adithya7/xlel_wd_dictionary huggingface dataset:
Битка на Алији
Битка на Алији је била битка у којој су Гали, предвођени заповедником Бреном тешко поразили Римљане 390. п. н. е. (по оспореној Вароновој хронологији, али вероватнија година је 387. п. н. е.), а затим заузели и спалили напуштен град Рим, осим брда Капитола, јер су гуске богиње Јуноне на време упозориле својим гакањем Римљане.
アッリアの戦い
アッリアの戦いは、ガリア人が初めてイタリアを侵略した際に起きた戦いである。テヴェレ川の支流のアッリア川付近で行われた。この戦いでローマ側が敗北し、ガリア人がローマを略奪する経路が開かれた。
Slaget vid Allia
Slaget vid Allia var ett slag under den första galliska invasionen av Italien. Slaget utkämpades vid floden Allia, som är en biflod till Tibern. Den romerska arméns nederlag gjorde att vägen låg öppen för gallerna att fortsätta sin marsch söderut och plundra staden Rom. Slaget skall ha ägt rum den 18 juli 390 f.Kr. (mer troligt är dock 387 f.Kr.).
Schlacht an der Allia
Die Schlacht an der Allia war eine Auseinandersetzung zwischen Kelten und Römern im Rahmen der keltischen Invasion in Mittelitalien. Die Schlacht wird auf 387 v. Chr., evtl. auch auf das Jahr 390 v. Chr., datiert und fand an der Allia, einem Nebenfluss des Tibers in der Nähe von Rom, statt. Der Geschichtsschreiber Livius gab dem Tag der Schlacht die Bezeichnung "Unglückstag" (lat. Dies ater).
קרב אלייה
קרב אלייה היה קרב שנערך במסגרת הפלישה הגאלית הראשונה לאיטליה. הקרב התקיים ב-18 ביולי בשנת 387 או 390 לפנה"ס. הקרב נערך ליד נהר אלייה בלאטיום, בקרבת העיר רומא. המפלה הרומית אפשרה לצבא הגאלי להתקדם לכיוון רומא ללא הפרעה ולבזוז את העיר. לפי המסורת הרומית נערך הקרב ב-18 ביולי, שנת 390 לפנה"ס, אולם המסקנה המחקרית המקובלת כיום היא שהקרב נערך מעט מאוחר יותר, כנראה סביב שנת 387 לפנה"ס.
Битва при Аллии
Би́тва при А́ллии — сражение между римскими и галльскими войсками во время первого вторжения галлов в Римскую республику в IV веке до н. э.
Битка при Алия
Битката при Алия ("Allia") се провежда на река Алия между келтските гали и римляните на 18 юли през 390 или 387 пр.н.е. Келтите побеждават и завладяват Рим. Историкът Ливий нарича денят на тази битка като „нещастен ден“ ().
Battaglia del fiume Allia
La battaglia del fiume Allia () fu combattuta il 18 luglio del 390 a.C./388 a.C. nei pressi dell'Allia fra i Romani e i Galli Senoni. La sconfitta dell'esercito romano permise ai Galli la conquista di Roma.
Invasão gaulesa de Roma
A invasão gaulesa de Roma foi uma invasão dos sênones, um das tribos gaulesas, ao território da Itália central e ao território da República Romana. Foi marcada pela derrota romana na Batalha do Ália, que se desenrolou na confluência dos rios Tibre e Ália, a onze milhas romanas ao norte de Roma (cerca de 15, 5 quilômetros). As forças romanas foram parcialmente destruídas, o que levou ao subsequente saque de Roma. A data tradicional para esta batalha é "quinze dias antes das calendas de agosto de , ou seja, o dia 18 de julho.
Batalla de l'Àl·lia
La batalla de Àl·lia va ser una batalla esdevinguda durant la primera invasió gal·la d'Itàlia. La batalla va tenir lloc prop del riu Allia i va acabar en una derrota de l'exèrcit de Roma. La derrota va portar al posterior saqueig de Roma pels gals. Segons les versions, la batalla va poder haver tingut lloc l'any 390 aC o al 387 aC
Allia Muharebesi
Allia Muharebesi, MÖ 390 yılında yapılan bir savaştır. Kaynaklara göre Galyalıların sesinden korkan bazı Roma askerleri savaştan kaçmıştır. Kalanı ise çarpışmış ama kısa sürede yenilmiştir. Kaçanların çoğu Allia nehrinde boğulmuştur. Kalanları ise, nedendir bilinmez, surları bile kapatmadan tapınaklara sığınmıştır.
Bataille de l'Allia
La bataille de l'Allia se déroule le 18 juillet 390/389 selon la chronologie varronienne ou 387/386 selon la chronologie grecque et oppose les Gaulois Sénons de Brennus aux troupes de la République romaine sur les rives de l'Allia, un affluent du Tibre, à seulement de Rome. Les Gaulois remportent une victoire écrasante qui leur ouvre la route de Rome. Les Romains ont tout juste le temps de mettre en sûreté à Cæré les vestales et les flamines qui emportent les objets sacrés. Quelques jours plus tard, Rome est investie par les Gaulois et mise à sac.
Bitwa nad rzeką Alią
Bitwa nad rzeką Alią – starcie zbrojne, które miało miejsce nad rzeką Alią w roku 390 p.n.e. w trakcie wojny Rzymian z Celtami (390 p.n.e.-387 p.n.e.).
Battle of the Allia
The Battle of the Allia was a battle fought between the Senones – a Gallic tribe led by Brennus, who had invaded northern Italy – and the Roman Republic. The battle was fought at the confluence of the Tiber and Allia rivers, 11 Roman miles (16 km, 10 mi) north of Rome. The Romans were routed and Rome was subsequently sacked by the Senones. According to scholar Piero Treves, "the absence of any archaeological evidence for a destruction-level of this date suggests that [this] sack of Rome was superficial only."
Batalla del Alia
La batalla del Alia fue un enfrentamiento militar librado en las cercanías del río Alia en algún momento a inicios del siglo IV a. C., entre la tribu gala de los senones y el ejército de la República romana. El resultado fue una completa victoria de los primeros y el posterior saqueo de Roma.
Bitva na řece Allia a vyplenění Říma
Bitva na řece Allia se odehrála zřejmě roku 390 př. n. l. mezi galským kmeny Senony, Arverny aj. a Římskou republikou u soutoku řek Tibera a Allia, 11 římských mil (16 km) severně od Říma. Římané byli poraženi a Senoni následně vyplenili Řím.
معركة آليا
معركة آليا هي معركة جرت حوالي عام 387 قبل الميلاد بين السينونيين، وهي قبيلة غالية بقيادة برينوس الذي غزا شمال إيطاليا، والجمهورية الرومانية. جرت المعركة عند ملتقى نهري التيبر وآليا 16 كيلومترًا شمال روما. هُزم الرومان واستولى السينونيين على روما بعد ذلك. وفقًا للباحث بييرو تريفيس: «يقترح غياب أي دليل أركيولوجي عن مستوى تدميري يعود لهذا التاريخ أن الاستيلاء على روما كان ظاهريًا فقط».
Várnai csata
A várnai csata során 1444. november 10-én Várna mellett az I. Ulászló király és Hunyadi János vezette keresztény szövetséges hadsereg vereséget szenvedett a II. Murád szultán által vezetett török seregtől. A csatában I. Ulászló magyar és lengyel király is elesett.
Slag bij Varna
De Slag bij Varna vond plaats op de 10e november 1444 nabij de stad Varna in Oost-Bulgarije. In deze slag versloeg het Osmaanse leger onder leiding van Sultan Murad II de Poolse en Hongaarse legers onder leiding van Władysław III van Polen en Johannes Hunyadi.
Битка код Варне
Битка код Варне се одиграла 10. новембра 1444. године између османских снага предвођених Муратом II (1421—1451) и удружене крсташке војске коју су махом чиниле снаге краљевина Угарске и Пољске предвођене Јаношем Хуњадијем и краљем Владиславом III Јагелом (краљ Пољске 1434—1444, краљ Угарске 1440—1444) и представља последњи велики покушај да се Османлије протерају са Балкана. Завршена је одлучном победом Османлија, а током борби су живот изгубили краљ Владислав и папски легат кардинал Јулијан Ћезарини. Сматра се да је једна од последица крсташког пораза био и коначни пад Цариграда 29. 5. 1453. године.
Slaget vid Varna
Slaget vid Varna, även kallat korståget vid Varna eller det antiturkiska korståget, var ett av de största slagen under 1400-talet och ett av de mest lyckosamma för osmanerna. I detta slag besegrade Osmanska riket under sultan Murad II de polsk-ungerska kristna arméerna.
קרב וארנה
קרב וארנה התרחש ב-10 בנובמבר 1444 ליד העיר וארנה, כיום במחוז וארנה, אשר במזרח בולגריה. במהלך קרב זה הביסה האימפריה העות'מאנית בהנהגתו של הסולטאן מוראט השני את צבאות פולין והונגריה תחת הנהגתם של ולדיסלב השלישי מלך פולין שהיה גם מלך הונגריה (תחת השם אולאסלו הראשון), ושאף נהרג בקרב, ויאנוש הוניאדי ההונגרי.
Μάχη της Βάρνας
Η μάχη της Βάρνας έλαβε χώρα στις 10 Νοεμβρίου, 1444 κοντά στη Βάρνα της ανατολικής Βουλγαρίας. Σε αυτή τη μάχη η οθωμανική αυτοκρατορία υπό τον σουλτάνο Μουράτ Β' νίκησε τον πολωνικό και τον ουγγρικό στρατό υπό τις διαταγές του Βλάντισλαβ Γ' της Βάρνας και του Ιω.Ουνιάδη.
Bătălia de la Varna
Bătălia de la Varna s-a desfășurat la 10 noiembrie 1444 lângă Varna, în estul Bulgariei. În acestă bătălie Imperiul Otoman condus de Sultanul Murad al II-lea a învins armatele Poloniei și Ungariei, sub conducerea lui Vladislav al III-lea al Poloniei și Ungariei și Ioan (Iancu) de Hunedoara.
Битва при Варне
Битва при Варне — сражение, произошедшее 10 ноября 1444 года между объединённой армией венгерских и польских крестоносцев и армией Османской империи у города Варна.
Bitka pri Varni
Bitka pri Varni se je dogajala 10. novembra 1444 pri Varni v vzhodni Bolgariji. Osmanska vojska pod poveljstvom sultana Murata II. je porazila združeno ogrsko-poljsko in vlaško vojsko pod poveljstvom Vladislava III. Poljskega, ki je bil tudi ogrski kralj, Jánosa Hunyadija in Mircee II. Vlaškega. Bitka je bila zadnja bitka v križarskem pohodu na Varno.
Битка при Варна
В Битката при Варна на 10 ноември 1444 г. кръстоносните войски на полско-унгарския крал Владислав III и унгарския пълководец Янош Хуняди са победени от турските войски на султан Мурад II. Полският крал е убит в битката.
Battaglia di Varna
La battaglia di Varna fu l'episodio bellico culminante della crociata lanciata da papa Eugenio IV contro gli ottomani. Fu combattuta il 10 novembre 1444, tra le truppe del sultano Murad II e una coalizione di eserciti balcanici capitanata dal re d'Ungheria Ladislao III Jagellone.
바르나 전투
바르나 전투는 1444년 11월 10일 동부 불가리아에 있는 바르나 근처에서 벌어진 전투이다. 술탄 무라드 2세(Sultan Murad II) 휘하의 오스만 제국군은 브와디스와프 3세와 후녀디 야노시(Hunyadi János)가 지휘하는 폴란드와 헝가리군을 격퇴하였다. 이 전투는 의 마지막 전투이다.
Битва під Варною
Битва під Варною відбулась 10 листопада 1444 року між об'єднаною армією хрестоносців та військом Османської імперії поблизу міста Варна. Битва стала завершенням невдалого хрестового походу на Варну угорського і польського короля Владислава III. Результатом битви стала цілковита поразка хрестоносців, загибель Владислава й посилення османів на Балканському півострові.
نبرد وارنا
نبرد وارنا در ۱۰ نوامبر ۱۴۴۴ میلادی در نزدیکی وارنا در شرق بلغارستان رخ داد. ارتش عثمانی به فرماندهی سلطان مراد دوم، ارتش‌ صلیبیون به فرماندهی اولاسلوی یکم و ژان هونیادی را شکست داد. این نبرد، آخرین نبرد جنگ صلیبی وارنا بود.
Batalha de Varna
A Batalha de Varna, a mais importante batalha da Cruzada de Varna, ocorreu no dia 10 de novembro de 1444 perto de Varna no leste da atual Bulgária, perto da costa dela com o mar Negro. O exército Otomano liderado pelo sultão derrotou as tropas húngaro-polacas lideradas em três frontes, um liderado pelo Rei da Polônia e Rei da Hungria, Ladislau III (que morreu em combate); outro liderado pelo regente húngaro, João Corvino; (agindo como comandante das forças Cristãs) e por fim outro fronte liderado pelo príncipe da Valáquia Mircea II. Esta batalha marcou o final da Cruzada de Varna.
Batalla de Varna
La batalla de Varna, el principal enfrontament de la Croada de Varna, es lliurà el 10 de novembre del 1444 prop de Varna, a l'est de l'actual Bulgària, no gaire lluny de la costa del mar Negre. L'exèrcit otomà, comandat pel soldà Murat II, derrotà les tropes hongareses i poloneses, dividides en tres fronts: un comandat pel rei de Polònia i Hongria, Ladislau III, que caigué en combat; un altre dirigit pel regent hongarès, Joan Hunyadi (actuant com a comandant de les forces cristianes); i un altre encapçalat pel príncep de Valàquia, Mircea II. Aquesta batalla marcà el final de la Croada de Varna.
Varna Muharebesi
Varna Muharebesi veya Varna Savaşı, 10 Kasım 1444 tarihinde, Papalık önderliğinde Macar, Leh, Eflak ve çeşitli Balkan milletlerinden oluşan, Kral I. Ulászló komutasındaki Haçlı ordusu ile II. Murat önderliğindeki Osmanlı ordusu arasında bugünkü Bulgaristan'ın Varna şehri yakınında yapılmış bir savaştır. Osmanlı ordusu kazanmıştır.
Trận Varna
Trận Varna là một trận chiến đã diễn ra vào ngày 10 tháng 11 năm 1444 ở phía đông nước Bulgaria. Trong trận đánh này, Đế quốc Ottoman dưới sự chỉ huy của vua Murad II đại phá các đạo quân Ba Lan và Hungary do Władysław III của Ba Lan và János Hunyadi chỉ huy. Đây là trận đánh cuối cùng của cuộc Thập tự chinh Varna.
Pertempuran Varna
Pertempuran Varna terjadi pada 10 November 1444 berdekatan Varna di timur Bulgaria. Tentera Uthmaniyah di bawah Sultan Murad II berjaya mengalahkan tentera bersekutu Hungary-Poland dan Wallachia yang diketuai oleh Władysław III dari Poland (juga Raja Hungary), John Hunyadi (bertindak sebagai komander tentera bersekutu Kristian) dan Mircea II dari Wallachia. Ia merupakan pertempuran terakhir dalam Perang Salib Varna.
Bataille de Varna
La bataille de Varna a eu lieu le entre Varna et Kaliakra dans l'Est de ce qui est actuellement la Bulgarie. Elle oppose les forces du sultan Mourad II aux croisés commandés par Ladislas III Jagellon, roi de Pologne et de Hongrie. La bataille se solda par une victoire ottomane.
Bitka pri Varne
Bitka pri Varne sa konala 10. novembra 1444 neďaleko Varny vo východnom Bulharsku. V tejto bitke turecké vojská pod vedením sultána Murada II. porazili poľské a uhorské vojská pod vedením Vladislava III. a Jána Huňadyho.
Bitwa pod Warną
Bitwa pod Warną – starcie zbrojne, które miało miejsce 10 listopada 1444 roku między oddziałami polsko-węgierskimi oraz innymi wojskami koalicji antytureckiej pod dowództwem króla polskiego i węgierskiego Władysława III Warneńczyka i wojewody siedmiogrodzkiego Jana Hunyadyego, a wojskami tureckimi pod dowództwem sułtana Murada II.
Batalla de Varna
La batalla de Varna tuvo lugar el 10 de noviembre de 1444 cerca de Varna en el este de Bulgaria. En esta batalla el Imperio otomano bajo el mando del sultán Murad II, derrotó a los ejércitos polaco y húngaro al mando de Vladislao I de Hungría y Juan Hunyadi. Fue la batalla final de la Cruzada de Varna.
Bitva u Varny
Bitva u Varny, zvaná též „bitva národů u Varny“, nebo také „první bitva národů“, se konala 10. listopadu 1444 poblíž Varny ve východním Bulharsku a jednalo se o závěrečný střet s Osmany během takzvané Varnské křížové výpravy. V této bitvě turecká vojska pod vedením sultána Murada II. porazila převážně polská a uherská vojska pod vedením Vladislava III. a Jana Hunyadiho. Neúspěch této křížové výpravy zpečetil osud Konstantinopole.
معركة فارنا
معركة ڤارنا (باللغة التركية العثمانية: وارنه محاربه سى) ، آخر الحملات الصليبية ضد الدولة العثمانية في العصور الوسطى، وآخر معركة في حملة ڤارنا الصليبية، وإحدى الحروب التي غيرت مجرى التاريخ في المنطقة ووطدت مستقبل العثمانيين لأكثر من أربعة قرون بعدها في منطقة البلقان. وقعت "معركة ڤارنا" يوم "الخميس" (هناك اختلافات في التقاويم لحساب اسم هذا اليوم من الأسبوع) بتاريخ 28 رجب 848هـ الموافق في 10 نوڤمبر 1444م، بالقرب من مدينة ڤارنا البلغارية الواقعة غرب البحر الأسود، بين الدولة العثمانية بقيادة السلطان مراد الثاني، وقوات الحملة الصليبية الأوروپيَّة بقيادة القائد السياسي والعسكري المُحنَّك يوحنا هونياد أكبر الولاة والنبلاء في المملكة المجرية والذي كان قائداً لكل القوات المسيحية المشتركة. أُختير ملك بولونيا والمجر ڤلاديسلاڤ الثالث (ويُنطق بالپولندية: ڤواديسواڤ) قائدا شرفياً على الجيوش الأوروپية في تلك المعركة التي انتهت بمقتله، كما شارك فيها "ميرچه الثاني" حاكم "الأفلاق"، والمندوب البابوي الكاردينال "يوليان سيزاريني" وأساقفة محاربون آخرون.
Svéd–lengyel háború (1598–99)
Az 1598-99. évi Svéd-lengyel háború "svéd polgárháború" néven ismert. A konfliktus azzal indult, hogy a svéd kormányzónak megtett Södermanland hercege fellázadt III. Zsigmond lengyel király ellen, mígnem a polgárháború odáig fajult, hogy svéd katonák harcoltak szemtől szembe lengyelekkel.
Zweedse Burgeroorlog (1598-1599)
De Zweedse Burgeroorlog van 1598 tot 1599, ook Oorlog tegen Sigismund (Zweeds: "Kriget mot Sigismund") of Afzettingsoorlog tegen Sigismund ("Avsättningskriget mot Sigismund") genoemd, was een militair conflict tussen hertog Karel van Södermanland en koning Sigismund van Zweden en Polen over de heerschappij van Zweden.
Avsättningskriget mot Sigismund
Avsättningskriget mot Sigismund var ett svenskt inbördeskrig under åren 1598–1599 mellan polsk-svenske kung Sigismund och hans riksföreståndare i Sverige hertig Karl.
Война против Сигизмунда
Война против Сигизмунда () — война за шведский престол между Сигизмундом III Ваза и герцогом Карлом Сёдерманландским. Относится к типу гражданской войны в которой участвовало лишь ограниченное количество польских войск, в связи с чем может рассматриваться как внутришведский конфликт, а не как часть польско-шведских войн.
Sigismundin ja Kaarlen valtataistelu
Sigismundin ja Kaarlen valtataisteluksi kutsutaan vuosina 1597–1599 käytyä Ruotsin sisällissotaa kuningas Sigismundin ja Kaarle-herttuan (myöhemmin Kaarle IX) kannattajien välillä. Sota oli ensimmäinen osa kuusikymmenvuotisessa sodassa (1598–1660) Puola-Liettuan ja Ruotsin välillä. Sisällissotaa käytiin myös Suomessa, joka oli Sigismundin tukialuetta.
Guerra contro Sigismondo
La guerra contro Sigismondo (in svedese: "Kriget mot Sigismund") fu un conflitto tra il duca Carlo, futuro re Carlo IX di Svezia e Sigismondo, re di Svezia e di Polonia. Durata dal 1598 al 1599, fu anche chiamata Guerra di deposizione contro Sigismondo ("Avsättningskriget mot Sigismund"), dal momento che la ragione principale del conflitto fu il tentativo di deporre quest'ultimo dal trono di Svezia. La guerra portò infine alla deposizione di Sigismondo, mentre il duca Carlo ottenne prima il governo e in seguito anche il trono del paese scandinavo.
시기스문드 폐위전쟁
시기스문드 폐위전쟁()은 쇠데르만란드 공작 칼 바사가 스웨덴과 폴란드의 왕 시기스문드 바사를 스웨덴 왕위에서 몰아내고자 일으킨 전쟁이다. 칼 공작이 승리하여 시기스문드는 폐위되었다. 이에 따라 폴란드-스웨덴 동군연합은 해소되었다. 칼 공작은 1604년 칼 9세로 즉위했다.
Zygmunt'a Karşı Savaş
Zigmunt'a Karşı Savaş (İsveççe: "Kriget mot Sigismund") Dük Karl, daha sonra Kral IX. Karl ile İsveç ve Polonya kralı III. Zygmunt Waza arasındaki savaş. 1598'den 1599'a kadar, aynı zamanda Zigmunt'a karşı Biriktirme Savaşı olarak da adlandırılır, çünkü çatışmaların odak noktası Zigmunt'u İsveç tahtından indirme girişimidir. Savaş sonunda Sigismund'un tahtı bırakılmasıyla sonuçlandı, Dük Karl hükümeti devraldı ve daha sonra da tahta çıktı.
Guerre contre Sigismond
La guerre contre Sigismond ("" en suédois) est une guerre civile qui touche la Suède entre 1598 et 1600. Elle oppose le roi Sigismond, qui règne également sur la Pologne, à son oncle Charles, duc de Södermanland et régent de Suède en son absence.
War against Sigismund
The war against Sigismund () was a war between Duke Charles, later King Charles IX and Sigismund, King of Sweden and the Polish–Lithuanian Commonwealth. Lasting from 1598 to 1599, it is also called the War of Deposition against Sigismund, since the focus of the conflict was the attempt to depose the latter from the throne of Sweden. The war eventually resulted in the deposition of Sigismund (with Duke Charles taking over the government and later also acceding to the throne), the dissolution of the Polish-Swedish Union, and the beginning of an eleven-year war.
Svéd–lengyel háború (1600–11)
Svéd–lengyel háború, 1600–11: A Lengyel Királyság és a Svéd Királyság harmadik hosszú konfliktusa. A Balti-tenger vidékén terjeszkedő két hatalom között a 16. században már felparázslottak az ellentétek, melyek a livóniai háborúban (1558–83) váltak nyílt összecsapássá. A háborút követően alig tizenöt évvel ismét kitört a háború, amely úgy látszott mindössze egy Svédországon belül polgárháború. Ennek eredménye lett az 1600–11-es konfliktus.
Пољско-шведски рат (1600—1611)
Шведско-пољски рат вођен у периоду 1600-1611. године је први сукоб Шведске и Пољске.
Вайна Рэчы Паспалітай са Швецыяй (1600—1611)
Вайна Рэчы Паспалітай са Швецыяй у Інфлянтах 1600—1611 — ваенны канфлікт Рэчы Паспалітай са Швецыяй з-за зямель былой Лівонскай канфедэрацыі, які быў працягам дынастычнай барацьбы за шведскі каралеўскі сталец у 1598—1600 гадах паміж Карлам Сёдэрманландскім і Жыгімонтам Вазам.
Польско-шведская война (1600—1611)
Польско-шведская война 1600—1611 годов — первая война между Речью Посполитой и Шведским королевством из серии польско-шведских войн за контроль над Ливонией. Другой причиной войны была борьба за шведский престол между регентом и фактическим правителем Швеции герцогом Карлом Сёдерманландским (ставшим с 1604 года королём Швеции Карлом IX) и королём Речи Посполитой Сигизмундом III, бывшим в 1592—1599 годах королём Швеции.
Guerra polacco-svedese dal 1600 al 1611
La guerra polacco-svedese dal 1600 al 1611 fu la continuazione del conflitto tra la Svezia e la Polonia per ottenere il controllo di Livonia e Estonia, seguìto alla precedente disputa per la successione sul trono di Svezia tra Carlo IX e Sigismondo III Vasa. Nonostante alcuni rovesci in campo aperto, le forze svedesi riuscirono inizialmente a prendere il controllo dell'Estonia e di parte della Livonia. Il regno di Polonia corse ai ripari aumentando le spese militari e richiamando truppe da altri fronti. Ne seguirono una serie di scontri campali in cui i polacco-lituani, pur quasi sempre in inferiorità numerica, ebbero costantemente la meglio sulle truppe di Carlo IX, senza però riuscire mai a cogliere una vittoria decisiva. Solo la morte di Carlo IX nel 1611 risolse la situazione di stallo, portando a una tregua tra le due parti.
Польсько-шведська війна (1600—1611)
Польсько-шведська війна 1600–1611 років — продовження серії польсько-шведських конфліктів з розділом земель Ордену мечоносців, розпочатих у XVI в.. Іншою причиною війни була боротьба за шведський престол між герцогом Карлом Седерманландським і Сигізмундом III Вазою. Річ Посполита захопила шведську Естонію (Естляндію). Сили сторін у збройному конфлікті — на початку 12000 осіб, а потім 9000 чоловік.
Wojna polsko-szwedzka (1600–1611)
Wojna polsko-szwedzka o Inflanty 1600–1611 stanowiła dalszy ciąg szwedzko-polskich sporów dotyczących podziału ziem dawnego zakonu kawalerów mieczowych. Dodatkowym czynnikiem była walka o tron szwedzki między Karolem Sudermańskim a Zygmuntem III Wazą.
Polish–Swedish War (1600–1611)
The Polish–Swedish War (1600–1611) was a continuation of struggle between Sweden and the Polish–Lithuanian Commonwealth over control of Livonia and Estonia, as well as the dispute over the Swedish throne between Charles IX of Sweden and Sigismund III of Poland.
Polsko-švédská válka 1600–1611
Polsko–švédská válka (1600–1611) byla první válka mezi polsko-litevskou Republikou obou národů a Švédským královstvím ze série polsko-švédských válek o vládu nad Livonskem. Druhou příčinou války byl spor o švédský trůn mezi regentem a faktickým vládcem Švédska Karlem IX. (od roku 1604 švédským králem) a králem Republiky obou národů Zikmundem III.. Zikmund III. byl švédským králem od roku 1592, vládu nad Švédskem však ztratil v občanské válce v letech 1598–1599.
Északi háború (1655–60)
Az északi háború (1655–60) Svédország 1655-60 között a dánok, lengyelek és oroszok ellen folytatott háborújának közismert neve. A svédek elleni kolícióhoz csatlakozott Hollandia, a dunai Habsburg Birodalom, a Krími Tatár Kánság, a zaporozsjei kozákok, és Brandenburg is. Utóbbi korábban szövetségese volt Svédországnak. Szorult helyzetében a svéd király 1657-ben az Erdélyi Fejedelemséget hívta segítségül, de az erdélyiek akciója hamar elbukott. A svédek Lengyelország elleni támadásában közrejátszott, hogy a velük régóta szövetségben álló és a Habsburg Birodalom pozícióját mindenképp gyengíteni kívánó franciák felbiztatták őket.
Noordse Oorlog (1655-1660)
De Noordse Oorlog(en) (1655-1660), bestond uit een aantal met elkaar verbonden militaire conflicten tussen Zweden, Polen-Litouwen, Denemarken-Noorwegen en Rusland. Om hun economische of strategische belangen veilig te kunnen stellen raakten een groot aantal andere Europese staten, zoals Transsylvanië, Oostenrijk, de Nederlanden en Brandenburg-Pruisen, bij de oorlog betrokken.
Пољско-шведски рат (1655—1660)
Шведско-пољски рат, познат и као Други северни рат (Први или Мали северни рат), вођен у периоду 1655—1660. године, трећи је ратни сукоб Шведске и Пољске. Овај рат је у Пољској историографији познат као „Потоп“.