně považována za neoficiální začátek šógunátu Tokugawa, posledního šógunátu, který vládl Japonsku.
معركة سيكيغاهارا
معركة سيكيغاهارا والمعروفة شعبيا باسم معركة الفصل في الحكم كانت معركة حاسمة جرت في يوم 21 أكتوبر 1600 والتي مهدت الطريق إلى قيام شوغونية توكوغاوا. على الرغم من أن الأمر استغرق ثلاث سنوات أخرى لتدعيم السيطرة على عشيرة تويوتومي والدايميو، إلا أن سيكيغاهارا تعتبر على نطاق واسع هي البداية غير الرسمية لشوغونية توكوغاوا، آخر عائلة شوغون تسيطر علىاليابان.
ยุทธการที่เซกิงาฮาระ
ยุทธการที่เซกิงาฮาระ (関ヶ原の戦い, "Sekigahara no Tatakai") เป็นศึกชี้ขาดเมื่อวันที่ 21 ตุลาคม ค.ศ. 1600 ซึ่งกรุยทางสู่การจัดตั้งรัฐบาลโชกุนของโทกุงาวะ อิเอยาซุ แม้เขาจะต้องใช้เวลาหลังจากนี้อีกสามปีในการรวบรวมอำนาจในตำแหน่งของเขาเหนือตระกูลโทโยโตมิและเหล่าไดเมียว เซกิงาฮาระถูกมองอย่างกว้างขวางว่าเป็นจุดเริ่มต้นอย่างไม่เป็นทางการของรัฐบาลเอโดะ จากนั้น ญี่ปุ่นก็มีสันติภาพเป็นเวลานานหลังจากยุทธการนี้
Pertempuran Sekigahara
 adalah pertempuran yang terjadi tanggal 15 September 1600 menurut kalender lunar (21 Oktober 1600 menurut kalender Gregorian) di Sekigahara, distrik Fuwa, Provinsi Mino, Jepang.
Novi csata
A novi csata 1799. augusztus 15-én zajlott le a második koalíciós háború idején. Az orosz - osztrák erők Alekszandr Vasziljevics Szuvorov tábornagy vezetésével vereséget mértek a Barthélemy Catherine Joubert tábornok parancsnoksága alatt álló francia seregre.
Slaget vid Novi
Slaget vid Novi ägde rum den 15 augusti 1799 och som stod mellan en rysk-österrikisk armé under befäl av fältmarskalk Alexander Suvorov och en fransk armé under befäl av general Barthélemy Joubert. Efter en lång och blodig strid lyckades österrikisk-ryska trupperna krossa det franska försvaret och fördrev fransmännen till en oordnad reträtt. Joubert dödades medan den franska divisionsbefälhavarna Catherine-Dominique de Pérignon och Emmanuel Grouchy tillfångatogs. Novi Ligure ligger i provinsen Piemonte i Italien, 58 kilometer norr om Genua. Striden ägde rum under det Andra koalitionskriget som var en del av de Franska revolutionskrigen.
Schlacht bei Novi
Die Schlacht bei Novi fand am 15. August 1799 bei Novi Ligure im Verlaufe des Zweiten Koalitionskriegs statt. Russen und Österreicher unter dem Kommando von Feldmarschall Alexander Suworow besiegten die Franzosen unter General Barthélemy-Catherine Joubert und General Jean-Victor Moreau.
Μάχη του Νόβι (1799)
Η Μάχη του Νόβι (ρωσ. "Битва при Нови", γαλλ. "Bataille de Novi") διεξήχθη στις 4 (15) Αυγούστου 1799, μεταξύ Ρώσων (μαζί με τους Αυστριακούς) και Γάλλων, με αρχηγούς τον Ρώσο στρατηγό Αλεξάντερ Βασίλεβιτς Σουβόροφ και τον Γάλλο στρατηγό Μπαρτελεμί Ζουμπέρ. Η μάχη τελείωσε με νίκη των Ρώσων και των Αυστριακών.
Битва при Нови
Битва при Нови () — крупнейшее сражение между русско-австрийскими войсками под командованием генерала А. В. Суворова и французской армией во время Итальянского похода Суворова 1799. Русско-австрийские войска прорвали центр французской армии, нанесли ей частичное поражение и отбросили в Генуэзскую Ривьеру.
Battaglia di Novi
La battaglia di Novi, svoltasi il 15 agosto 1799, vide affrontarsi i francesi dell'Armata d'Italia, comandati inizialmente dal generale Barthélemy Joubert (che morì in principio di scontro) e poi dal generale Jean Victor Moreau contro l'esercito austro-russo guidato dal feldmaresciallo russo Aleksandr Suvorov durante la sua campagna in Italia.
Bataille de Novi
Le 28 thermidor An VII (), l'armée austro-russe, sous les ordres d'Alexandre Souvorov, remporte en Ligurie, la bataille de Novi, contre les troupes françaises du général Barthélemy Catherine Joubert. Celles-ci, qui en sont à leur troisième défaite en six mois, sont alors chassées d'Italie qu'elles occupaient depuis la campagne de Napoléon Bonaparte en 1797.
Bitwa pod Novi
Bitwa pod Novi – starcie zbrojne, które miało miejsce 15 sierpnia 1799 roku podczas wojny Francji z drugą koalicją.
Battle of Novi (1799)
The Battle of Novi (15 August 1799) saw a combined army of the Habsburg monarchy and Imperial Russians under Field Marshal Alexander Suvorov attack a Republican French army under General Barthélemy Catherine Joubert. After a prolonged and bloody struggle, the Austro-Russians broke through the French defenses and drove their enemies into a disorderly retreat. Joubert was killed while French division commanders Catherine-Dominique de Pérignon and Emmanuel Grouchy were captured. Novi Ligure is in the province of Piedmont in Italy a distance of north of Genoa. The battle occurred during the War of the Second Coalition which was part of the French Revolutionary Wars.
Batalla de Novi
La batalla de Novi se desarrolló el 15 de agosto de 1799 durante las guerras revolucionarias francesas, cerca de Novi Ligure, Italia. Los austríacos y rusos, bajo el comando del mariscal Aleksandr Suvórov vencieron a los franceses encabezados por el general Barthélemy Catherine Joubert.
Bitva u Novi
Bitva u Novi byla jednou z bitev druhé koaliční války. Bitva se odehrála 15. srpna 1799 mezi francouzskou armádou vedenou generálem Joubertem a koaliční armádou vedenou polním maršálem Suvorovem u Novi Ligure.
Vauchamps-i csata
A vauchamps-i csata volt a francia császár hatnapos hadjáratának utolsó, legfőbb ütközete. 1814. február 14-én Napóleon ezer emberével megfutamított egy főből álló szövetséges (orosz–porosz) haderőt.
Schlacht bei Vauchamps
Die Schlacht bei Vauchamps war eine Schlacht des "Sechs-Tage-Feldzuges" der Befreiungskriege. Sie wird auch häufig Schlacht bei Vauchamps und Étoges genannt.
Сражение при Вошане
Сражение при Вошане — разгром Наполеоном 14 февраля 1814 года 2 корпусов из Силезской армии фельдмаршала Блюхера.