adithya7/xlel_wd_dictionary huggingface dataset:
1961 Kurenivka mudslide
The 1961 Kurenivka mudslide occurred on March 13 in Kyiv, Ukrainian SSR, Soviet Union. The mudslide started at the edge of the Babi Yar mass murder site and dumped mud, water, and human remains into the streets of Kyiv. The Soviet authorities suppressed information about the disaster, and claimed 145 people were killed, while forbidding any memorial events for the victims. A 2012 study in Ukraine estimates that the number of victims was closer to 1,500.
טבח תל א-זעתר
טבח תל א-זעתר (בערבית: مذبحة تل الزعتر) הוא מעשה טבח שבוצע על ידי מיליציות נוצריות במחנה פליטים פלסטינים, במהלך מלחמת האזרחים הלבנונית ב-12 באוגוסט 1976, לאחר מצור של מספר חודשים על המחנה.
Сражение за Тель-Заатар
Сражение за Тель-Заатар () — боевые действия в ливанской столице Бейруте летом 1976 года. 12 июня правохристианские формирования осадили лагерь палестинских беженцев Тель-Заатар, в котором располагалась крупная военная база ООП. 12 августа, после длительных ожесточённых боёв, Тель-Заатар был взят правохристианами. Последовала массовая расправа с палестинцами. Падение Тель-Заатара во многом определило дальнейший ход гражданской войны в Ливане.
کشتار تل زعتر
کشتار تل زعتر () یکی از کشتارهای گروهی فلسطینیان در لبنان بود که در تاریخ ۱۲ اوت ۱۹۷۶ و به دست مسیحیان فالانژ انجام گرفت. در جریان این واقعه ١٥٠٠ تا ٣٠٠٠ فلسطینی کشته شدند.
Massakren i Tel el Zaatar
Massakren i Tel el Zaatar skjedde den 12. august 1976 under den libanesiske borgerkrigen, i den palestinske flyktningleiren Tel el Zaatar i Libanon. Høyreorienterte kristne militser, ledet av falangistene, okkuperte flyktningleiren og skjøt og drepte et stort antall flyktninger.
Massacre de Tel al-Zaatar
La bataille de Tel al-Zaatar a eu lieu pendant la guerre civile libanaise, le . Tel al-Zaatar (« la colline du Thym », en français) était un camp de réfugiés palestiniens administré par l'UNRWA d'environ à au nord-est de Beyrouth. Le massacre fut commis par des factions chrétiennes. Il se solda par plus de .
Siege of Tel al-Zaatar
The siege of Tel al-Zaatar () was an armed siege of Tel al-Zaatar ("Hill of Thyme"), a fortified, UNRWA-administered refugee camp housing Palestinian refugees in northeastern Beirut. The siege was carried out in January 1976 by Christian Lebanese militias led by the Lebanese Front as part of a wider campaign to expel Palestinians, especially those affiliated with the opposing Palestine Liberation Organization (PLO) from northern Beirut. The siege, which began in January turned into a full-scale military assault in June of that year and ended in August.
Masacre de Tel al-Zaatar
La masacre de Tel al-Zaatar () fue un evento que ocurrió el 12 de agosto de 1976 durante la guerra civil Libanesa. Tuvo lugar en el contexto de un asedio a uno de los campos de refugiados palestinos al norte de Beirut conocido por este nombre, que se encontraba en una zona donde la mayoría de la población eran de confesión maronita. El asedio fue llevado a cabo por milicias cristianas libanesas dirigidas por el Frente Libanés, en el marco de una campaña para expulsar del norte de Beirut a los palestinos y, en especial, a aquellos afiliados con el ala radical de la Organización para la Liberación de Palestina (OLP). Se cree que estas acciones fueron perpetradas como una venganza contra la comunidad palestina por la masacre de cristianos ocurrida en Damour.
מלחמת ההרים
מלחמת ההרים הייתה סבב לחימה בין המיליציה הנוצרית הכוחות הלבנוניים למיליציות הדרוזיות במהלך ספטמבר 1983 באזור הרי השוף, במסגרת מלחמת האזרחים בלבנון.
Wojna w Górach Szuf
„Wojna górska” () – konflikt zbrojny rozgrywający się w Górach Szuf w okresie wojny domowej w Libanie między chrześcijańskimi Siłami Libańskimi a milicjami druzyjskimi z Socjalistycznej Partii Postępu, wspieranymi przez formacje palestyńskie i syryjskie.
Mountain War (Lebanon)
The Mountain War ( | "Harb al-Jabal"), also known as the War of the Mountain and Guerre de la Montagne in French, was a subconflict between the 1982–83 phase of the Lebanese Civil War and the 1984–89 phase of the Lebanese Civil War, which occurred at the mountainous Chouf District located south-east of the Lebanese Capital Beirut. It pitted the Christian Lebanese Forces militia (LF) and the official Lebanese Armed Forces (LAF) against a coalition of anti-government Muslim leftist militias led by the Druze Progressive Socialist Party (PSP), backed by the Palestine Liberation Organization (PLO) and Syria. Hostilities began when the LF and the LAF entered the predominantly Druze Chouf district to bring back the region under government control, only to be met with fierce resistance from local Druze militias and their allies. The PSP leader Walid Jumblatt's persistence to join the central government and his instigation of a wider opposition faction led to disintegration of the already fragile LAF and the eventual collapse of the government under President Amin Gemayel.
מבצע קינוח
מבצע קינוח הוא מבצע של צה"ל לכיבוש מוצב החרמון שנערך בין 21 באוקטובר ל-22 באוקטובר 1973. בסיומו הצליחה חטיבת גולני לכבוש מחדש את ההר ובמקביל כבש כוח משולב של צנחנים במילואים וחיל ההנדסה את החרמון הסורי. הקרב נערך לאחר שמוצב החרמון נפל ב-6 באוקטובר, עם פתיחת מלחמת יום הכיפורים, לידי הסורים. במהלך המלחמה התחוללו מספר קרבות, בניסיון ישראלי לשוב ולהשתלט על ההר, אולם רק במבצע קינוח הצליח צה"ל לכבוש מחדש את החרמון.
Third Battle of Mount Hermon
The Third Battle of Mount Hermon was fought on the night of October 21–22, 1973, between the Israeli Army and the Syrian Army over Mount Hermon, during the last days of the Yom Kippur War. Syrian troops had captured the IDF outpost on the mountain on October 6, and held it for two weeks. In the third battle, codenamed Operation Dessert (, "Mivtza Kinu'ah"), Israeli troops captured the Israeli outpost and the Syrian one.
גירוש יהודי אנגליה
גירוש יהודי אנגליה הוא הכינוי לצו שפורסם בשנת 1290 על ידי אדוארד הראשון מלך אנגליה, ובו נאסר על יהודים לשהות בתחומי הממלכה האנגלית.
Изгнание евреев из Англии
Эдикт об изгнании () — документ, подписанный в 1290 году английским королём Эдуардом I Плантагенетом, который под страхом смертной казни предписывал всем евреям покинуть пределы Англии.
Изгонване на евреите от Англия
Изгонването на евреите от Англия се осъществява въз основа на едикт, подписан през 1290 г. от крал Едуард I. Поданиците му от еврейски произход се задължават под страх от смъртно наказание да напуснат страната.
Едикт про вигнання 1290
Едикт про вигнання — документ, підписаний 1290 року королем Едуардом I, який наказував вигнати усіх євреїв з Англії. Насправді, процес вигнання тривав понад 350 років і завершився 1656-го.
اخراج یهودیان از انگلستان
"این مقاله درباره فرمان اخراج یهودیان از انگلستان، داده شده توسط ادوارد اول انگلستان، در سال ۱۲۹۰ است، این فرمان باعث خارج شدن تمامی یهودیان انگلستان شد. " "برای اطلاعات مربوط به اخراج یهودیان از اسپانیا به فرمان الحمرا رجوع کنید. " "برای دیدن موارد تاریخی دیگر در مورد اخراج یهودیان از خانه‌هایشان به پناهجویان یهودی مراجعه کنید."
Édit d'Expulsion (1290)
L'Édit d'Expulsion, promulgué en 1290 par le roi Édouard d'Angleterre, ordonne l'expulsion de tous les juifs d'Angleterre. À cette date, ces derniers formaient une petite communauté d'environ . L'édit prend effet le , et ne laisse le choix qu'entre la conversion et l'exil. La plupart choisissent l'exil, et rejoignent la France ou la Pologne où ils bénéficiaient d'un statut favorable grâce à la Charte de Kalisz.
Edict of Expulsion
The Edict of Expulsion was a royal decree issued by King Edward I of England on 18 July 1290 expelling all Jews from the Kingdom of England. Edward advised the sheriffs of all counties he wanted all Jews expelled by no later than All Saints' Day (1 November) that year. The expulsion edict remained in force for the rest of the Middle Ages. The edict was not an isolated incident, but the culmination of over 200 years of increasing antisemitism. The edict was overturned during the Protectorate more than 350 years later, when Oliver Cromwell permitted Jews to return to England in 1657.
Edicto de expulsión
El edicto de expulsión fue proclamado en 1290 por el rey Eduardo I de Inglaterra y por él se expulsaba a todos los judíos de Inglaterra. El edicto de expulsión estuvo en vigor durante casi 400 años, cuando Oliver Cromwell permitió su regreso en 1657. El edicto no fue un incidente aislado, sino la culminación de 200 años de persecución y pogromos.
طرد اليهود من إنجلترا
أصدر الملك إدوارد الأول في 1290 قرارًا بطرد كل اليهود من إنكلترا، استمرت فعاليته طوال العهود الوسطى. ألغي القرار بعد أكثر من 350 عامًا وذلك في 1656. لم يكن القرار استثنائيًا بل حصيلة أكثر من 200 سنة من سوء المعاملة.
Maklumat Pengusiran
Maklumat Pengusiran adalah sebuah dekrit kerajaan yang dikeluarkan oleh Raja Edward I dari Inggris pada 18 Juli 1290, yang mengusir seluruh Yahudi dari Kerajaan Inggris. Maklumat pengusiran tersebut masih berlaku sepanjang sisa Abad Pertengahan. Maklumat tersebut bukanlah insiden terisolasi, tetapi terjadi sepanjang 200 tahun peningkatan penindasan. Maklumat tersebut diturunkan saat the Protectorate lebih dari tiga abad kemudian, saat Oliver Cromwell mengijinkan Yahudi untuk pulang ke Inggris pada 1657.
רצח יצחק רבין
רצח ראש ממשלת ישראל יצחק רבין הוא רצח פוליטי שאירע ב־4 בנובמבר 1995 (י"ב בחשוון ה'תשנ"ו) בכיכר מלכי ישראל בתל אביב. הרצח בוצע בתום עצרת תמיכה בהסכמי אוסלו, בידי יגאל עמיר, שהתנגד לדרכו המדינית של רבין ובמיוחד לחתימתו על ההסכמים.
Убийство Ицхака Рабина
Ицхак Рабин (израильский политический и военный деятель) был убит 4 ноября 1995 года на площади Царей Израиля в Тель-Авиве. 4 ноября 1995 года, когда после выступления на многотысячном митинге в поддержку мирного процесса на площади Царей Израиля (сейчас — площадь Рабина) в Тель-Авиве Ицхак Рабин подходил к своей машине, в него были произведены три выстрела. Через 40 минут он скончался от ран в больнице «Ихилов». Убийца, Игаль Амир, ультраправый религиозный и политический экстремист, мотивировал свои действия тем, что «защищал народ Израиля от соглашений в Осло».
Assassinio di Yitzhak Rabin
L'assassinio di Yitzhak Rabin avvenne la sera del 4 novembre 1995, alle 21:30, al termine di una manifestazione in supporto agli accordi di Oslo, svoltasi a Tel Aviv.
Вбивство Іцхака Рабина
Вбивство ізраїльського політичного та військового діяча Іцхака Рабина здійснене екстремістом Ігалем Аміром 4 листопада 1995 року на площі Царів Ізраїлю в Тель-Авіві.
Assassinat d'Yitzhak Rabin
L’assassinat d'Yitzhak Rabin, Premier ministre israélien, a eu lieu le , à 21 h 30, à la fin d'une manifestation pour la paix en soutien aux accords d'Oslo sur la , à Tel-Aviv. L'assassin est un terroriste ultra-nationaliste israélien nommé Yigal Amir, fermement opposé à l'initiative de paix d'Yitzhak Rabin et particulièrement à la signature des accords d'Oslo.
Zamach na Icchaka Rabina
Zamach na Icchaka Rabina – zamach na premiera Izraela Icchaka Rabina dokonany przez ultraprawicowego nacjonalistę Jigala Amira 4 listopada 1995 w Tel Awiwie na placu Królów Izraela. Zamachowiec strzelił dwukrotnie, trafiając premiera w płuca. W wyniku ran Rabin zmarł 40 minut później w szpitalu.
Assassination of Yitzhak Rabin
The assassination of Yitzhak Rabin took place on 4 November 1995 (12 Marcheshvan 5756 on the Hebrew calendar) at 21:30, at the end of a rally in support of the Oslo Accords at the Kings of Israel Square in Tel Aviv. The assassin, an Israeli ultranationalist named Yigal Amir, radically opposed Prime Minister Yitzhak Rabin's peace initiative, particularly the signing of the Oslo Accords.
Asesinato de Isaac Rabin
El asesinato de Isaac Rabin tuvo lugar el 4 de noviembre de 1995 (12 de Jeshván de 5756 en el calendario hebreo) a las 21:30, al final de una concentración en apoyo de los Acuerdos de Oslo en la Plaza de los Reyes de Israel en Tel Aviv. El asesino, un ultranacionalista israelí llamado Yigal Amir, se opuso radicalmente a la iniciativa de paz de Rabin y particularmente a la firma de los Acuerdos de Oslo.
Atentát na Jicchaka Rabina
Atentát na Jicchaka Rabina byl spáchán dne 4. listopadu 1995 (11. chešvanu 5756) v izraelském Tel Avivu ve 21.30 místního času, na konci demonstrace za podporu
הקרב בג'נין (2002)
הקרב בג'נין התרחש בעיצומו של מבצע חומת מגן (אפריל 2002) למיגור הטרור הפלסטיני, אחרי חודש מרץ השחור, ששיאו הפיגוע במלון פארק ב-27 במרץ 2002. הקרב במחנה הפליטים ג'נין היה אחד הקרבות הקשים במבצע ומשך אליו את תשומת הלב התקשורתית עקב ההרס הרב, נפילתם של 13 חיילי מילואים ביום אחד וההאשמות של הפלסטינים (שהופרכו בסופו של דבר) על טבח שהתרחש במחנה. בקרב נהרגו 23 חיילים ישראלים ובין 52 ל-56 פלסטינים, רובם מחבלים חמושים.
Бой в Дженине (2002)
Бой в Дженине (взятие Дженина) — часть антитеррористической операции «Защитная стена», проведённой Армией обороны Израиля в лагере беженцев Дженина в апреле 2002 года.
Jeninin taistelu (2002)
Jeninin taistelu oli toisen intifadan aikaisen operaatio suojaavan kilven aikana käyty taistelu Jeninin pakolaisleirillä länsirannalla Israelin puolustusvoimien ja leirillä olleiden useisiin eri järjestöihin kuuluneiden palestiinalaisten taistelijoiden välillä 3.–11. huhtikuuta 2002. Operaatio suojaava kilpi oli aloitettu palestiinalaisten tehtyä itsemurhaiskuja Israelissa ja sen aikana Jeninin pakolaisleirille edenneet joukot tuhosivat esimerkiksi suuren määrän leirin rakennuksia. Noin 52 palestiinalaista ja 23 israelialista kuoli taisteluissa.
نبرد جنین
نبرد جنین نام مجموعه درگیری‌های نظامی بود که از تاریخ ۳ تا ۱۱ آوریل ۲۰۰۲ در اردوگاه پناهندگان جنین به وقوع پیوست. نبرد جنین بخشی از عملیات سپر دفاعی بود که توسط نیروهای دفاعی اسرائیل، همزمان با دومین انتفاضه فلسطینی‌ها انجام گرفت.
Battle of Jenin (2002)
The Battle of Jenin took place in the Jenin refugee camp in the West Bank on April 1–11, 2002. Israel Defense Forces (IDF) entered the camp, and other areas under the administration of the Palestinian Authority, during the Second Intifada, as part of Operation Defensive Shield. The Jenin camp was targeted after Israel reported that it had "served as a launch site for numerous terrorist attacks against both Israeli civilians and Israeli towns and villages in the area."
Batalla de Yenín
La Batalla de Yenín tuvo lugar en abril del 2002 en el campo de refugiados palestinos de Yenín, como parte de la operación militar "Escudo Defensivo" llevada a cabo por el ejército israelí en Cisjordania.
مجزرة جنين
مجزرة جنين هو اسم يطلق على عملية التوغل التي قام بها الجيش الإسرائيلي في جنين في الفترة من 1 إلى 11 أبريل 2002. وتشير مصادر الحكومة الإسرائيلية وقوع معركة شديدة في جنين، مما اضطر جنود الجيش الإسرائيلي إلى القتال بين المنازل. بينما تشير مصادر السلطة الفلسطينية ومنظمات حقوق الإنسان ومنظمات دولية أخرى أن القوات الإسرائيلية أثناء إدارة عملياتها في مخيم اللاجئين قامت بارتكاب أعمال القتل العشوائي، واستخدام الدروع البشرية، والاستخدام غير المتناسب للقوة، وعمليات الاعتقال التعسفي والتعذيب، ومنع العلاج الطبي والمساعدة الطبية.مع ذلك كان تقرير الامم المتحدة عن المجزرة منحاز بشكل واضح للكيان الصهيوني، حيث ساوا بين الطرفين من حيث القوة العسكرية، ووصفهما كأنهما خصمان في ساحة حرب !!
המכביה השנייה
המכביה השנייה נערכה ב-1935, בין 2 ל-10 באפריל. היא התקיימה שלוש שנים לאחר המכביה הראשונה (1932) ולא כעבור ארבע, כנהוג באולימפיאדה. הדבר נבע מרצון המארגנים שלא להיראות כמחקים את האולימפיאדות, וחשוב מכך - לאפשר לספורטאים המעוניינים בכך להישאר בארץ ישראל, ובכך לעלות לארץ חרף חוקי "הספר הלבן" של הבריטים.
1935 Maccabiah Games
The 2nd Maccabiah (), aka the Aliyah Olympics, which was held in April 1935, was the second edition of the Maccabiah Games. The games were held despite official opposition by the British Mandatory government. A total of 28 countries were represented by 1,350 athletes.
פרסי המוזיקה של בילבורד 2019
טקס פרסי המוזיקה של בילבורד 2019 נערך בלאס וגאס ב-1 במאי 2019. זה שודר בשידור חי ב-NBC והונחה על ידי קלי קלרקסון שנה שנייה ברציפות. רשימת המועמדים הוכרזה ב-4 באפריל 2019. מריה קארי קיבלה את פרס האייקון במהלך הטקס.
Billboard Music Awards de 2019
O "Billboard" Music Awards de 2019 ocorreu no MGM Grand Garden Arena, em Las Vegas, Estados Unidos, em 1 de maio de 2019. A cerimônia foi transmitida ao vivo pela NBC, e foi apresentada pela cantora estadunidense Kelly Clarkson pelo segundo ano consecutivo. A lista de indicados foi anunciada em 4 de abril de 2019. Mariah Carey recebeu o Prêmio Ícone na cerimônia deste ano.
2019 Billboard Müzik Ödülleri
2019 Billboard Müzik Ödülleri töreni 1 Mayıs 2019'da Las Vegas'taki MGM Grand Garden Arena'da yapıldı. Tören, NBC'den canlı yayınlandı ve sunuculuğu Kelly Clarkson tarafından üst üste ikinci kez gerçekleştirildi. Adayların listesi 4 Nisan 2019'da açıklandı. Mariah Carey, bu yılki programda İkon Ödülü'nü aldı.
Giải thưởng âm nhạc Billboard 2019
Lễ trao giải thưởng Âm nhạc "Billboard" ("Billboard" Music Award) đã diễn ra tại MGM Grand Garden Arena ở Las Vegas vào ngày 1 tháng 5 năm 2019. Nhằm trao giải cho những thành tích đáng kể trên bảng xếp hạng "Billboard". Được tổ chức bởi Kelly Clarkson và phát sóng trực tiếp trên truyền hình bởi NBC. Danh sách các đề cử cho giải được thông báo vào ngày 4 tháng 4 năm 2019, với Mariah Carey là người duy nhất nhận giải Icon Award.
Billboard Music Awards 2019
26. ceremonia rozdania Billboard Music Awards, nagród muzycznych przyznawanych przez tygodnik "Billboard" odbyła się w środę 1 maja 2019 roku na arenie MGM Grand Garden w Las Vegas. Emitowana była na żywo przez stację NBC. Gospodarzem gali była po raz drugi amerykańska wokalistka Kelly Clarkson. Statuetki przyznano w 57 kategoriach. Najwięcej z nich, dwanaście otrzymał kanadyjski raper Drake, podczas gdy najczęściej nominowana była amerykańska raperka Cardi B, ponad dwadzieścia jeden razy. Nagrodę ikony otrzymała Mariah Carey.
2019 Billboard Music Awards
The 2019 "Billboard" Music Awards ceremony was held at the MGM Grand Garden Arena in Las Vegas, Nevada on May 1, 2019. It aired live on NBC and was hosted by Kelly Clarkson for a second year in a row. The list of nominees were announced on April 4, 2019. Mariah Carey received the Icon Award during the show.
מלחמת סהרה המערבית
מלחמת סהרה המערבית (בערבית: حرب الصحراء الغربية) הייתה סכסוך מתמשך על שטחי סהרה המערבית בין מרוקו ומאוריטניה אל מול חזית הפוליסריו בתמיכת אלג'יריה לאחר שספרד ויתרה על בעלות האזור במסגרת הדה-קולוניזציה של אפריקה.
Война в Западной Сахаре
Война в Западной Сахаре (, , ) — вооружённый конфликт, связанный с борьбой фронта Полисарио за независимость Западной Сахары сначала от Испании, а позднее — от Марокко и Мавритании. Война продолжалась с 1975 по 1991 год и завершилась подписанием перемирия с условием проведения референдума по вопросу о независимости. В силу различных трудностей референдум до сих пор не проведён.
Війна в Західній Сахарі
Війна в Західній Сахарі (, , ) — збройний конфлікт, пов'язаний з боротьбою фронту Полісаріо за незалежністьЗахідної Сахари спочатку від Іспанії, а пізніше — від Марокко та Мавританії. Війна тривала з 1975 до 1991 року та завершилася підписанням перемир'я з умовою проведення референдуму з питання про незалежність. Через різноманітні труднощі об'єктивного і суб'єктивного характеру референдум досі не проведений.
Guerra do Saara Ocidental
Guerra do Saara Ocidental (, , ) foi uma luta armada entre o grupo rebelde saarauí Frente Polisário e as forças armadas do Marrocos e da Mauritânia pela descolonização e independência, sendo a fase mais significativa do conflito do Saara Ocidental. A guerra eclodiu após a retirada da Espanha do Saara Espanhol, em conformidade com os Acordos de Madrid (firmados sob a pressão da Marcha Verde), através do qual transferiu o controle administrativo do território para o Marrocos e a Mauritânia, mas não a soberania. No final de 1975, o governo marroquino organizou a Marcha Verde de cerca de 350.000 cidadãos marroquinos, escoltados por cerca de 20.000 soldados, que entraram no Saara Ocidental, tentando estabelecer uma presença marroquina. Apesar de a princípio encontrar apenas uma pequena resistência pela Frente Polisário, o Marrocos depois entraria em um longo período de guerra de guerrilha com os nacionalistas saarauís. Durante o final dos anos 1970, a Frente Polisário, desejando estabelecer um Estado independente no território, lutaria sucessivamente tanto com a Mauritânia tanto com o Marrocos. Em 1979, a Mauritânia retirou-se do conflito depois de assinar um tratado de paz com a Frente Polisário. A guerra continuaria em baixa intensidade em toda a década de 1980, embora o Marrocos fizesse várias tentativas para assumir vantagem em 1989-1991. Foi finalmente alcançado um acordo de cessar-fogo entre a Frente Polisário e o Marrocos em setembro de 1991. Algumas fontes colocam o total de mortos entre 10.000 e 20.000 pessoas.
Guerre du Sahara occidental
La guerre du Sahara occidental est un épisode du Conflit au Sahara occidental entre 1975 et 1991 . C'est un conflit militaire opposant le Maroc et la Mauritanie au Front Polisario, sur le territoire du Sahara occidental. La guerre éclate à la suite du retrait de l'Espagne du Sahara espagnol, qu'elle avait convenu de céder au Maroc et à la Mauritanie lors des accords de Madrid.
Wojna w Saharze Zachodniej
Wojna w Saharze Zachodniej – wojna między niepodległościową organizacją Ludowy Front Wyzwolenia As-Sakijja al-Hamra i Rio de Oro reprezentującą interesy Sahary Zachodniej a wojskami marokańskimi, a wcześniej również francuskimi i mauretańskimi. Do wybuchu wojny doszło na skutek wycofania się Hiszpanów z terytoriów tzw. Sahary Hiszpańskiej.
Western Sahara War
The Western Sahara War (, , ) was an armed struggle between the Sahrawi indigenous Polisario Front and Morocco from 1975 to 1991 (and Mauritania from 1975 to 1979), being the most significant phase of the Western Sahara conflict. The conflict erupted after the withdrawal of Spain from the Spanish Sahara in accordance with the Madrid Accords (signed under the pressure of the Green March), by which it transferred administrative control of the territory to Morocco and Mauritania, but not sovereignty. In late 1975, the Moroccan government organized the Green March of some 350,000 Moroccan citizens, escorted by around 20,000 troops, who entered Western Sahara, trying to establish a Moroccan presence. While at first met with just minor resistance by the POLISARIO, Morocco later engaged a long period of guerrilla warfare with the Sahrawi nationalists. During the late 1970s, the Polisario Front, desiring to establish an independent state in the territory, attempted to fight both Mauritania and Morocco. In 1979, Mauritania withdrew from the conflict after signing a peace treaty with the POLISARIO. The war continued in low intensity throughout the 1980s, though Morocco made several attempts to take the upper hand in 1989–1991. A cease-fire agreement was finally reached between the Polisario Front and Morocco in September 1991. Some sources put the final death toll between 10,000 and 20,000 people.
Guerra del Sahara Occidental
La guerra del Sahara Occidental fue un conflicto armado entre el Frente Polisario y las fuerzas armadas de Marruecos y Mauritania para la descolonización y la independencia de la antigua colonia española del Sáhara Occidental desde 1975 hasta 1991. La guerra se produjo tras la retirada española en 1976 (aunque el Polisario había luchado contra las fuerzas españolas desde su creación en 1973). En 1979 Mauritania abandonó la parte que había ocupado. En 1991 se produjo un acuerdo de alto el fuego con Marruecos. A pesar de eso la mayor parte del territorio aún se mantiene ocupado por los marroquíes.
הסופר קאפ האיטלקי 2006
הסופר קאפ האיטלקי 2006 היה המהדורה ה-19 של הסופר קאפ האיטלקי. הוא נערך ב-26 באוגוסט 2006, בסן סירו, שבמילאנו, איטליה. המשחק שוחק בין אלופת הסרייה א' לעונת 2005/06, אינטר מילאנו, לבין מחזיקת הגביע האיטלקי של אותה העונה, רומא. הבחירה לאפשר לסגנית מחזיקת הגביע להשתתף בסופר קאפ האיטלקי של אותה השנה במקום אלופת הליגה המקורית נבעה בשל פרשת הטיית המשחקים בסרייה א' 2006. כתוצאה מכך, יובנטוס, שהייתה אלופת הליגה במקור, ירדה לסרייה ב', ואינטר אשר סיימה במקום השני הוכרה כאלופה באותה העונה. מכיוון שעתה נוצר מצב שבו אינטר היא גם אלופת הליגה וגם מחזיקת הגביע באותה העונה, הוחלט לתת לסגנית מחזיקת הגביע, רומא, את ההזדמנות להתחרות מול אינטר במסגרת הסופר קאפ האיטלקי. אינטר ניצחה במשחק בתוצאה 3–4 לאחר הארכה.
Supercoppa italiana 2006
La Supercoppa italiana 2006 è stata la 19ª edizione della competizione disputata il 26 agosto 2006 allo stadio Giuseppe Meazza di Milano. La sfida è stata disputata tra l', vincitrice della Serie A 2005-2006 e detentrice della Coppa Italia 2005-2006, e la , finalista di quest'ultima.