adithya7/xlel_wd_dictionary huggingface dataset:
Kolmetoistavuotinen sota
Kolmetoistavuotinen sota (; ) käytiin vuosina 1454–1466. Sodan osapuolina olivat Puolan kuningaskunta ja saksalainen ritarikunta.
Тринадесетгодишна война
Тринадесетгодишната война (, ) е военен конфликт между Полското кралство и Прусия от една страна и Тевтонския орден от друга. Войната трае от 1454 до 1466 година и завършва с победа на Прусия и Полша.
Guerra dei tredici anni
La guerra dei tredici anni (; ), anche detta la guerra delle città, fu combattuta dal 1454 al 1466.
Тринадцятирічна війна
Тринадцятирічна, або Перша Прусська війна 1454—1466 років — війна Корони Польської та Великого князівства Литовського з Тевтонським орденом за Східне Помор'я, що закінчилась підписанням другого Торунського миру.
十三年戰爭
十三年戰爭發生於1454-1466年，是普鲁士邦聯與波蘭王國結盟共同對抗條頓騎士團國的戰爭。1454年，普魯士地區的城市起義和當地貴族爭取獨立的鬥爭引發了戰爭。戰爭開始後，普鲁士邦聯求助於波蘭國王卡齊米日四世，並提出條件，同意將普魯士併入波蘭王國。波蘭同意支持普魯士邦聯，與騎士團的戰爭隨即爆發。
Guerra dos Treze Anos
A Guerra dos Treze Anos (1454 — 1466) começou como um conflito entre a Confederação Prussiana, uma organização formada em 1440 por um grupo de cidadãos e de membros da baixa nobreza da Prússia e a Ordem Teutônica.
Chiến tranh Mười ba năm (1454–1466)
Chiến tranh mười ba năm (tiếng Đức: "Dreizehnjähriger Krieg"; tiếng Ba Lan: "wojna trzynastoletnia"), còn được gọi là Chiến tranh các thành phố, là một cuộc xung đột xảy ra vào năm 1454–1466 giữa một bên là Liên hiệp Phổ liên minh với Vương quốc Ba Lan và một bên là Giáo đoàn Hiệp sĩ Teuton.
Guerre de Treize Ans
La guerre de Treize Ans est un conflit qui opposa les chevaliers teutoniques à la Pologne entre 1454 et 1466. Elle commença par un soulèvement des cités prussiennes et de la noblesse locale afin de gagner leur indépendance sur l'État monastique des chevaliers teutoniques. Ces cités et ces nobles, réunis en confédération, demandèrent l'aide du roi de Pologne, Casimir IV, lui offrant d'incorporer la Prusse au royaume de Pologne. La guerre se termina par la victoire de la Pologne et de la Confédération prussienne et se conclut par le traité de Thorn en 1466.
Wojna trzynastoletnia
Wojna trzynastoletnia – stoczona w latach 1454–1466 wojna między państwem zakonu krzyżackiego a Koroną Królestwa Polskiego, rozpoczęta na skutek poparcia przez Polskę powstania Związku Pruskiego przeciwko zakonowi krzyżackiemu, zakończona zwycięstwem Królestwa Polskiego i II pokojem toruńskim.
Thirteen Years' War (1454–1466)
The Thirteen Years' War (; ), also called the War of the Cities, was a conflict fought in 1454–1466 between the Prussian Confederation, allied with the Crown of the Kingdom of Poland, and the State of the Teutonic Order.
Guerra de los Trece Años (1454-1466)
La guerra de los Trece Años (polaco: "Wojna trzynastoletnia", alemán: "Dreizehnjähriger Krieg") fue un conflicto bélico ocurrido entre 1454 y 1466 y en el que Polonia se enfrentó a la Orden Teutónica. La Segunda Paz de Toruń puso fin a la guerra.
Třináctiletá válka
Třináctiletá válka v letech 1454–1466 probíhala mezi řádem německých rytířů, pruskými městy a Polskem.
Dürnkruti csata
A dürnkruti csata vagy második morvamezei csata, a Habsburg Rudolf és II. Ottokár cseh király közötti háború döntő csatája volt. 1278. augusztus 26-án a Morvamezei Dürnkrut és Jedenspeigen között I. Rudolf és IV. László magyar király csapatai döntő vereséget mértek Ottokár hadaira.
Битка на Моравском пољу
Битка на Моравском пољу се одиграла 26. августа 1278. и била је кључни догађај за историју средње Европе у наредним вековима. Супротстављене стране су биле бохемијска (чешка) војска коју је предводио пшемисловски краљ Отокар II и царска војска предвођена немачким краљем Рудолфом I Хабзбуршким у савезу са угарским краљем Ладиславом IV Куманцем. Битка је била део похода Рудолфа Хабтбуршког да осигура признање за цара Светог римског царства. Иако су обе стране у својим војскама имале пешадију, битка је углавном била велики окршај тешких витезова коњаника, мада су кумански коњаници-стрелци у угарској војсци играли важну улогу. Битка је коначно решена нападом из засeде царско-угарске војске, што се у оно време сматрала нечасним и против правила витештва.
Schlacht bei Dürnkrut und Jedenspeigen
Die Schlacht bei Dürnkrut und Jedenspeigen am 26. August 1278 – auch als Schlacht auf dem Marchfeld bekannt – wurde um das Erbe der Babenberger geschlagen. Sie gilt als eine der größten Ritterschlachten Europas. Der 60-jährige Rudolf I. von Habsburg, der am 1. Oktober 1273 zum römisch-deutschen König gewählt worden war, stellte sich hier erfolgreich dem etwa 46-jährigen Ottokar II. entgegen und legte so den Grundstein für die Dynastie der Habsburger im Bereich des heutigen Österreich. Benannt ist die Schlacht nach den beiden Orten Dürnkrut und Jedenspeigen im Marchfeld in Niederösterreich, zwischen denen sie stattfand.
Битва на Моравском поле
Би́тва на Мора́вском по́ле (, ), также битва у Сухих Крут, би́тва у Дюрнкрута, битва на Мархфельде — сражение, происшедшее 26 августа 1278 года между войсками чешской армии под руководством короля Пржемысла Отакара II и армией Священной Римской империи (в союзе с венгерским королём Ласло IV Куном).
Bitka na Moravskem polju
Bitka na Moravskem polju se je odvijala na dan Sv. Rufusa v popoldanskih urah 26. avgusta 1278 na desnem bregu reke Morave med vasicama Dürnkrut (češko: Suché Kruty) in Jedenspeigen, v današnji Spodnji Avstriji, 30 km južno od češko-avstrijske meje.
Битка на Моравско поле
Битката на Моравското поле (; ; ) е битка на 26 август 1278 г. на Моравското поле близо до Дюрнкрут в Долна Австрия за наследството на Бабенбергите, след смъртта на австрийския херцог Фридрих II Бабенберг († 1246).
Battaglia di Marchfeld
La battaglia di Marchfeld, (sul fiume Morava) fra Dürnkrut e Jedenspeigen, venne combattuta il 26 agosto 1278 e fu decisiva nella storia dell'Europa centrale per i secoli seguenti. Si affrontarono l'esercito boemo, guidato dal re Ottocaro II di Boemia, e l'esercito imperiale guidato da Rodolfo I d'Asburgo alleato con re Ladislao IV d'Ungheria. Nell'esercito ungherese era compresa un'unità di cavalleria leggera e gli arcieri a cavallo Cumani.
Битва під Дюрнкрутом
Би́тва під Дюрнкрутом, також би́тва на Мора́вському по́лі () — битва, що відбулась 26 серпня 1278 року між військами чеської армії під керівництвом короля Отакара II й армією Священної Римської імперії (в союзі з угорським королем Ласло IV). Мала вирішальне значення для історії Центральної Європи у наступних століттях.
Bitka na Moravskom poli
Bitka na Moravskom poli bolo vojenské stretnutie pri dedine Dürnkrut (Suché Kruty) na Moravskom poli (Marchfeld) v severovýchodnom Rakúsku (dnes spolková republika Dolné Rakúsko) 26. augusta 1278 medzi vojskami českého kráľa Přemysla Otakara II. a rímskeho kráľa Rudolfa I. Habsburského.
Bitwa pod Suchymi Krutami
Bitwa pod Suchymi Krutami (niem. "Dürnkrut", czes. "Suché Kruty", leżące w dzisiejszej Austrii (na północny wschód od Wiednia, 30 km na płd. od Brzecławia, nad Morawą) – starcie zbrojne, do którego doszło w godzinach popołudniowych 26 sierpnia 1278 r. między wojskami króla niemieckiego Rudolfa I Habsburga i pretendenta Przemysła Ottokara II, króla Czech.
Battle on the Marchfeld
The Battle on the Marchfeld ("i.e. Morava Field"; ; ; ) at Dürnkrut and Jedenspeigen took place on 26 August 1278 and was a decisive event for the history of Central Europe for the following centuries. The opponents were a Bohemian (Czech) army led by the Přemyslid king Ottokar II of Bohemia and the German army under the German king Rudolph I of Habsburg in alliance with King Ladislaus IV of Hungary. With 15,300 mounted troops, it was one of the largest cavalry battles in Central Europe during the Middle Ages. The Hungarian cavalry played a significant role in the outcome of the battle.
Batalla de Marchfeld
La batalla de Marchfeld (, lit. 'en el campo Morava'; ), tuvo lugar el 26 de agosto de 1278 en Dürnkrut y Jedenspeigen, Baja Austria y fue un acontecimiento decisivo para la historia de Europa central de los siglos siguientes. Los contendientes fueron el ejército de Bohemia (checos) dirigido por el rey premislida Ottokar II de Bohemia y el ejército imperial al mando del rey alemán liderado por Rodolfo I de Habsburgo en alianza con el rey Ladislao IV de Hungría. Aunque ambas partes contaban también unidades de infantería, la batalla en sí fue una de las mayores batallas de caballería de la Edad Media (15300 jinetes), aunque los arqueros cumanos a caballo del ejército húngaro jugaron un papel vital. La batalla se ganó finalmente por una emboscada de las fuerzas húngaro-imperiales unidas, lo que en aquellos tiempos era considerado deshonroso y contrario a las reglas de la caballería.
Bitva na Moravském poli
Bitva na Moravském poli byla svedena 26. srpna 1278 (na den sv. Rufa) v odpoledních hodinách na pravém břehu řeky Moravy mezi vesnicemi Dürnkrut (Suché Kruty) a Jedenspeigen, ležícími v Dolních Rakousích 30 km jižně od Břeclavi.
Honfoglalás
Általános értelemben honfoglalásnak nevezzük azt a folyamatot, melynek során valamely nép egy kiválasztott területet birtokába vesz, abból a célból, hogy ott új hazát alapítson. Ennek megfelelően a magyar történelemben honfoglalásnak nevezzük azt a folyamatot, melynek során a magyarok a Kárpát-medencét a birtokukba vették.
Эпоха заваявання радзімы на Дунаі
Эпоха заваявання радзімы на Дунаі — гістарычны пэрыяд Венгрыі, які ахоплівае другую палову IX стагоддзя, ажно да 896 года, калі старажытнавенгерская канфедэрацыя плямёнаў на чале з Арпадам і Курсанам перасяляецца з Паўночнага Прычарнамор’я ў Паннонію.
התיישבות המדיארים במרכז אירופה
התיישבות המדיארים (מגיארים) במרכז אירופה, באגן הקרפטים, על אזור הדנובה האמצעית, ידועה בהיסטוריה של העם ההונגרי תחת השם "כיבוש המולדת" (בהונגרית: Honfoglalás (הונפוגלאלאש)) ומציינת תקופה במחצית השנייה של המאה ה-9 עד שנת 896 כשאיחוד השבטים המדיארים בראשותם של ארפאד וקורסאן פלש מכיוון צפון הים השחור אל עבר המישור הפאנוני או פאנוניה.
Ουγγρική κατάκτηση της λεκάνης των Καρπαθίων
Η ουγγρική κατάκτηση της λεκάνης των Καρπαθίων (ουγγρικά: "honfoglalás", κυριολεκτικά: «κατάκτηση της πατρίδας») ήταν μια σειρά από ιστορικά γεγονότα που ολοκληρώθηκαν με τον εποικισμό των Ούγγρων στην Κεντρική Ευρώπη κατά τον 9ο με 10ο αιώνα. Πριν από την άφιξη των Ούγγρων, τρεις πρώιμες μεσαιωνικές δυνάμεις, η Πρώτη Βουλγαρική Αυτοκρατορία, η Ανατολική Φραγκία και η Μοραβία, μάχονταν μεταξύ τους για τον έλεγχο της λεκάνης των Καρπαθίων. Περιστασιακά προσελάμβαναν Ούγγρους ιππείς ως στρατιώτες. Ως εκ τούτου, οι Ούγγροι που ζούσαν στις στέπες της Κασπίας ανατολικά των Καρπαθίων ήταν εξοικειωμένοι με τη μελλοντική τους πατρίδα τους όταν ξεκίνησαν την κατάκτηση.
Cucerirea de către unguri a Bazinului Panonic
Cucerirea de către unguri a Bazinului Panonic, numită și cucerirea maghiară sau descălecatul maghiar (în limba maghiară: "honfoglalás") este un termen generic care se referă la o serie de evenimente istorice care s-a încheiat cu așezarea ungurilor în Europa Centrală la sfârșitul secolului al IX-lea și începutul celui de-al X-lea.
Венгерское завоевание Паннонской равнины
Эпоха завоевания родины на Дунае (, "Обретение родины") — период истории Венгрии, охватывающий вторую половину IX века вплоть до 896 года, когда древневенгерская конфедерация племён во главе с Арпадом и Курсаном переселяется из Северного Причерноморья на территорию современной Венгрии.
Унгарско завладяване на Панония
Унгарското завладяване на Панония и Карпатския басейн () е период от историята на Унгария, обхващащ втората половина на IX век до 896 г., когато седемте унгарски племена начело с Арпад и Курсан напускат степите на Северното Черноморие и през Източните Карпати се заселват в Панония и Карпатския басейн на река Дунав.
마자르인의 카르파티아 정복
머저르인의 카르파티아 정복은 895년 머저르인이 카르파티아 평원에 등장하여 이후 9세기-10세기 내내 중동유럽 곳곳을 침략하다가 마침내 카르파티아에 정착함으로써 종료된 사건이다. 헝가리에서는 조국 정복()이라고 한다. 머저르인은 원래 폰토스-카스피 스텝에 살고 있었고, 이들이 유럽에 도래하기 전까지 세 중세 강대국(불가리아 제1제국, 대모라비아 왕국, 동프랑크 왕국)이 카르파티아 평원의 패권을 다투고 있었다. 세 나라는 머저르 기병들을 용병으로 자주 고용했고, 자연히 머저르인들은 이 일대 지리를 훤히 알게 되었다.
Завоювання угорцями Паннонського басейну
Завоювання угорцями Паннонського басейну, також Угорське завоювання (: «завоювання батьківщини») — це загальний термін історичного періоду, що охоплює другу половину IX століття аж до 896 року, коли давньоугорська конфедерація племен на чолі з Арпадом і Курсаном переселяється з Північного Причорномор'я в Паннонію.
وطن‌گیری مجارها
وطن‌گیری مجارها مجموعه‌ای از وقایع تاریخی بود که به استقرار مجارها در اروپای مرکزی در آغاز قرن ۹ و ۱۰ انجامید. پیش از ورود مجارها، سه قدرت اولیه قرون وسطایی، امپراتوری نخست بلغارستان، فرانک خاوری و موراویا، برای گرفتن حوضه کارپات با یکدیگر جنگیده بودند. آنها گهگاه سواران مجار را به عنوان سرباز استخدام می‌کردند؛ بنابراین مجارهایی که در سبزدشت پنتی شرق کارپات زندگی می‌کردند، با میهن آینده خود در زمان وطن‌گیری آشنا بودند.
Honfoglalás
La conquesta hongaresa de la conca dels Carpats, també coneguda com la conquesta hongaresa o presa de terres hongaresa (en hongarès, honfoglalás: 'conquesta de la pàtria'), va ser una sèrie d'esdeveniments històrics que va culminar amb l'establiment del poble hongarès a l'Europa central al final del segle IX i principis del X. Abans de l'arribada dels hongaresos, tres potències medievals primerenques, el Primer Imperi Búlgar, la França oriental i Moràvia, havien lluitat entre elles per aconseguir el control de la Conca dels Carpats. De forma ocasional, havien contractat genets hongaresos com a soldats. Per això, els hongaresos que vivien a l'estepa pòntica a l'est dels Carpats estaven familiaritzats amb la seva futura pàtria quan va començar la seva "presa de terres".
Honfoglalás
La (en hongrois : « occupation de la patrie ») ou conquête hongroise désigne les événements historiques ayant mené à l'installation des tribus hongroises dans la plaine de Pannonie en Europe centrale à la fin du et au début du .
Zaujatie vlasti
Zaujatie vlasti (iné, zriedkavé názvy: dobytie vlasti, obsadenie vlasti/domoviny, zabratie vlasti, maďarské zabratie zeme, maďarský zábor zeme, honfoglaláš; maď. "honfoglalás", pričom "hon" = vlasť, domovina, "foglalás" = zaujatie/obsadenie/dobytie) je tradičný termín maďarskej historiografie, ktorý zastrešuje sériu historických udalostí končiacich usadením starých Maďarov v strednej Európe na prelome 9. a 10. stor. Na Slovensku sa spravidla uprednostňujú na označenie toho istého obsahu rôzne opisy, napr. príchod starých Maďarov do strednej Európy a podobne.
Zajęcie ojczyzny
Zajęcie ojczyzny (węg. "honfoglalás") – okres w dziejach Węgrów od opuszczenia przez nich siedzib na stepach nadczarnomorskich, tzw. Atelkuzu (węg. "Etelköz"), do zajęcia Panonii (896–906).
Hungarian conquest of the Carpathian Basin
The Hungarian conquest of the Carpathian Basin, also Hungarian conquest or Hungarian land-taking (: "conquest of the homeland"), was a series of historical events ending with the settlement of the Hungarians in Central Europe at the turn of the 9th and 10th centuries. Before the arrival of the Hungarians, three early medieval powers, the First Bulgarian Empire, East Francia and Moravia, had fought each other for control of the Carpathian Basin. They occasionally hired Hungarian horsemen as soldiers. Therefore, the Hungarians who dwelt on the Pontic steppes east of the Carpathians were familiar with their future homeland when their "land-taking" started.
Conquista húngara de la cuenca de los Cárpatos
La conquista húngara de la Cuenca de los Cárpatos, también llamada la conquista húngara o la toma de tierra húngara —en húngaro: "honfoglalás" significa «conquista de la patria»—, fue una serie de eventos históricos que terminaron con el asentamiento de los húngaros en Europa Central en el cambio de los siglos IX y X. Antes de la llegada de los húngaros, tres potencias medievales tempranas, el Primer Imperio búlgaro, Francia Oriental y Moravia, lucharon entre sí por el control de la Cuenca de los Cárpatos. Ocasionalmente contrataron a jinetes húngaros como soldados. Por lo tanto, los húngaros que vivían en las estepas pónticas al este de los Cárpatos estaban familiarizados con su futura patria cuando comenzó su «toma de territorio».
الغزو المجري لحوض الكاربات
الغزو المجري لحوض الكاربات، أو الغزو المجري، أو الاستيلاء المجري على الأراضي (باللغة الهنغارية: honfoglalás، أي «غزو الوطن»)، سلسلةً من الأحداث التاريخية انتهت باستيطان المجريين أوروبا الوسطى في مطلع القرنين التاسع والعاشر. تحاربت ثلاث من أهم قوى العصور الوسطى المبكرة للسيطرة على حوض الكاربات قبل وصول المجريين: الإمبراطورية البلغارية الأولى، ومملكة الفرنجة الشرقيين، ومورافيا العظمى. جنّدت هذه القوى سابقًا فرسان مجريين من وقت لآخر، ما منح المجريين الذين استقروا في سهول بونتيك شرق الكاربات معرفةً مسبقةً بوطنهم المستقبلي عندما بدأوا عملية «الاستيلاء على الأراضي».
Schwechati csata
A schwechati csata az 1848–49 évi szabadságharcban, az 1848 őszén a Dunántúlon folyó hadműveletek utolsó csatája volt. 1848. október 30-án a Bécs melletti Schwechat falu közelében a Móga János vezette magyar sereg vereséget szenvedett a Windisch-Grätz vezette császári haderőtől.
Битка код Швехата
Битка код Швехата била је део Мађарске револуције 1848.
Schlacht bei Schwechat
Die Schlacht bei Schwechat war Teil des beginnenden Ungarischen Unabhängigkeitskrieges. Hier kam es am 30. Oktober 1848 zu einer ungleichen Schlacht, in welcher etwa 40.000 Österreicher und Kroaten mit 140 Geschützen etwa 23.500 Ungarn mit 71 Kanonen gegenüber standen. Bei den Ungarn standen zur Hälfte ungeübter Landsturm, der gegen die regulären Truppen der kaiserlichen Übermacht nicht standhalten konnte. Fast zeitgleich mit der Niederlage der Ungarn wurde das Ende der Wiener Oktoberrevolution besiegelt.
Battle of Schwechat
The Battle of Schwechat was a battle in the Hungarian Revolution of 1848, fought on 30 October 1848 between the revolutionary Hungarian Army against the army of the Austrian Empire, in Schwechat, near Vienna. This was the last battle of 1848 in the Transdanubian campaign. The Hungarian Army was under the command of János Móga and the Austrian Army was under the command of Alfred I, Prince of Windisch-Grätz.
1997-es cannes-i filmfesztivál
Az 50. Cannes-i Nemzetközi Filmfesztivál 1997. május 7. és 18. között került megrendezésre, Isabelle Adjani francia színésznő elnökletével. A hivatalos versenyprogramban 20 nagyjátékfilm és 11 rövidfilm szerepelt; az Un certain regard szekcióban 22, míg versenyen kívül 9 alkotást vetítettek. A párhuzamos rendezvények Kritikusok Hete szekciójában 7 nagyjátékfilmet és 7 rövidfilmet mutattak be, a Rendezők Kéthete elnevezésű szekció keretében pedig 21 nagyjátékfilm és 5 kisfilm vetítésére került sor. A rendezvénysorozaton 115 ország mintegy filmese jelent meg.
第50回カンヌ国際映画祭
第50回カンヌ国際映画祭（だい50かいカンヌこくさいえいがさい）は、1997年5月7日から5月18日にかけて開催された。
Internationale Filmfestspiele von Cannes 1997
Die 50. Internationalen Filmfestspiele von Cannes 1997 fanden vom 7. Mai bis zum 18. Mai 1997 statt.
Канскі кінафестываль 1997
50-ы Канскі кінафестываль праходзіў з 7 па 18 мая 1997 года ў горадзе Каны, Францыя. Галоўную ўзнагароду кінафестывалю — Залатую пальмавую галіну — атрымалі два фільмы: «» рэжысёра і «» рэжысёра .
Каннский кинофестиваль 1997
50-й Каннский кинофестиваль проходил с 7 по 18 мая 1997 года. Председателем жюри основного конкурса стала французская актриса Изабель Аджани, а обладателями Золотой пальмовой ветви стали фильмы иранского кинорежиссёра Аббаса Киаростами «Вкус вишни» и японского кинорежиссёра Сёхэя Имамуры «Угорь».
Festival di Cannes 1997
La 50ª edizione del Festival di Cannes si è svolta a Cannes dal 7 al 18 maggio 1997.
جشنواره فیلم کن ۱۹۹۷
پنجاهمین دوره جشنواره فیلم کن بین روزهای ۷-۱۸ مه برگزار شد. در این دوره ۲۰ فیلم با هم به رقابت کردند و برای اولین بار یک فیلم ایرانی به نام "طعم گیلاس" عباس کیارستمی توانست با شکست دادن جانی دپ و انگ لی برنده نخل طلا شود. جایزه بهترین بازیگر مرد جشنواره فیلم کن نیز به بازیگر نامدار آمریکایی شان پن رسید.
第50屆坎城電影節
第50屆坎城電影節於1997年5月7日（法國當地時間）至5月18日舉行。本屆坎城電影節評審團主席是法國演員伊莎貝爾·阿佳妮，金棕櫚獎則由伊朗導演阿巴斯·奇亞羅斯塔米及日本導演今村昌平共同獲得。
50è Festival Internacional de Cinema de Canes
El 50è Festival Internacional de Cinema de Canes es va dur a terme del 7 al 18 de maig de 1997. La Palma d'Or fou atorgada conjuntament a "Ta'm e guilass" d'Abbas Kiarostami i a "Unagi" de Shohei Imamura. Jeanne Moreau was the mistress of ceremonies.
Festival de Cannes 1997
La du Festival de Cannes a lieu du 7 au . La maîtresse de cérémonie fut l'actrice française Jeanne Moreau. Exceptionnellement, une "Palme des Palmes" a été décernée par tous les réalisateurs palmés vivants lors de la soirée d'ouverture. Ingmar Bergman en fut le récipiendaire.
50. Międzynarodowy Festiwal Filmowy w Cannes
50. Międzynarodowy Festiwal Filmowy w Cannes odbył się w dniach 7-18 maja 1997 roku. Imprezę otworzył pokaz francuskiego filmu "Piąty element" w reżyserii Luka Bessona. W konkursie głównym zaprezentowanych zostało 20 filmów pochodzących z 11 różnych krajów.
1997 Cannes Film Festival
The 50th Cannes Film Festival was held from 7 to 18 May 1997. The Palme d'Or was jointly awarded to "Ta'm e guilass" by Abbas Kiarostami and "Unagi" by Shohei Imamura. Jeanne Moreau was the mistress of ceremonies.
Festival Internacional de Cine de Cannes de 1997
El 50º Festival de Cannes se desarrolló entre el 7 y el 18 de mayo de 1997. La Palma de Oro correspondió a "El sabor de las cerezas" de Abbas Kiarostami y a "La anguila" de Shōhei Imamura. Jeanne Moreau ejerció como maestra de ceremonias.
مهرجان كان السينمائي 1997
مهرجان كان السينمائي لعام 1997 هو الدورة الـ50 للمهرجان عقد في 7 إلى 18 مايو من عام 1997، وحصل كل من فيلم ""طعم الكرز"" للمخرج الإيراني عباس كيارستمي وفيلم ""الانقليس"" للمخرج الياباني إيمامورا شوهيه على السعفة الذهبية.
1978-as cannes-i filmfesztivál
A 31. Cannes-i Nemzetközi Filmfesztivál 1978. május 17. és 29. között került megrendezésre, Alan J. Pakula amerikai filmrendező elnökletével. A hivatalos program versenyében 23 nagyjátékfilm és 10 rövidfilm vett részt, versenyen kívül csupán két, míg az Un certain regard szekcióban 14 alkotást vetítettek. A párhuzamos rendezvények Kritikusok Hete szekciójában 8 filmet mutattak be, míg a Rendezők Kéthete elnevezésű szekció keretében 21 nagyjátékfilm vetítésére került sor.
Internationale Filmfestspiele von Cannes 1978
Die 31. Internationalen Filmfestspiele von Cannes 1978 fanden vom 16. Mai bis zum 30. Mai 1978 statt.
Φεστιβάλ Κινηματογράφου Καννών 1978
Το 31ο Φεστιβάλ Κινηματογράφου των Καννών πραγματοποιήθηκε από τις 16 έως τις 30 Μαΐου 1978. Τον Χρυσό Φοίνικα κέρδισε η ιταλική ταινία "Το δέντρο με τα τσόκαρα" ("L'albero degli zoccoli") του Ερμάννο Όλμι. Αυτή η διοργάνωση είδε την εισαγωγή ενός νέου μη-διαγωνιστικού τμήματος με την επωνυμία «Ένα κάποιο βλέμμα» ("Un Certain Regard").
Каннский кинофестиваль 1978
31-й Каннский кинофестиваль 1978 года, проходивший с 16 по 30 мая в Каннах, Франция. Дебют Жиля Жакоба в роли художественного директора фестиваля.
Festival di Cannes 1978
La 31ª edizione del Festival di Cannes si è svolta a Cannes dal 16 al 30 maggio 1978.
Каннський кінофестиваль 1978
31-й Каннський міжнародний кінофестиваль відбувся з 16 по 30 травня у Каннах, Франція. Золоту пальмову гілку отримав фільм "Дерево для черевиків" режисера Ерманно Ольмі. У цьому році відбувся дебют Жиля Жакоба як художнього директора фестивалю. Було започатковано нову позаконкурсну секцію «Особливий погляд» (), яка замінила «Творчі очі» (,1975-1977), «Ефірний час» («L'Air du temps») та «Майбутнє» ().
جشنواره فیلم کن ۱۹۷۸
سی یکیمن دوره جشنواره فیلم کن، در این دوره ۲۳ فیلم با هم به رقایت پرداختند که در آخر، نخل طلا به فیلم "درخت چوب سندل" ارمانو اولمی رسید.
31è Festival Internacional de Cinema de Canes
El 31è Festival Internacional de Cinema de Canes es va dur a terme del 16 al 30 de maig de 1978. La Palma d'Or fou atorgada a L'albero degli zoccoli d'Ermanno Olmi. Aquest festival va veure la introducció d'una nova secció no competitiva, 'Un Certain Regard', que substituïa 'Les Yeux Fertiles' (1975-1977), 'L'Air du temps' i 'Le Passé composé'.
Festival de Cannes 1978
Le Festival de Cannes 1978, , a lieu du au et se déroule au Palais des Festivals dit Palais Croisette, 50 du boulevard de la Croisette.
31. Międzynarodowy Festiwal Filmowy w Cannes
31. Międzynarodowy Festiwal Filmowy w Cannes odbył się w dniach 16-30 maja 1978 roku. Imprezę otworzył pokaz radzieckiego filmu "Dramat na polowaniu" w reżyserii Emila Łotianu.