adithya7/xlel_wd_dictionary huggingface dataset:
Bătălia de la Quatre Bras
Bătălia de la Quatre Bras a fost o bătălie purtată pe 16 iunie 1815 între armata anglo-olandeză, condusă de Wellington, și aripa stângă a Armatei Nordului, condusă de Mareșalul Michel Ney. Scopul bătăliei a fost controlul intersecției cruciale a patru drumuri, din dreptul localității belgiene Quatre Bras. Deși, la începutul bătăliei, mareșalul francez se bucura de o superioritate numerică semnificativă, acesta a dat dovadă de o precauție necaracteristică, amânând atacul până după amiază, moment în care ducele de Wellington tocmai primise întăriri. Ney a reușit totuși să cucerească intersecția esențială, dar contraatacul anglo-aliat l-a împins pe pozițiile sale inițiale. Atunci când mareșalul a organizat un nou atac, a găsit poziția neapărată, întrucât Wellington începuse retragerea după ce a aflat de înfrângerea prusacilor la Ligny, înfrângere care punea toată armata anglo-aliată într-o poziție precară, riscând un atac în flanc din partea armatei franceze principale.
Битва при Катр-Бра
Битва при Катр-Бра — сражение между англо-голландской армией под командованием Веллингтона и французскими войсками маршала Нея 16 июня 1815 года у местечка (ныне Бельгия), в ходе Ста дней Наполеона, в один день с битвой при Линьи.
Battaglia di Quatre-Bras
La battaglia di Quatre-Bras fu combattuta fra una parte dell'Armata dei Paesi Bassi del duca di Wellington e l'ala sinistra dell"Armée du Nord", comandata dal Maresciallo Ney il 16 giugno 1815, dinanzi al quadrivio di Quatre-Bras, al giorno d'oggi in Belgio (allora parte del Regno dei Paesi Bassi).
Batalha de Quatre Bras
A Batalha de Quatre Bras (16 de junho de 1815) pôs frente a frente aos contingentes anglo-aliados com a ala esquerda do exército francês próximo do cruzamento de Quatre Bras, na atual Bélgica, poucos dias antes da decisiva Batalha de Waterloo.
Slaget ved Quatre Bras
Slaget ved Quatre Bras, sto 16. juni 1815, og var en del av felttoget de hundre dagene under Napoleonskrigene. Slaget ble kjempet mellom Frankrike og briter og allierte, ved Quatre Bras i Det forente kongeriket Nederlandene (i dag Belgia).
Quatre Bras Muharebesi
Quatre Bras Muharebesi, 16 Haziran 1815'te, Waterloo Muharebesi'nden iki gün önce meydana gelen Fransız güçleri ile Koalisyon orduları arasındaki çatışma. Savaş, Quatre Bras'ın yakınlarında gerçekleşti. Wellington Dükü'nün İngiliz müttefik orduları ile Fransız Mareşal Michel Ney komutası altındaki Napolyon Bonapart'ın Fransız "Armée du Nord"un sol kanadı arasında gerçekleşti.
Bataille des Quatre Bras
La bataille des Quatre Bras s'est déroulée le , entre 14 et , au début de la campagne de Belgique, autour du carrefour routier du même nom, situé actuellement près de Baisy-Thy, sur le territoire de la commune wallonne de Genappe. Ce carrefour, situé à trente-quatre kilomètres de Bruxelles et à dix-huit de Waterloo, revêt une importance stratégique majeure car il marque le croisement des routes Namur-Nivelles et sud-nord Charleroi-Bruxelles.
Bitwa pod Quatre Bras
Bitwa pod Quatre Bras – starcie zbrojne, które miało miejsce 16 czerwca 1815 podczas 100 dni Napoleona, ostatniego etapu wojen napoleońskich.
Battle of Quatre Bras
The Battle of Quatre Bras was fought on 16 June 1815, as a preliminary engagement to the decisive Battle of Waterloo that occurred two days later. The battle took place near the strategic crossroads of Quatre Bras and was contested between elements of the Duke of Wellington's Anglo-allied army and the left wing of Napoleon Bonaparte's French "Armée du Nord" under Marshal Michel Ney. While the battle was a coalition victory, Napoleon achieved his larger strategic aim of preventing Wellington's forces from aiding the Prussian army at the Battle of Ligny, which the French won the same day.
Batalla de Quatre Bras
La batalla de Quatre Bras (16 de junio de 1815) enfrentó a los contingentes anglo-aliados con el ala izquierda del ejército francés cerca del cruce de Quatre Bras, en Bélgica, pocos días antes de la batalla de Waterloo.
Schöngraberni csata
A schöngraberni csata (más néven: "hollabrunni csata") Alsó-Ausztriában zajlott le a harmadik koalíciós háború idején a Joachim Murat vezette francia és a Pjotr Ivanovics Bagratyion parancsnoksága alatt álló orosz-osztrák erők között 1805. november 16-án, négy héttel az ulmi csata után, két héttel az austerlitzi csata előtt.
Schlacht bei Hollabrunn und Schöngrabern
Die Schlacht bei Hollabrunn und Schöngrabern fand am 16. November 1805 bei Hollabrunn in Niederösterreich zwischen französischen und russisch-österreichischen Truppen statt.
Шёнграбенский бой
Шёнграбенский бой (при Холлабрунне) () — одно из сражений Войны третьей коалиции, произошло около деревни Шёнграбен, недалеко от города Холлабрунн () — города в Австрии севернее Вены.
Bataille d'Hollabrunn (1805)
La bataille d'Hollabrunn, également appelée bataille de Schöngrabern, est une bataille de la campagne de 1805 de . Cette bataille du oppose les de Pierre de Bagration aux de Joachim Murat.
Battle of Schöngrabern
The Battle of Schöngrabern, also known as the Battle of Hollabrunn, was an engagement in the Napoleonic Wars during the War of the Third Coalition, fought on 16 November 1805 near Hollabrunn in Lower Austria, four weeks after the Battle of Ulm and two weeks before the Battle of Austerlitz (Slavkov, Moravia - now Czech Republic).
Bitva u Schöngrabernu
Bitva u Schöngrabernu (nebo též bitva u Hollabrunnu) byla ozbrojeným střetem napoleonských válek v době Války třetí koalice, který se odehrál 16. listopadu 1805 nedaleko Hollabrunnu v Dolním Rakousku, dva týdny před Bitvou u Slavkova.
1978–1979-es olasz labdarúgó-bajnokság (első osztály)
Az olasz labdarúgó-bajnokság első osztályának 1978–1979-es szezonja volt a Serie A 77. szezonja.
Serie A 1978/79
Die Serie A 1978/79 war die 47. Spielzeit in der höchsten italienischen Fußball-Spielklasse der Herren. Sie begann am 1. Oktober 1978 und endete am 13. Mai 1979. Als Aufsteiger kamen Ascoli Calcio, FC Catanzaro und US Avellino aus der Serie B dazu.
Чемпионат Италии по футболу 1978/1979
Серия А 1978/1979 — 47-й сезон чемпионата Италии по футболу. Стартовал 1 октября 1978 года и завершился 13 мая 1979 года. В 10-й раз в своей истории победителем турнира стал «Милан».
Serie A 1978-1979
La Serie A 1978-1979 è stata la 77ª edizione della massima serie del campionato italiano di calcio (il 47º a girone unico), disputato tra il 1º ottobre 1978 e il 13 maggio 1979 e concluso con la vittoria del , al suo decimo titolo.
Італійська Серія A 1978–1979
Сезон 1978-79 Серії A — футбольне змагання у найвищому дивізіоні чемпіонату Італії, 48-й турнір з моменту започаткування Серії A. Участь у змаганні брали 16 команд, 3 найгірші з яких за результатами сезону полишили елітний дивізіон.
Championnat d'Italie de football 1978-1979
La saison 1978-1979 du Championnat d'Italie de football est la 77 édition du championnat italien de première division.
1978–79 Serie A
The 1978–79 Serie A season was won by Milan. Notably, Perugia were the first team during the round-robin era to go through the season undefeated, although due to their number of drawn matches, they finished second in the league.
Serie A (Italia) 1978-79
La Serie A 1978–79 fue la 77.ª edición del campeonato de fútbol de más alto nivel en Italia y la 47.ª bajo el formato de grupo único. En ella el A.C. Milan ganó su 10° "scudetto".
Serie A 1978/79
Soutěžní ročník Serie A 1978/79 byl 77. ročník nejvyšší italské fotbalové ligy a 47. ročník od založení Serie A. Soutěž začala 1. října 1978 a skončila 13. května 1979. Účastnilo se jí opět 16 týmů z toho 13 se kvalifikovalo z minulého ročníku. Poslední tři týmy předchozího ročníku, jimiž byli Janov 1893, US Foggia a Pescara Calcio sestoupili do druhé ligy. Opačným směrem putovali tři týmy, jimiž byli Ascoli Calcio 1898 (vítěz druhé ligy), US Catanzaro a US Avellino.
Ulmi csata
Az ulmi csata 1805. október 16. és október 19. között zajlott le, amikor kisebb csaták sorozatát követően Napóleon császár, a Karl Mack von Leiberich parancsnoksága alatt álló teljes osztrák hadsereget kényszerítette megadásra Ulm városa mellett.
Slag bij Ulm
De Slag bij Ulm was een onderdeel van de Derde Coalitieoorlog en werd uitgevochten bij de stad Ulm in Württemberg, Duitsland. De slag eindigde in een grootse overwinning van de Fransen.
Битка код Улма
Битка код Улма је битка Наполеонових ратова, Одвијала се 16. октобра до 19. октобра 1805. близу Улма у Виртембергу. Битка је представљала велику Наполеонову победу. Резултовала је поразом и уништењем целе аустријске армије. Битка код Улма представља један од најбољих примера у војној историји победе остварене стратешким заокретним маневром.
ウルムの戦い
ウルムの戦い（ウルムのたたかい、、、、1805年10月17日）は、ウルム戦役中に、バイエルン選帝侯領（現ドイツ領）シュトゥットガルト近郊の町ウルム郊外で、ナポレオン・ボナパルト率いるフランス帝国軍（大陸軍）がオーストリア軍を破った戦いである。
Slaget vid Ulm
Slaget vid Ulm i Tyskland ägde rum 16–19 oktober 1805. Slaget blev en stor framgång för Napoleon.
Schlacht bei Ulm
Schlacht bei Ulm ist die zusammenfassende Bezeichnung für eine Reihe von Gefechten und Schlachten während des dritten Koalitionskrieges, in deren Verlauf zwischen dem 8. und dem 20. Oktober 1805 ein Teil der bis zur Iller vorgedrungenen österreichischen Armee von französischen Truppen unter Napoleon I. eingekreist und gefangen genommen wurde. Die Schlacht bei Elchingen am 14. Oktober 1805 war das größte Einzelgefecht im Verlauf dieser Kämpfe um Ulm, die in der Literatur zumeist als „Feldzug von Ulm“ oder „Campagne von Ulm“ bezeichnet werden.
קרב אולם
קרב אוּלְם התרחש ב-19 באוקטובר 1805, ובו הצליח נפוליאון, בתמרון מבריק, לכתר את הצבא האוסטרי. בסופו של דבר כ-30,000 חיילים אוסטרים נכנעו, מה שהיה ניצחון מכריע לצרפתים.
Bătălia de la Ulm
Bătălia de la Ulm este numele dat confruntării militare cu care a culminat Campania de la Ulm, ce a opus „Marea Armată” a Primului Imperiu Francez unei armate austriece trimise în avangardă în centrul Germaniei. Bătălia de la Ulm, desfășurată între 16 și 19 octombrie, s-a încheiat cu victoria decisivă a francezilor, armata austriacă fiind încercuită în urma manevrei concepute de împăratul francez. Comandantul austriac, generalul Mack, fiind forțat să se predea împreună cu cea mai mare parte a forțelor sale, doar 20,000 de austrieci reușesc să scape. Numărul total al prizonierilor din campania de la Ulm se ridică la 60,000, cu încă circa 20,000 de oameni morți, răniți și dispăruți. Bătălia de la Ulm, deși decisivă în sine, nu a pus capăt războiului, deoarece mai existau o armată austriacă și o armată rusă semnificativă, în apropiere de Viena, capabile încă de luptă.
Битва под Ульмом
Битва под Ульмом (16—19 октября 1805) — серия столкновений между армией Наполеона и австрийской армией под командованием фельдмаршал-лейтенанта Мака. Армия Мака была окружена и капитулировала.
Битка при Улм
Битката при Улм е серия от малки сражения по време на Улмската кампания на Наполеон Бонапарт, свършили с капитулацията и пленяването на цялата австрийска армия.
Battaglia di Ulma
La battaglia di Ulma, avvenuta nell’ottobre del 1805 nei pressi dell'omonima cittadina del Baden-Württemberg è una delle battaglie della terza coalizione antifrancese; venne inoltre rappresentata come una dei più rilevanti esempi delle capacità strategico-militari di Napoleone Bonaparte. La Grande Armée, in seguito ad una complessa manovra strategica messa in atto da Napoleone, ebbe la meglio sull’esercito austriaco.
Batalha de Ulm
A Batalha de Ulm (16 a 19 de outubro de 1805) foi uma série de escaramuças no final da Campanha de Ulm, liderada por Napoleão Bonaparte e que culminou na rendição de todo exército austríaco perto de Ulm.
Batalla d'Ulm
La Batalla d'Ulm fou una batalla que va enfrontar l'exèrcit francès amb l'austríac en el decurs de les Guerres Napoleòniques, durant la Tercera Coalició, que va propiciar la destrucció de l'exèrcit austríac i l'entrada dels francesos a Viena.
Trận Ulm
Trận Ulm là một loạt các cuộc giao tranh nhỏ trong phần cuối Chiến dịch Ulm của Napoléon Bonaparte, mà đỉnh cao là sự đầu hàng của tướng Mack von Leiberich cùng phần lớn đội quân Áo ở gần Ulm thuộc Württemberg.
Bataille d'Ulm
La bataille d’Ulm est une importante victoire remportée par la Grande Armée de sur une armée autrichienne commandée par le général Karl Mack, entre le 15 et (23 et le 28 vendémiaire an XIV). Elle est remportée essentiellement par des manœuvres habiles de l’Empereur, qui pousse son adversaire à s’enfermer dans Ulm, où il doit rapidement faire sa reddition. Elle occasionne ainsi peu de morts du côté français.
Bitwa pod Ulm
Bitwa pod Ulm – bitwa stoczona pod Ulm w dniach 8 do 15 października 1805 pomiędzy oddziałami francuskiej Wielkiej Armii dowodzonej przez Cesarza Napoleona I a silami austriackimi dowodzonymi przez generała Karla Macka von Leiberich. Oddziały francuskie liczyły około 150 tys żołnierzy. Siły austriackie 72 tys. Klęskę poniosły oddziały austriackie, zginęło około 12 tys. żołnierzy (straty francuskie ok. 3 tys. żołnierzy), ponad 35 tysięcy trafiło do niewoli. Ponadto oddziały koalicji francuskiej zdobyły 65 armat.
Battle of Ulm
The Battle of Ulm on 16–19 October 1805 was a series of skirmishes, at the end of the Ulm Campaign, which allowed Napoleon I to trap an entire Austrian army under the command of Karl Freiherr Mack von Leiberich with minimal losses and to force its surrender near Ulm in the Electorate of Bavaria.
Batalla de Ulm
La batalla de Ulm constituyó una victoria importante de la Grande Armée de Napoleón Bonaparte sobre un ejército austriaco comandado por el general Mack von Leiberich que tuvo lugar en Ulm, entonces parte del Electorado de Baviera y, en la actualidad, ciudad perteneciente al estado federado alemán de Baden-Wurtemberg.
Bitva u Ulmu
Bitva u Ulmu bylo ozbrojené střetnutí války třetí koalice, ve kterém se utkala vojska napoleonské Francie a Rakouského císařství. Proběhla u města Ulm v dnešním Německu (na území Bavorska) od 15. října do 20. října 1805. Skončila tím, že se rakouské vojsko pod velením generála Macka von Leibericha vzdalo čtyřem francouzským sborům pod velením maršálů Francie Joachima Murata, Michela Neye, Jeana Lannese a Nicolase Jeana-de-Dieu Soulta. Kapitulaci však unikly některé části Mackovy široce rozptýlené armády, které se později připojily k ruské armádě, která se nacházela v prostoru města Linz (Linec), načež byl zahájen společný únik před francouzskými silami.
Saalfeldi csata
A saalfeldi csata 1806. október 10-én zajlott le a Lannes marsall vezette V. francia hadsereg és a Lajos Ferdinánd porosz herceg vezette porosz csapatok között Saalfeldnél, a türingiai erdőségben.
Gefecht bei Saalfeld
Im Gefecht von Saalfeld kämpfte am 10. Oktober 1806 in der Nähe von Saalfeld die preußisch-sächsische Armee gegen französische Truppen. Das Gefecht war Teil des 4. Koalitionskriegs (1806 bis 1807).
Bătălia de la Saalfeld
Bătălia de la Saalfeld (10 octombrie 1806) a fost a doua bătălie din Războiul celei de-a Patra Coaliții.
Битва при Заальфельде
Битва при Заальфельде произошла 10 октября 1806 между французской армией численностью 12 800 чел. и прусской армией численностью 8300 чел.
Battaglia di Saalfeld
La battaglia di Saalfeld fu combattuta il 10 ottobre 1806 dalle truppe del Primo Impero francese comandate da Jean Lannes e le forze prussiane della quarta coalizione sotto la guida del principe Luigi Ferdinando di Prussia.
Batalha de Saalfeld
A Batalha de Saalfeld foi uma pequena mas importante batalha travada em 10 de outubro de 1806 entre as tropas do Marechal Jean Lannes e a vanguarda do exército do General Hohenlohe, comandada pelo principe Luís Fernando da Prússia, perto da cidade alemã Saalfeld, hoje Saalfeld/Saale.
Bataille de Saalfeld
La bataille de Saalfeld eut lieu le entre la France et une coalition prusso-saxonne. Elle opposa le corps de la Grande Armée commandé par le maréchal Lannes à l'avant-garde de l'armée du général Hohenlohe commandée par le prince Louis-Ferdinand de Prusse.
Bitwa pod Saalfeld
Bitwa pod Saalfeld – miała miejsce 10 października 1806 roku w Saalfeld na terytorium Niemiec, pomiędzy Prusko – Saksońską dywizją pod dowództwem Księcia Ludwika Ferdynanda (I) Hohenzollerna (1772–1806) a V Korpusem Wielkiej Armii Francuskiej dowodzonym przez Marszałka Jeana Lannesa. Bitwa zakończyła się zwycięstwem wojsk francuskich.
Battle of Saalfeld
The Battle of Saalfeld took place on 10 October 1806, at which a French force of 12,800 men commanded by Marshal Jean Lannes defeated a Prussian-Saxon force of 8,300 men under Prince Louis Ferdinand. The battle took place in Thuringia in what was the Ernestine duchy of Saxe-Coburg-Saalfeld. The battle was the second clash in the Prussian Campaign of the War of the Fourth Coalition.
Bitva u Saalfeldu
Bitva u Saalfeldu byla bitvou napoleonských válek, k níž došlo 10. října 1806 mezi Francií a Pruskem. Bitva skončila francouzským vítězstvím.
Großbeereni csata
A großbeereni csata a brandenburgi Blankenfield és Sputendorf közelében zajlott le 1813. augusztus 23-án. A svéd–porosz szövetséges erők XIV. Károly János svéd király – a korábban francia marsallként ismert Bernadotte tábornok – parancsnoksága alatt vereséget mértek a Oudinot vezette francia erőkre. Napóleon azt remélte, hogy ha elfoglalja Berlint, az ellenség fővárosát, akkor a poroszok kilépnek a hatodik koalícióból. A terv a Berlintől délre lévő mocsarak nehézségein (kombinálva a francia tábornok betegségével és esővel) megfeneklett.
Slag bij Großbeeren
De Slag bij Großbeeren (23 augustus 1813) was een veldslag in de herfstcampagne van 1813 tijdens de napoleontische oorlogen die tot de slag bij Leipzig leidde. Het werd een geallieerde overwinning.
Битка код Гросберена
Битка код Гросберена вођена је 23. августа 1813. године између француско-саксонске војске са једне и пруско-руско-шведске војске са друге стране. Део је Наполеонових ратова, тј. рата треће коалиције, а завршена је француском победом.
Slaget vid Grossbeeren
Slaget vid Grossbeeren (tyska: die Schlacht von Großbeeren) var ett fältslag som ägde rum den 23 augusti 1813 under sjätte koalitionskriget. Slaget stod vid byn Grossbeeren strax söder om Berlin, mellan en fransk-sachsisk armé på 70 000 man, ledd av Nicolas Charles Oudinot, och 80 000 allierade soldater under den svenske kronprinsen Karl Johan. Striderna slutade med en allmän fransk reträtt, vilket tillfälligt hejdade Napoleons offensiv mot Berlin. Slaget blev dock ingen avgörande framgång för koalitionen då den franska armén kom undan intakt.
Schlacht bei Großbeeren
Die Schlacht bei Großbeeren fand am Nachmittag des 23. August 1813 in der Nähe von Großbeeren in Brandenburg, heute Landkreis Teltow-Fläming, statt. Sie war Teil der Befreiungskriege. Die Niederlage der Franzosen verhinderte ein erneutes Vordringen der napoleonischen Truppen nach Berlin und beendete die französische Herrschaft in der Mark Brandenburg. Die Schlacht fand bei strömendem Regen statt, was von Vorteil für die Verteidiger war.
Сражение у Гросберена
Сражение при Гросбе́рене — сражение 23 августа 1813 года между французской армией маршала Удино и Северной армией союзников (прусско-русско-шведские войска) под командованием кронпринца Бернадота под Берлином в районе деревни Гросберен.
Battaglia di Großbeeren
Nelle battaglie di Großbeeren e in quelle dei villaggi circostanti Blankenfelde e Sputendorf (23 agosto 1813), l'esercito prussiano-svedese sotto il comando del principe Carlo XIV di Svezia (l'ex-maresciallo di Francia Bernadotte) sconfisse le truppe del maresciallo francese Nicolas Oudinot. Napoleone aveva sperato di eliminare i prussiani dalla sesta coalizione catturando la loro capitale, ma le paludi a sud di Berlino, in combinazione con la pioggia e la cattiva salute del maresciallo Oudinot, arrestarono l'offensiva.
Битва біля Гросберена
Битва біля Гросберена — бій 23 серпня 1813 року, між французькою армією маршала Удіно і Північною армією союзників (прусско-російсько-шведські війська) під командуванням кронпринца Бернадота під Берліном в районі села Гросберен.
Slaget ved Großbeeren
Slaget ved Großbeeren ble utkjempet 23. august 1813 mellom franske styrker under marskalk Nicolas Oudinot og styrker fra den sjette koalisjonen under den svenske kronprinsen Karl Johan. De franske styrkene forsøkte å trenge frem og erobre Berlin for å presse Preussen ut av koalisjonen, det lyktes ikke og koalisjonsstyrkene vant slaget.
Bataille de Gross Beeren
La bataille de Gross Beeren eut lieu le (à Blankenfelde, Großbeeren et Sputendorf) à une quinzaine de kilomètres au sud-ouest de Berlin dans le cadre de la guerre de la campagne d'Allemagne, dans la guerre de la Sixième Coalition, entre l'armée française commandée par le maréchal Oudinot et les forces prussiennes sous les ordres du Generalleutnant Friedrich Wilhelm von Bülow.
Bitwa pod Großbeeren
Bitwa pod Großbeeren (Grossbeeren) – starcie zbrojne, które miało miejsce 23 sierpnia 1813 roku podczas wojen napoleońskich.
Battle of Großbeeren
The Battle of Großbeeren occurred on 23 August 1813 in neighboring Blankenfelde and Sputendorf between the Allied Army of the North under Crown Prince Charles John – formerly Marshal Jean-Baptiste Bernadotte – and the French under Marshal Nicolas Oudinot. Napoleon had hoped to drive the Prussians out of the Sixth Coalition by capturing their capital, but the swamps south of Berlin combined with rain and the marshal's ill health all contributed to the French defeat.
Batalla de Grossbeeren
La batalla de Grossbeeren se libró el 23 de agosto de 1813 (en Blankenfelde, Großbeeren y Sputendorf) a unos 15 kilómetros al suroeste de Berlín en el marco de la guerra de la Sexta Coalición, entre el ejército francés dirigido por el mariscal Nicolas Charles Oudinot y las fuerzas prusianas bajo las órdenes del general de brigada Friedrich Wilhelm von Bülow.
Kínai–hsziungnu háborúk
A kínai– háború azon csaták összességének elnevezése, melyek a kínai Han-dinasztia és a  törzsek között zajlottak le i. e. 133 és i. sz. 89 között. A csaták természete, eredménye változó volt, a kínai hódítás és a közép-ázsiai városállamok felügyelete között. A háború az északi- Dzsungáriába űzésével végződött.
Хунно-китайские войны
Хунно-китайские войны (201 до н. э. — примерно 181 год н. э., с перерывами) — ряд военных конфликтов между Хуннской державой и Ханьским Китаем и союзниками противоборствующих сторон.
漢匈戰爭
漢匈戰爭又稱漢匈百年戰爭是指漢朝對付匈奴的一系列戰役，雙方各有勝負，前後經歷逾130年。此一期間，漢朝與匈奴的關係是以和親政策和戰爭情況互相存在。此外，漢武帝的元狩二年（前127年）開始修築漢長城。
Han-Hiung-nu Savaşı
Han-Hiung-nu Savaşı ayrıca Çin-Hiung-nu Savaşı olarak da bilinir, Çin Han İmparatorluğu ile göçebe Hiung-nu konfederasyonu arasında MÖ 133'ten MS 89'a kadar yapılan bir dizi askeri savaştı.
Chiến tranh Hán – Hung Nô
Chiến tranh Hán – Hung Nô (漢匈戰爭 - Hán-Hung chiến tranh，漢匈百年戰爭 - Hán-Hung bách niên chiến tranh) là tên được dùng để chỉ hàng loạt các trận đánh giữa nhà Hán và các bộ lạc Hung Nô trong thời kỳ từ năm 200 TCN đến năm 71 TCN, được chia thành ba giai đoạn là: 200 TCN - 134 TCN, 133 TCN - 119 TCN, 103 TCN - 71 TCN. Cuộc chiến bắt đầu không lâu sau khi nhà Hán thành lập, trải qua một thời gian hòa hoãn rồi lại tái bùng phát vào thời Hán Vũ Đế. Trong giai đoạn thứ hai và thứ ba, nhà Hán lại liên tiếp giành được chiến thắng, đẩy lui quân Hung Nô mấy ngàn dặm. Sau cuộc chiến này, hai nước còn xảy ra xung đột thêm mấy trăm năm, đến tận năm 91, khi đại tướng Đậu Hiến xuất quân tiến sâu vào lãnh thổ Hung Nô thì mới dẹp được mối nguy cơ từ phía bắc cho nhà Hán.
Han–Xiongnu War
The Han–Xiongnu War, also known as the Sino–Xiongnu War, was a series of military battles fought between the Chinese Han Empire and the nomadic Xiongnu confederation from 133 BC to 89 AD.
Katzbachi csata
A katzbachi csata (1813. augusztus 26-án ) a napóleoni háborúk egyik legérdekesebb csatája, ami véletlenül alakult ki MacDonald francia marsall serege és a hatodik koalíció Blücher tábornok által vezetett porosz-orosz szövetséges hadai között.
Slag bij Katzbach
De Slag bij de Katzbach werd gestreden op 26 augustus 1813, en resulteerde in een Pruisische-Russische overwinning onder generaal Gebhard von Blücher tegen de Franse strijdkrachten van maarschalk Étienne Macdonald. De veldslag maakte deel uit van de Zesde Coalitieoorlog tegen de Franse keizer Napoleon Bonaparte.
Schlacht an der Katzbach
Die Schlacht an der Katzbach fand am 26. August 1813 während der Befreiungskriege in Schlesien südlich von Liegnitz nahe der Einmündung der Wütenden Neisse in die Katzbach statt.