adithya7/xlel_wd_dictionary huggingface dataset:
Mistrzostwa Europy w Piłce Nożnej 2000
XI Mistrzostwa Europy w Piłce Nożnej, nazywane także w skrócie EURO 2000, odbyły się pod patronatem UEFA w roku 2000 na stadionach Holandii i Belgii. Mecz inauguracyjny odbył się 10 czerwca 2000 roku na Stadionie Króla Baudouina I w Brukseli, a mecz finałowy na Stadionie Feyenoordu Rotterdam 2 lipca 2000 roku. Eliminacje do turnieju rozpoczęły się 2 września 1998 roku. W ośmiu grupach znalazło się 49 zespołów, które rywalizowały o 14 miejsc w finale. Belgia i Holandia, jako gospodarze, automatycznie miały zapewnione miejsca w turnieju głównym. Zespoły, które w grupach zajęły drugie miejsca, uczestniczyły w barażach.
UEFA Euro 2000
The 2000 UEFA European Football Championship, also known as Euro 2000, was the 11th UEFA European Championship, a football tournament held every four years and organised by UEFA, the sport's governing body in Europe.
Eurocopa 2000
La Eurocopa de fútbol de 2000 tuvo lugar en Bélgica y los Países Bajos, entre el 10 de junio y el 2 de julio de 2000.
Mistrovství Evropy ve fotbale 2000
Mistrovství Evropy ve fotbale 2000 se konalo mezi 10. červnem a 2. červencem 2000 v Nizozemsku a Belgii. Bylo to v pořadí jedenácté mistrovství Evropy pořádané UEFA a první, jehož závěrečný turnaj hostily dvě země.
Europamesterskabet i fodbold 2000
Europamesterskabet i fodbold 2000 (eller EM 2000, Euro 2000) blev afholdt i Holland og Belgien. Det var første gang, at to lande deltes om at afholde en EM-slutrunde.
Kejuaraan Eropa UEFA 2000
Kejuaraan Eropa UEFA 2000 (, ) adalah edisi kesebelas dari Kejuaraan Eropa UEFA yang diselenggarakan di dua negara untuk pertama kalinya, yakni Belanda dan Belgia, sejak 10 Juni hingga 2 Juli 2000.
2006-os Formula–1 maláj nagydíj
A maláj nagydíj volt a 2006-os Formula–1 világbajnokság második versenye, amelyet 2006. március 19-én rendeztek meg a maláj Sepang International Circuiten, Sepangban.
Malaysias Grand Prix 2006
Гран-при Малайзии 2006 года
Гран-при Малайзии — 2-й этап сезона Формулы-1. Гран-при Малайзии всегда считался одним из самых сложных в календаре чемпионата мира из-за тяжёлых погодных условий. В 2006 году это испытание оказалось не под силу новым моторам V8: двигатель был заменён на 5 машинах, а 4 сошли в гонке из-за проблем с мотором.
Velika nagrada Malezije 2006
Velika nagrada Malezije 2006 je bila druga dirka Svetovnega prvenstva Formule 1 v sezoni 2006. Odvijala se je 19.marca 2006.
2006 Голяма награда на Малайзия
2006 Голяма награда на Малайзия е 8-о за Голямата награда на Малайзия и втори кръг от сезон 2006 във Формула 1, провежда се на 19 март 2006 година на пистата Сепанг в Куала Лумпур, Малайзия.
Gran Premio della Malesia 2006
Il Gran Premio di Malesia 2006 fu la seconda gara del Mondiale 2006 e vide la seconda vittoria in due gare della Renault. A vincere la gara fu l'italiano Giancarlo Fisichella, davanti al compagno di squadra Fernando Alonso e all'inglese Jenson Button. Questo gran premio è finora l'ultima gara di Formula 1 vinta da un pilota italiano.
Формула-1 — Гран-прі Малайзії 2006
Гран-прі Малайзії 2006 року — другий етап чемпіонату світу 2006 року з автоперегонів у класі Формула-1, відбувся з 17 по 19 березня 2006 року на трасі Сепанг у Куала-Лумпур (Малайзія).
Gran Premi de Malàisia del 2006
Resultats del Gran Premi de Malàisia de Fórmula 1 de la temporada 2006, disputat al circuit de Sepang el 19 de març de 2006.
Malaysias Grand Prix 2006
Malaysias Grand Prix 2006 var et Formel 1-løp arrangert 17. mars – 19. mars 2006 på Sepang International Circuit i Malaysia. Det var det andre løpet i Formel 1-sesongen 2006.
Grand Prix Malaysia 2006
Grand Prix Malaysia 2006 (nama rasmi: VIII Petronas Malaysian Grand Prix) ialah sebuah perlumbaan bermotor Formula Satu yang diadakan di Litar Antarabangsa Sepang di Selangor, Malaysia pada 19 Mac 2006. Ia merupakan perlumbaan kedua dalam kalendar Formula Satu musim 2006, dan merupakan Grand Prix Malaysia yang kelapan dalam Kejuaaran Dunia Formula Satu. Perlumbaan ini, yang dipertandingkan sebanyak 56 pusingan, telah dimenangi oleh pemandu Renault, Giancarlo Fisichella, yang memenangi perlumbaan terakhirnya dalam Formula Satu. Beliau juga memulakan perlumbaan ini dari petak pertama. Rakan sepasukan, Fernando Alonso, mendapat tempat kedua, manakala Jenson Button mendapat tempat ketiga untuk pasukan Honda F1.
Grand Prix automobile de Malaisie 2006
Le Grand Prix de Malaisie 2006 est la de Formule 1 courue depuis 1950 et la deuxième épreuve du championnat 2006 courue sur le Circuit international de Sepang le .
Grand Prix Malezji 2006
Wyniki Grand Prix Malezji, drugiej rundy Mistrzostw Świata Formuły 1 w sezonie 2006.
2006 Malaysian Grand Prix
The 2006 Malaysian Grand Prix (officially the 2006 Formula 1 Petronas Malaysian Grand Prix) was a Formula One motor race held at the Sepang International Circuit in Selangor, Malaysia on 19 March 2006. The 56-lap race was the second round of the 2006 Formula One season and the eighth running of the Malaysian Grand Prix as a World Championship race. It was won by Renault driver Giancarlo Fisichella, who took the final of his three victories in Formula One, and scored his first points of the season. He had also started on pole position. His team-mate, Fernando Alonso, finished second to extend his lead in the drivers' championship standings to 7 points. Jenson Button took the first podium in Honda's three year return to the sport by finishing in third place.
Grand Prix Malajsie 2006
Grand Prix Malajsie.
Plevna ostroma
Plevna (Плевен, Pleven) ostroma az 1877–1878-as orosz–török háború egyik legfontosabb eseménye volt. A város körüli megerődített állásokat védő, Oszmán pasa vezette törökök csaknem öt hónapig feltartották Oroszország és Románia túlerőben lévő egyesült seregeinek dél irányú előrenyomulását Bulgáriába, de végül meg kellett adniuk magukat.
Schlacht von Plewna
Die Schlacht von Plewna (Plewen) vom 20. Juli bis 10. Dezember 1877 umfasst eine entscheidende Belagerung und mehrere Schlachten im Russisch-Türkischen Krieg von 1877–1878. Die russischen Truppen versuchten drei Mal (20. Juli, 30. Juli und 11. September 1877) die Stadt zu erstürmen und erlitten schwere Verluste. Mehrere Monate lang hatten russische und ab August 1877 auch rumänische Truppen die Festung umschlossen. Der osmanische Befehlshaber Osman Pascha genoss wegen seines erfolgreichen Widerstandes großes Ansehen bei seinen Landsleuten und hielt die halbe russische Armee vier Monate lang bei ihrem Vormarsch auf. Der russische Zar Alexander II. selbst war bei den Kämpfen und beim Fall der Stadt am 10. Dezember anwesend.
Asediul Plevnei
Asediul Plevnei a fost una dintre principalele bătălii ale Războiului Ruso-Turc din 1877–1878. După ce armata rusă a traversat Dunărea la Sviștov, ea a început să avanseze spre centrul Bulgariei de astăzi, cu scopul de a trece Munții Balcani spre Constantinopol, evitând cetățile turcești fortificate de pe malul Mării Negre. Armata otomană condusă de Osman Pașa, întoarsă din Serbia după un conflict cu acea țară, a fost masată în orașul fortificat Plevna, oraș întărit și înconjurat de numeroase redute, aflat la o importantă intersecție de drumuri.
Осада Плевны
Осада Плевны (20 июля 1877 - 10 декабря 1877) — эпизод Русско-турецкой войны 1877 — 1878 гг., военная операция русско-румынских войск против укрепившихся в городе Плевне турецких войск Османа-паши. Упорная оборона турецких войск задержала продвижение русской армии и позволила османскому правительству укрепить Стамбул и Адрианополь, однако из-за неумелых действий высшего турецкого командования гарнизон Плевны был принуждён к капитуляции.
Plevnan piiritys
Plevnan piiritys (20. heinäkuuta – 10. joulukuuta 1877) oli yksi Venäjän ja Turkin välisen sodan keskeisimpiä operaatioita. Venäläiset yrittivät kolmesti huonolla menestyksellä vallata pohjoisessa Bulgariassa sijainneen linnoitetun Plevnan (nyk. Pleven) kaupungin, jota turkkilaisen Osman paššan joukot pitivät hallussaan. Osman saatiin lopulta antautumaan useita kuukausia kestäneellä piirityksellä, joka kuitenkin sitoi suuren osan Venäjän armeijasta ja hidasti siten Venäjän sotaretkeä.
Обсада на Плевен
Обсадата на Плевен е най-тежката и продължителна битка в хода на Руско-турската война (1877 – 1878). Западната османска армия задържа в продължение на почти пет месеца град Плевен, обсаден от Западния руски отряд. Временно е забавено руското настъпление в Тракия. Руската победа на 28 ноември/10 декември 1877 г. има решително значение за изхода на войната и Освобождението на България.
Assedio di Pleven
L'assedio di Pleven (anche Plevna) fu il principale scontro armato tra le forze congiunte della Russia e della Romania contro l'Impero ottomano durante il conflitto russo-turco del 1877-78. La strenua difesa turca della città contro le preponderanti forze russe, che stavano avanzando verso il cuore della Bulgaria, permisero alle altre grandi potenze del tempo di appoggiare la causa turca. Alla fine, dopo 5 mesi di assedio, le armate russa e rumena riuscirono a costringere il nemico alla resa.
Облога Плевни
Облога Плевена — епізод Російсько-турецької війни 1877—1878 рр., військова операція російсько-румунських військ проти турецьких військ Османа-паші, що укріпились на той час у Плевені. Запекла оборона турецьких військ затримала просування російської армії та дозволила османському урядові укріпити Стамбул та Адріанополь, однак через невмілі дії вищого турецького командування, гарнізон Плевена був змушений здійснити капітуляцію.
Cerco de Pleven
O cerco de Pleven foi a batalha mais dura e longa durante a Guerra russo-turca de 1877–1878. A vitória russa e a conquista de Pleven em 10 de dezembro de 1877 foram cruciais para o desfecho da guerra e a libertação da Bulgária. Em suas dimensões geopolíticas, esta é uma das batalhas mais importantes da história militar.
Setge de Plevna
El setge de Plevna - Осада Плевны ; "Plevne Savunması" ; Asediu Plevnei ; Обсада на Плевен - fou un enfrontament important entre l'exèrcit combinat de l'Imperi Rus, els Principats Romanesos i l'Imperi Otomà. Els turcs varen resistir l'avanç principal rus envers el sud de Bulgària, i això provocà que altres potències de l'època donessin suport activament a la causa otomana. Finalment, la superioritat numèrica russsoromanesa forçà la guarnició a capitular.
Plevne Savunması
Plevne Savunması (Rusça: Осада Плевны / "Osada Plevnı" veya Осада Плевена / "Osada Plevena"; anlam: "Plevne Kuşatması"), 19 Temmuz 1877-10 Aralık 1877) 1877-1878 Osmanlı-Rus Savaşı veya diğer adıyla 93 Harbi sırasında Rusya İmparatorluk Ordusu'nun kuşattığı Plevne (bugün Bulgaristan sınırları içerisindedir) kentinin Gazi Osman Paşa komutasındaki Osmanlı Ordusu tarafından Rus ve Rumen taarruzlarına karşı 145 gün savunulması olayıdır.
Siège de Plevna
Le siège ou la bataille de Plevna (Pleven en Bulgarie) est un épisode resté fameux de la guerre russo-turque de 1877-1878, lors du règlement de la Question d'Orient.
Bitwa pod Plewną
Bitwa pod Plewną – jedna z najbardziej zaciętych bitew drugiej połowy XIX wieku stoczona pod twierdzą Plewna między armią turecką a połączonymi armiami rosyjską i rumuńską. Bitwa ta stanowiła część toczonej w latach 1877–1878 wojny rosyjsko-tureckiej na Bałkanach. Nieustępliwie broniona od lipca 1877 przez wojska tureckie twierdza skapitulowała dopiero w wyniku czwartego szturmu rosyjsko-rumuńskiego w grudniu 1877 roku.
Siege of Plevna
The siege of Plevna, or siege of Pleven, was a major battle of the Russo-Turkish War of 1877–1878, fought by the joint army of Russia and Romania against the Ottoman Empire. After the Russian army crossed the Danube at Svishtov, it began advancing towards the centre of modern Bulgaria, with the aim of crossing the Balkan Mountains to Constantinople, avoiding the fortified Turkish fortresses on the Black Sea coast. The Ottoman army led by Osman Pasha, returning from Serbia after a conflict with that country, was massed in the fortified city of Pleven, a city surrounded by numerous redoubts, located at an important road intersection.
Sitio de Pleven
El sitio de Pleven o de Plevna, durante la Guerra Ruso-Turca (1877-1878), fue un enfrentamiento importante entre el ejército combinado del Imperio Ruso y los Principados Rumanos, y el del Imperio otomano. Los turcos aguantaron el avance principal ruso hacia el sur de Bulgaria, haciendo que otras potencias de la época apoyaran activamente la causa otomana. Finalmente, la superioridad numérica ruso-rumana forzó a la guarnición a capitular.
Obléhání Plevna
Obléhání Plevna byla významná vojenská akce během rusko-turecké války. Spojená ruská a rumunská vojska oblehla město Plevno, které bránila osmanská armáda. Obléhání trvalo od 20. července do 10. prosince 1877. Zdrželo hlavní ruský postup na jih a způsobilo ruské i rumunské armádě těžké ztráty. Plevno ale nakonec kapitulovalo. Přibližně 45 000 osmanských vojáků padlo do zajetí.
Klusinói csata
A klusinói csata a Stanislaw Zołkiewski vezette számbelileg kicsiny lengyel sereg győzelme az orosz-svéd sereg ellen 1610. június 24-én.
Slag bij Kloesjino
De Slag bij Kloesjino vond plaats op 4 juli 1610 en was een onderdeel van de Pools-Russische Oorlog.
Битка код Клушина
Битка код Клушина (1610) била је одлучујућа битка Времена смутње и Пољско-руског рата (1605—1618).
Slaget vid Klusjino
Slaget vid Klusjino (polska: "Kłuszyn", "Kłuszynem") utkämpades den 4 juli (24 juni g. s.) 1610 mellan en polsk-litauisk styrka om 6 800 man och en rysk här om 35 000 man – varav 5 000 legosoldater – under den tid i Rysslands historia, som kallas stora oredan. Den numerärt underlägsna polska hären vann en avgörande seger över moskoviterna och legosoldaterna tack vare sina elittrupper, de lansbeväpnade bevingade husarerna.
קרב קלושינו
קרב קלושינו (ברוסית: Битва при Клушине, בפולנית: Bitwa pod Kłuszynem) נערך בין צבא רוסיה הצארית לבין כוחות האיחוד הפולני-ליטאי ב-4 ביולי 1610, במסגרת מלחמת רוסיה–פולין ובמהלך תקופת הצרות, והסתיים בניצחון פולני מכריע.
Битва при Клушине
Битва при Клушине а — разгром русско-шведского войска под командованием Дмитрия Шуйского и Якоба Делагарди коронной кавалерией гетмана польного коронного Станислава Жолкевского.
Klušinon taistelu
Klušinon taistelu oli heinäkuussa 1610 käyty yhteenotto Stanisław Żółkiewskin johtamien puolalaisten ja ruotsalaisen Jacob De la Gardien johtamien venäläisten ja palkkasotilaiden välillä Klušinon kentällä Venäjällä. Puolalaisten onnistui taistelun aikana kukistaa itseään huomattavasti suurempi sotajoukko ratsuväellään, kuten oli käynyt aiemmin Kirkholman taistelussa. Voittonsa jälkeen puolalaiset valtasivat Moskovan ja asettivat Venäjän tsaariksi Sigismund III:n pojan Vladislav IV:n
Battaglia di Klushino
La battaglia di Klushino, o di Kłuszyn, avvenne nei pressi del villaggio di Klushino ("Kłuszyn" in polacco) nei pressi di Smoleńsk il 4 luglio 1610, e vide le forze combinate dei regni di Svezia e Russia contrapporsi alla confederazione polacco-lituana, durante la guerra polacco-moscovita che fu parte del periodo dei torbidi in Russia. Seppur soverchiati numericamente da russi e svedesi, i polacchi trionfarono in maniera decisiva contro l'avversario, per merito della competenza tattica dell'etmano Stanisław Żółkiewski e la forza degli ussari polacchi, l'élite dell'esercito; la battaglia è ricordata come una delle più grandi vittorie della cavalleria polacca e come esempio dell'eccellenza e della supremazia dell'esercito polacco ai tempi.
Битва при Клушині
Битва при Клушино — битва, що відбулася 4 липня 1610 року біля Клушино на Смоленщині між військами Речі Посполитої з одного боку і Московського царства і Швеції з іншого. Складова польсько-московської війни 1609—1618 років. Завершилась розгромом московсько-шведського війська під командуванням Дмитра Шуйського і Якоба де ла Гарді польською кіннотою польного гетьмана коронного Станіслава Жолкевського.
Kluşino Muharebesi
Kluşino Savaşı veya Kłuszyn Savaşı 4 Temmuz 1610 tarihinde Rusya, Karışıklık Dönemi'nde Lehistan Krallığı ile yaptığı meydan muharebesidir. Savaş Smolensk yakınlarındaki Kluşino'da yapılmıştır ("Lehçe": Kłuszyn). Bu savaşı Leh komutan Stanisław Żółkiewski'nin oluşturduğu askeri taktik ile Hüssar'lar sayesinde Lehistan-Litvanya Birliği kazanmıştır.
Bataille de Klouchino
La bataille de Klouchino se déroule le 4 juillet 1610 à proximité du village éponyme, non loin de Smolensk. Elle oppose les troupes de la république des Deux Nations à celles du tsarat de Russie dans le cadre de la guerre polono-russe (1605-1618), durant les temps des troubles. La bataille se conclut sur une victoire des forces polono-lituaniennes, en dépit d'un rapport de forces défavorable, grâce à l'habileté tactique du Hetman Stanisław Żółkiewski et aux prouesses militaires des hussards polonais.
Bitwa pod Kłuszynem
Bitwa pod Kłuszynem – starcie w dniu 4 lipca 1610 roku podczas wojny polsko-rosyjskiej 1609–1618.
Battle of Klushino
The Battle of Klushino, or the Battle of Kłuszyn, was fought on 4 July 1610, between forces of the Crown of the Kingdom of Poland and the Tsardom of Russia during the Polish–Muscovite War, part of Russia's Time of Troubles. The battle occurred near the village of Klushino () near Smolensk (Polish: "Smoleńsk"). In the battle the outnumbered Polish force secured a decisive victory over Russia, due to the tactical competence of hetman Stanisław Żółkiewski and the military prowess of Polish hussars, the elite of the army of the Crown of the Kingdom of Poland. The battle is remembered as one of the greatest triumphs of the Polish cavalry and an example of excellence and supremacy of the Polish military at the time.
Batalla de Klúshino
La Batalla de Klúshino (Kłuszyn) se desarrolló el 4 de julio de 1610, entre las fuerzas de la Mancomunidad de Polonia-Lituania y el Zarato ruso durante la Guerra Polaco-Moscovita, parte del Período Tumultuoso ruso. En la batalla, pese a verse la fuerza polaca superada en número, aseguró una victoria decisiva gracias a la competencia táctica del "hetman" Stanisław Żółkiewski y el valor de los húsares "alados" de élite polacos.
Bitva u Klušina
Bitva u Klušina mezi polským a ruským vojskem se odehrála 4. července 1610 u vesnice Klušino u Smolensku. Bitva byla součástí Polsko-ruské války (1605–1618). Polská jízda, jejímž hlavním velitelem byl hejtman Stanisław Żółkiewski, drtivě zvítězila nad Rusy a jejich švédskými spojenci, přestože byla početně výrazně slabší.
Slaget ved Klusjino
Slaget ved Klusjino (, ; ) blev udkæmpet den 4. juli 1610 mellem Den polsk-litauiske realunion og Zar-Rusland under Den polsk-russiske krig, en del af De urolige tider i Rusland. Kampen fandt sted nær landsbyen Klusjino () nær Smolensk. I slaget sikrede de numerisk underlegne polske styrker sig en afgørende sejr over de russiske styrker på grund af hetman Stanisław Żółkiewskis taktiske kompetence og de polske husareres, eliten af den polske hærs, militære dygtighed. De russiske styrker var under kommando af knjaz Dmitrij Sjujskij, Der havde støtte af ca. 5 000 lejesoldater under Jakob De la Gardie.
Spanyol örökösödési háború
A spanyol örökösödési háború (1701–1714) az utolsó Habsburg-házi spanyol király, az utód nélküli II. Károly halála után kezdődött 1701-ben, és az utrechti (1713), majd a rastatti és a badeni békeszerződések (1714) zárták le.
Spaanse Successieoorlog
De Spaanse Successieoorlog (1701–1713) was een oorlog van verschillende Europese mogendheden (de "Grote Alliantie") tegen onder andere het koninkrijk Frankrijk en het Spaanse Rijk. De Geallieerden slaagden in hun opzet: ze verhinderden dat deze twee rijken geregeerd werden door Lodewijk XIV van Frankrijk.
Рат за шпанско наслеђе
Рат за шпанско наслеђе (1701—1714) је био сукоб великих размера који је избио у Европи након смрти последњег шпанског краља из династије Хабзбург, Карлоса II. Карлос II је за свог наследника одредио Филипа, војводу од Анжуја — унука француског краља Луја XIV — који је на крају и постао Филип V од Шпаније. Ратни сукоб се споро развијао а главни узрок је била жеља Леополда I Хабзбуршког да заштити права своје династије на шпански престо. Како је Лујева експанзионистичка политика постајала све агресивнија и друге европске државе (пре свега Енглеска и Уједињене провинције) стале су на аустријску страну да би спречиле претерано јачање Француске. Друге државе прикључивале су се коалицији против Француске и Шпаније да би добиле нове територије или заштитиле постојеће поседе. Током овог рата око 400.000 људи је изгубило живот. Рат није вођен само у Европи већ и у Северној Америци где је био познат као "Рат краљице Ане". У рату су учествовали и шпански гусари и корсари са обала око Кариба (Флорида, Мексико, Централна Америка и северна обала Јужне Америке).
スペイン継承戦争
スペイン継承戦争（スペインけいしょうせんそう、）は、18世紀初めにスペイン王位の継承者を巡ってヨーロッパ諸国間で行われた戦争（1701年 - 1714年）。また、この戦争において北アメリカ大陸で行われた局地戦はアン女王戦争と呼ばれる。
Spanska tronföljdskriget
Spanska tronföljdskriget var ett europeiskt storkrig 1701–1714 som bottnade i oenighet angående tronföljdsfrågan i Spanien. Det fördes mellan Frankrike, kurfurstendömena Bayern och Köln samt hertigdömena Mantua och (till 1703) Savojen å ena sidan och Österrike, England, Förenade Nederländerna, Preussen, Hannover och Tysk-romerska riket samt längre fram Portugal och det från det franska förbundet avfallna Savojen å den andra.
Spanischer Erbfolgekrieg
Der Spanische Erbfolgekrieg war ein Kabinettskrieg zwischen 1701 und 1714, der um das Erbe des letzten spanischen Habsburgers, König Karl II. von Spanien, geführt wurde. Karl II. starb kinderlos am 1. November 1700. Kurz davor hatte er einen französischen Kandidaten zum Erben eingesetzt, Philipp V. Dieser etablierte schließlich tatsächlich die Dynastie der Bourbonen, die auch heute noch amtiert (wenn auch mit Unterbrechungen). Andere Mächte der Zeit wollten sich aber lange nicht mit dieser Erbfolge abfinden, denn Philipp war der Enkel des französischen Königs Ludwig XIV. Sie befürchteten eine Machtkonzentration zu ihren eigenen Ungunsten.
Вайна за іспанскую спадчыну
Вайна за іспанскую спадчыну — вайна якая адбылася ў 1701—1714 гадах паміж Вялікабрытаніяй, Нідэрландамі, Аўстрыяй, Прусіяй з аднаго боку і Францыяй, Іспаніяй і Баварыяй з другога, за валадарства над Іспаніяй і панаванне ў Еўропе.
מלחמת הירושה הספרדית
מלחמת הירושה הספרדית (1701–1714) הייתה מלחמה אירופית שפרצה ב-1701 לאחר מותו של המלך הספרדי האחרון מבית הבסבורג, קרלוס השני. קרלוס הוריש את כל שטחו לפליפה, דוכס אנז'וּ (פליפה החמישי), נכדו של לואי הארבעה עשר, מלך צרפת. המלחמה התנהלה בשלבים, כשקיסר הקיסרות הרומית הקדושה לאופולד הראשון נאבק להגן על תביעת שושלתו לכס המלך בספרד. בעוד לואי ה-14 החל להרחיב את שטחו באגרסיביות, מדינות אירופיות אחרות (בעיקר ממלכת אנגליה והרפובליקה ההולנדית) נכנסו למלחמה לצד הקיסרות הרומית הקדושה בהתנגדות להתרחבות הצרפתית (ובמקרה של האנגלים, לשמור על הירושה הפרוטסטנטית). מדינות אחרות הצטרפו לקואליציה נגד צרפת וספרד במטרה להשיג שטחים חדשים ולהגן על שטחן הקיים. המלחמה ניטשה לא רק באירופה אלא גם בצפון אמריקה, ששם היא ידועה כמלחמת המלכה אן.
Πόλεμος της Ισπανικής Διαδοχής
Ο Πόλεμος της Ισπανικής Διαδοχής (1701–1714) ήταν μείζων ευρωπαϊκή σύγκρουση που ξεκίνησε το 1701 με το θάνατο του τελευταίου Αψβούργου βασιλιά της Ισπανίας, του Καρόλου Β΄.
Războiul Succesiunii Spaniole
Războiul Succesiunii Spaniole (1701–1714) s-a dat între mai multe puteri europene, în principal spaniolii loiali arhiducelui Carol, Sfântul Imperiu Roman, Regatul Marii Britanii, Republica Țărilor de Jos, Portugalia și Ducatul de Savoia pe de o parte, respectiv spaniolii loiali lui Filip al V-lea, Franța și electoratul Bavariei pe de altă parte, și a fost cauzat de posibila unificare a regatelor Spaniei și Franței sub un unic monarh din casa de Bourbon. O astfel de unire ar fi schimbat drastic echilibrul puterilor. Războiul s-a dat mai ales în Europa dar a inclus și Războiul Reginei Ana din America de Nord și a fost marcat de prezența unor generali remarcabili, printre care ducele de Villars, ducele de Berwick, ducele de Marlborough și prințul Eugen al Savoiei. A avut ca rezultat recunoașterea lui Filip ca rege al Spaniei, cu obligativitatea de a renunța la revendicarea tronului Franței și de a ceda mare parte din posesiunile coroanei spaniole Sfântului Imperiu Roman, Republicii Țărilor de Jos, Savoiei și Marii Britanii, destrămând imperiul european al Spaniei.