adithya7/xlel_wd_dictionary huggingface dataset:
Battle of Dubienka
The Battle of Dubienka occurred during the Polish–Russian War of 1792 (War of the Second Partition of Poland) where on July 18, 1792, the Polish army under the command of General Tadeusz Kościuszko defended the Bug River crossing against the Russian army under General Michail Kachovski. Although the Russians had a numerical advantage of 5:1 over the Polish defenders, their attacks were stymied by field fortifications raised by the Poles, leading to a Polish tactical victory. Subsequent Russian flanking forced the Poles to retreat to avoid being encircled. After the Polish-Lithuanian forces left their forward positions, the Russian army occupied the area.
Японская акупацыя Камбоджы
Японская акупацыя Камбоджы () — перыяд гісторыі Камбоджы, калі яна была акупавана Японскай імперыяй.
Японская оккупация Камбоджи
Японская оккупация Камбоджи () ()— период истории Камбоджи, когда она была оккупирована Японской империей.
柬埔寨日占时期
柬埔寨日占时期指在第二次世界大战期间，日军占领法属印度支那后在柬埔寨进行统治的时期。
Ocupação japonesa do Camboja
A ocupação japonesa do Camboja foi o período da história cambojana durante a Segunda Guerra Mundial, quando o Império do Japão estabeleceu a sua autoridade sobre o Camboja.
Ocupació japonesa de Cambodja
Locupació japonesa de Cambodja va ser el període de la història de Cambodja, en el marc de la Segona Guerra Mundial, en què el regne de Cambodja va ser ocupat per l'imperi Japonès, tot i que oficialment el protectorat francès sobre el país es va mantenir a través de la França de Vichy fins al 1945, moment en què Cambodja es va convertir en un estat independent amb una presència militar japonesa.
Campuchia thuộc Nhật
Nhật Bản chiếm đóng Campuchia là một thời kỳ trong lịch sử Campuchia giai đoạn Thế chiến II khi Đế quốc Nhật Bản tiến vào Đông Dương và thiết lập quyền kiểm soát trên toàn cõi Campuchia trong khoảng thời gian 1941-1945. Các nhà chức trách Nhật Bản tại Campuchia lúc ban đầu vẫn cho phép chính quyền thực dân Pháp Vichy ở Đông Dương tồn tại trên danh nghĩa và đến năm 1945 thì tiến hành đảo chính lật đổ chính phủ thuộc địa dẫn tới sự thành lập một quốc gia bù nhìn thân Nhật của người bản xứ như một số nước khác ở khu vực Đông Nam Á.
Occupation japonaise du Cambodge
L'occupation japonaise du Cambodge () est la période de l'histoire cambodgienne sous domination japonaise pendant la Seconde Guerre mondiale. La France vichyste, qui était un État client de l'Allemagne nazie, a nominalement maintenu le protectorat français sur le Cambodge et d'autres parties de l'Indochine pendant la majeure partie de l'occupation japonaise. Ce territoire du Cambodge a été réduit, par des concessions à la Thaïlande après la guerre franco-thaïlandaise, en n'incluant pas la province de Stung Treng, la province de Battambang et la province de Siem Reap.
Japanese occupation of Cambodia
The Japanese occupation of Cambodia () was the period of Cambodian history during World War II when the Kingdom of Cambodia was occupied by the Japanese. Vichy France, who were a client state of Nazi Germany, nominally maintained the French protectorate over Cambodia and other parts of Indochina during most of the Japanese occupation. This territory of Cambodia was reduced, by concessions to Thailand after the Franco-Thai War, so that it did not include Stung Treng Province, Battambang Province, and Siem Reap Province.
Інданезійская акупацыя Усходняга Тымора
Інданезі́йская акупа́цыя Усхо́дняга Тымо́ра — захоп і наступнае ўтрыманне ў 1975—1999 гадах тэрыторыі Дэмакратычнай Рэспублікі Усходні Тымор узброенымі сіламі Рэспублікі Інданезіі. Пасля «», якая адбылася ў 1974 годзе ў Партугаліі, пачаўся працэс дэкаланізацыі , што спрычыніла нестабільнасць у краіне. Кароткачасовая грамадзянская вайна прывяла да перамогі Рэвалюцыйнага фронту, які абвясціў Усходні Тымор незалежным 28 лістапада 1975 года.
Индонезийская оккупация Восточного Тимора
Индонези́йская оккупа́ция Восто́чного Тимо́ра — захват и последующее удержание в 1975—1999 годах территории Демократической Республики Восточный Тимор вооружёнными силами Республики Индонезии. После произошедшей в 1974 году в Португалии «революции гвоздик» начался процесс деколонизации Португальского Тимора, что стало причиной нестабильности в стране. Кратковременная гражданская война привела к победе Революционного фронта, объявившего Восточный Тимор независимым 28 ноября 1975 года.
Occupazione indonesiana di Timor Est
L'occupazione indonesiana di Timor Est iniziò nel dicembre del 1975 dopo l'apposita invasione e durò fino a ottobre 1999. Dopo secoli di dominio coloniale portoghese a Timor Est, un colpo di stato nella madrepatria portoghese nel 1974 portò alla decolonizzazione delle sue ex colonie, creando instabilità nella regione di Timor Est e lasciando il suo futuro incerto. Dopo una breve guerra civile, il movimento indipendentista FRETILIN proclamò la vittoria nella città capitale di Dili e dichiarò l'indipendenza del paese il 28 novembre 1975.
Індонезійська окупація Східного Тимору
Індонезійська окупація Східного Тимору — захоплення і подальше утримання в 1975—1999 роках території Демократичної Республіки Східний Тимор збройними силами Республіки Індонезії. Революція гвоздик, яка відбулася в 1974 році в Португалії привела до деколонізації Португальського Тимору, що стало причиною нестабільності в державі. Короткочасна громадянська війна призвела до перемоги Революційного фронту, який оголосив Східний Тимор незалежним 28 листопада 1975 року.
东帝汶印度尼西亚占领时期
东帝汶印度尼西亚佔領时期（，，或称印尼佔东帝汶时期），指由1975年12月至1999年10月，印度尼西亚对东帝汶实施的军事占领与实际统治。
Ocupação de Timor-Leste pela Indonésia
Ocupação de Timor-Leste pela Indonésia, ou também Luta pela independência de Timor-Leste, foi um conflito armado ocorrido em Timor-Leste que teve início em dezembro de 1975, com a invasão do atual território de Timor-Leste pelas forças da Indonésia, a outubro de 1999. Após séculos de domínio colonial português na parte oriental da ilha de Timor, um golpe de Estado em Portugal em 1974 levou à descolonização entre suas ex-colônias, criando instabilidade no território e deixando seu futuro incerto. Depois de uma guerra civil em pequena escala, a FRETILIN, pró-independência, reclama a vitória na capital Díli e declara Timor-Leste independente, em 28 de novembro de 1975.
Indonesia chiếm đóng Đông Timor
Indonesia chiếm đóng Đông Timor từ tháng 12 năm 1975 đến tháng 10 năm 1999. Sau thế kỷ cai trị của thực dân Bồ Đào Nha ở Đông Timor, một cuộc đảo chính năm 1974 tại Bồ Đào Nha dẫn đến giải phóng thuộc địa tại các thuộc địa cũ của Bồ Đào Nha, tạo ra sự bất ổn tại Đông Timor và khiến cho tương lai Đông Timor không chắc chắn. Sau một cuộc nội chiến quy mô nhỏ, Fretilin ủng hộ độc lập tuyên bố chiến thắng ở thủ đô Dili và tuyên bố một Đông Timor độc lập vào ngày 28 tháng 11 năm 1975.
Pendudukan Indonesia di Timor Timur
Pendudukan Indonesia di Timor Timur (sekarang Timor Leste) bermula pada bulan Disember 1975 sehingga Oktober 1999, dan mengorbankan kira-kira 100,000 penduduk Timor.
Indonesian occupation of East Timor
The Indonesian occupation of East Timor began in December 1975 and lasted until October 1999. After centuries of Portuguese colonial rule in East Timor, a 1974 coup in Portugal led to the decolonisation of its former colonies, creating instability in East Timor and leaving its future uncertain. After a small-scale civil war, the pro-independence Fretilin declared victory in the capital city of Dili and declared an independent East Timor on 28 November 1975.
Ocupación de Timor Oriental por Indonesia
La ocupación de Timor Oriental por Indonesia se llevó a cabo entre diciembre de 1975 hasta octubre de 1999. Después de siglos de dominio colonial portugués en la parte oriental de la isla de Timor, el golpe de Estado en Portugal en 1974 llevó a la descolonización entre sus dominios coloniales, creando inestabilidad en el territorio y dejándolo con un futuro incierto. Tras una guerra civil en pequeña escala, el FRETILIN, movimiento guerrillero pro-independencia, alcanzó la victoria en la capital de Dili y declaró a Timor Oriental como independiente el 28 de noviembre de 1975.
الاحتلال الإندونيسي لتيمور الشرقية
بدأ الاحتلال الاندونيسي لتيمور الشرقية في ديسمبر عام 1975 واستمر حتى أكتوبر عام 1999. بعد قرون من الحكم الاستعماري البرتغالي في تيمور الشرقية، أدت ثورة القرنفل عام 1974 في البرتغال إلى إنهاء استعمار مستعمراتها السابقة، ما أدى إلى زعزعة الاستقرار في تيمور الشرقية وجعلها تواجه مصيرها مجهولًا. بعد حرب أهلية صغيرة الحجم، أعلن حزب فريتيلين (الجبهة الثورية لتيمور الشرقية المستقلة) انتصاره في العاصمة ديلي وأعلن أيضًا استقلال تيمور الشرقية في 28 نوفمبر عام 1975.
Pendudukan Indonesia di Timor Timur
Pendudukan Indonesia di Timor Timur berlangsung dari Desember 1975 hingga Oktober 1999. Setelah berabad-abad menjadi koloni Portugis, kudeta di Portugal tahun 1974 telah menimbulkan ketidakstabilan di Timor Timur. Setelah perang saudara berskala kecil, FRETILIN menyatakan kemenangan dan mendeklarasikan kemerdekaan Timor Timur pada 28 November 1975.
Рэвалюцыя на граніце
Рэвалюцыя на граніце (або "Студэнцкая рэвалюцыя на граніце") — кампанія шырокамаштабных акцый негвалтоўнага грамадзянскага непадпарадкавання, загадзя арганізаваная ўкраінскай моладдзю, пераважна студэнтамі. Пратэсты працягваліся з 2 па 17 кастрычніка 1990 года ва УССР. Стрыжнем пратэстных падзей была студэнцкая галадоўка на плошчы Кастрычніцкай рэвалюцыі ў Кіеве (цяперашні Майдан Незалежнасці). Пратэсты завяршыліся падпісаннем пастановы Вярхоўнай Рады УССР, якая гарантавала выкананне патрабаванняў пратэстуючых.
Революция на граните
Студенческая революция на граните (или Революция на граните ()) — голодовка и массовые акции протеста украинской советской молодёжи 1990 года.
Революція на граніті
Студентська револю́ція на грані́ті (або "Революція на граніті") — кампанія широкомасштабних акцій ненасильницької громадянської непокори, заздалегідь організована українською молоддю, переважно студентами. Протести тривали з 2 по 17 жовтня 1990 року в УРСР. Стрижнем протестних подій було студентське голодування на площі Жовтневої революції у Києві (нинішньому Майдані Незалежності). Протести завершилися підписанням постанови Верховної Ради УРСР, яка гарантувала виконання вимог учасників протесту.
Revolution on Granite
Revolution on Granite () was a student protest campaign that took place in Kyiv, Ukraine, in October 1990. Ukraine was then the Ukrainian SSR, part of the Soviet Union (since 1922) until its declaration of independence from the Soviet Union on 24 August 1991. The protest was held from 2 October until 17 October 1990. One of the students' demands was the resignation of the Chairman of the Council of Ministers of the Ukrainian SSR Vitaliy Masol. On the last day of the protests Masol was forced to resign and was replaced by Vitold Fokin.
Блізкаўсходні паход манголаў
Блізкаўсходні паход манголаў пад камандаваннем Хулагу (1256—1260) — адзін з найбуйнейшых заваявальных паходаў мангольскай арміі, накіраваны супраць іранскіх ісмаілітаў-нізарытаў, халіфата Абасідаў, сірыйскіх Аюбідаў і мамлюкаў Егіпта; паколькі вялікую ролю ў дзеяннях супраць блізкаўсходніх мусульман адыгралі цэнтральнаазіяцкія хрысціяне-нестарыяне, а саюзнікамі манголаў былі ўдзельнікі Сёмага крыжовага паходу, некаторымі гісторыкамі (Р. Грусэ, Г. У. Вярнадскі, Л. М. Гумілёў) названы Жоўтым крыжовым паходам.
הפשיטות המונגוליות על ארץ ישראל
הפשיטות המונגוליות על ארץ ישראל התרחשו לקראת תום תקופת מסעי הצלב, כהמשך להצלחה הזמנית של פלישות המונגולים לסוריה, בעיקר בשנים 1260 ו-1300. לאחר כל אחת מהפלישות לסוריה הייתה תקופה של כמה חודשים שבמהלכה יזמו כוחות של האימפריה המונגולית, שהשתייכו לשושלת האילח'אנית, מספר פשיטות בשטח ארץ ישראל, והרחיקו דרומה עד עזה.
Ближневосточный поход монголов
Ближневосточный поход монголов под командованием Хулагу (1256—1260) — один из крупнейших завоевательных походов монгольской армии, направленный против иранских исмаилитов-низаритов, халифата Аббасидов, сирийских Айюбидов и мамлюков Египта; поскольку большую роль в действиях против ближневосточных мусульман сыграли центральноазиатские христиане-несториане, а союзниками монголов были участники Седьмого крестового похода, некоторыми историками (Р. Груссе, Г. В. Вернадский, Л. Н. Гумилёв) назван Жёлтым крестовым походом.
Incursioni mongole in Palestina
Le incursioni mongole in Palestina ebbero luogo verso la fine delle crociate, successivamente ai temporanei successi delle invasioni mongole della Siria, nel 1260 e nel 1300. Dopo ciascuna invasione, per alcuni mesi i Mongoli dell'Ilkhanato furono in grado di lanciare alcuni attacchi a meridione, verso la Palestina, giungendo fino a Gaza. Gli attacchi furono portati da componenti abbastanza piccole dell'esercito mongolo, che si impegnarono nel saccheggio, nelle uccisioni e nella distruzione; i Mongoli non sembrarono, ad ogni modo, avere intenzione di integrare la Palestina nel sistema amministrativo mongolo, e pochi mesi dopo le invasioni siriane, le forze mamelucche tornarono dall'Egitto e rioccuparono l'area incontrando una debole resistenza.
Близькосхідний похід монголів
Близькосхідний похід монголів під командуванням Хулагу (1256–1260) — один із найбільших завойовницьких походів монгольської армії, спрямований проти іранських ісмаїлітів-нізаритів, халіфату Аббасидів, сирійських Айюбідів та мамлюків Єгипту; оскільки значну роль у діях проти близькосхідних мусульман відіграли центральноазійські християни-несторіани, деякими істориками (Рене Груссе, Георгій Вернадський, Лев Гумільов) названий Жовтим хрестовим походом.
Incursions mongoles a Palestina
Les incursions dels mongols a Palestina van tenir lloc al final de les Croades, com a continuació d'una sèrie d'incursions mongols a Pèrsia i Síria entre els anys 1260 i 1300. Després d'aquestes invasions, durant un període d'uns pocs mesos els mongols van ser capaços de fer algunes incursions a Palestina, fins a aconseguir arribar a Gaza.
Mongol raids into Palestine
Mongol raids into Palestine took place towards the end of the Crusades, following the temporarily successful Mongol invasions of Syria, primarily in 1260 and 1300. Following each of these invasions, there existed a period of a few months during which the Mongols were able to launch raids southward into Palestine, reaching as far as Gaza.
Incursiones de los mongoles en Palestina
Las incursiones de los mongoles en Palestina tuvieron lugar al final de las Cruzadas, como continuación de una serie de incursiones mongolas en Siria, principalmente entre los años 1260 y 1300. Luego de cada una de estas invasiones, durante un período de unos pocos meses los mongoles fueron capaces de lanzar algunas incursiones hacia Palestina, logrando penetrar hasta Gaza.
Mongolske felttog ind i Palæstina
De mongolske felttog ind i Palæstina foregik hen imod afslutningen af korstogene, som opfølgninger på de midlertidigt succesrige mongolske invasioner i Syrien, først og fremmest i 1260 og 1300. Efter hver af disse invasioner fulgte der en periode på nogle få måneder, hvor mongolerne formåede at gennemføre togter sydpå ind i Palæstina, hvor de nåede så langt som til Gaza.
Бітва пад Палонкай
Бітва пад Палонкай, Палонкаўская бітва () — адна з пераломных бітваў Трынаццацігадовай вайны (1654—1667). Адбылася каля мястэчка Палонка на Наваградчыне. Скончылася перамогай аб'яднаных сіл Вялікага Княства Літоўскага і Каралеўства Польскага над войскам Маскоўскай дзяржавы.
Битва под Полонкой
Битва под Полонкой — сражение Русско-польской войны 1654—1667, состоявшееся 28 июня 1660 года у белорусского села Полонка. Польско-литовское войско, возглавляемое Стефаном Чарнецким, нанесло серьёзное поражение русской армии Ивана Хованского, после того как та попала в засаду гусар.
Bitwa pod Połonką
Bitwa pod Połonką – starcie zbrojne, które miało miejsce 28 czerwca 1660 podczas wojny polsko-rosyjskiej (1654–1667). W bitwie tej wojska Rzeczypospolitej pod dowództwem hetmana wielkiego litewskiego Pawła Jana Sapiehy i wojewody ruskiego Stefana Czarnieckiego pokonały wojska rosyjskie dowodzone przez Iwana Chowańskiego.
Battle of Polonka
The Battle of Polonka (Połonka) took place near Połonka (modern Belarus) during the Polish-Russian War (1658-1667) on 29 June 1660 between Polish-Lithuanian and Russian forces. Polish-Lithuanian army under Stefan Czarniecki and Paweł Jan Sapieha forced a Russian retreat through a carefully planned Polish hussar ambush and several tactically effective flanking maneuvers. The Russian defeat also meant they had to abandon the Siege of Lyakhavichy (Lachowicze).
Эвакуацыя Усходняй Прусіі
Эвакуацыя Усходняй Прусіі — комплекс мер, прадпрынятых наступаючай Чырвонай Арміяй, накіраваных на спыненне суверэнітэту Германіі над тэрыторыямі Усходняй Прусіі і Памераніі, якія завяршыліся амаль поўнай дэпартацыяй нямецкага насельніцтва ў 1944—1947 (каля 2 — 2,5 мільёнаў чалавек) і падзелам у адпаведнасці з рашэннем Патсдамскай канферэнцыі тэрыторыі паміж СССР (у прыватнасці, РСФСР — Калінінградская вобласць — ядро Прусіі, Мемельскі край з Мемелем (Клайпеда) адышоў пазней Літоўскай ССР) і Польшчай (Памеранія, Вармія і Мазуры). Польшчы было перададзена дзве траціны былой Усходняй Прусіі.
Evacuarea Prusiei Răsăritene
Evacuarea Prusiei Răsăritene se referă la evacuarea populației de etnie germană din din zona mai înainte amintită și din alte ținuturi ale Prusiei în 1944 și1945.
Эвакуация Восточной Пруссии (1945)
Эвакуа́ция Восто́чной Пру́ссии — массовая эвакуация гражданского населения (немцев, прусских литовцев, курсениеков), а также немецких войск с территории Восточной Пруссии и Клайпедского края в 1945 году, на заключительном этапе Великой Отечественной войны и Второй мировой войны.
Evacuação da Prússia Oriental
A Evacuação da Prússia Oriental refere-se à evacuação da população civil alemã e do pessoal militar na Prússia Oriental e da região Klaipėda entre 20 de janeiro e março de 1945, como parte da evacuação de civis alemães no final da Segunda Guerra Mundial. Não deve ser confundida com a expulsão após a guerra ter terminado, sob ocupação soviética.
Evacuation of East Prussia
The evacuation of East Prussia was the movement of German civilian population and military personnel from East Prussia between 20 January and March 1945, that was initially organized and carried out by state authorities but quickly turned into a chaotic flight from the Red Army.
Evacuación de Prusia Oriental
La evacuación de Prusia Oriental, comúnmente asociada al denominado Genocidio Prusiano, hace referencia a un episodio de la Segunda Guerra Mundial que tuvo por resultado la evacuación y/o desplazamiento de la población de origen alemán que habitaba en Prusia Oriental hacia las fronteras alemanas de la posguerra en 1944 y 1945.
Паўстанне Чэхаславацкага корпуса
Паўстанне Чэхаславацкага корпуса — ўзброены контррэвалюцыйны выступ чэхаславацкіх войскаў, якія знаходзіліся ў Савецкай Расіі, справакаваны прадстаўнікамі Антанты.
מרד הלגיון הצ'כוסלובקי
הלגיון הצ'כוסלובקי - מרד של יחידות צ'כוסלובקיות בצבא הרוסי נגד השלטון הבולשביקי במהלך 1918-1919. המרד הסתיים בפיוס ופינוי הלגיון דרך ולדיווסטוק לצ'כוסלובקיה.
Восстание Чехословацкого корпуса
Восстание Чехослова́цкого ко́рпуса ("Чехословацкий мятеж") происходило в мае—августе 1918 года на территории Поволжья и Сибири.
Повстання Чехословацького корпусу
Повстання Чехословацького корпусу — збройний виступ добровольчого військового з'єднання, сформованого в стрілецький корпус у складі російської армії восени 1917 року в основному з полонених чехів і словаків (колишніх військовослужбовців австро-угорської армії, які висловили бажання брати участь у війні проти Німецької та Австро-Угорської імперій на боці Російської імперії.
Čeľabinský incident
Čeľabinský incident bola udalosť ktorá sa odohrala 14. mája 1918 na železničnej stanici v meste Čeľabinsk vo vtedajšej RSFSR počas ruskej občianskej vojny. Tento incident v rozhodujúcej miere ovplyvnil postoj česko-slovenských légii k boľševickej moci. Nevyprovokovaný útok na evakuovaných príslušníkov légií spôsobil roztržku medzi boľševickými silami a československými légiami a viedol k ozbrojenému odporu a bojom, ktoré trvali až do roku 1920.
Revolt of the Czechoslovak Legion
The Revolt of the Czechoslovak Legion comprised the armed actions of the Czechoslovak Legion in the Russian Civil War against Bolshevik authorities, beginning in May 1918 and persisting through evacuation of the Legion from Siberia to Europe in 1920. The revolt, occurring in Volga, Ural, and Siberia regions along the Trans-Siberian Railway, was a reaction to a threat initiated by the Bolsheviks partly as a consequence of the Treaty of Brest-Litovsk. One major secondary consequence of victories by the Legion over the Bolsheviks was to catalyze anti-Bolshevik activity in Siberia, particularly of the Committee of Members of the Constituent Assembly, and to provide a major boost for the anti-Bolshevik or White forces, likely protracting the Russian Civil War.
Čeljabinský incident
Čeljabinský incident je název události, která se stala 14. května 1918 v ruském Čeljabinsku během Ruské občanské války. Vedla ke konfliktu mezi československými legionáři a bolševiky.
Германа-савецкі ваенны парад у Брэст-Літоўску
Германо-савецкі ваенны парад у Брэст-Літоўску — праходжанне ўрачыстым маршам па цэнтральнай вуліцы горада падраздзяленняў XIX матарызаванага корпусу вермахта (камандуючы корпусам — генерал танкавых войскаў Гайнц Гудэрыян) і 4-га батальёну 29-й асобнай танкавай брыгады РСЧА (камбрыг — Сямён Майсеевіч Крывашэін), якое адбылося 22 верасня 1939 г. ў час афіцыйнай працэдуры перадачы Брэст-Літоўска і Брэсцкай крэпасці савецкаму боку ў час уварвання ў Польшчу войскаў Германии і СССР. Працэдура завяршылася ўрачыстым спускам нямецкага і ўзняццем савецкага сцягоў.
Parada militară germano-sovietică de la Brest – Litovsk
Parada militară germano-sovietică de la Brest – Litovsk a avut loc pe data de 22 septembrie 1939. Parada a celebrat faptul că, în cadrul înțelegerilor dintre ele, Germania nazistă a retrocedat URSS-ului orașul Brest Litovsk.
Парад вермахта перед частями РККА в Бресте
 (в немецком оригинале советско-германского плана передачи города — «Vorbeimarsch») — прохождение торжественным маршем по центральной улице города Брест (Брест-Литовск) подразделений XIX моторизованного корпуса вермахта (командир корпуса — генерал танковых войск Гейнц Гудериан), за которым наблюдали в качестве зрителей экипажи 29-й отдельной танковой бригады РККА (командир — комбриг Семён Кривошеин), состоявшееся 22 сентября 1939 года, во время официальной процедуры передачи советской стороне города Брест и Брестской крепости, захваченных немецкими войсками в ходе вторжения в Польшу.
Desfile militar germano-soviético em Brest-Litovsk
O desfile militar germano-soviético em Brest-Litovsk refere-se a uma cerimônia oficial realizada pelas tropas de Alemanha nazista e a União Soviética em 22 de setembro de 1939 durante a invasão da Polônia, na cidade de Brest-Litovsk, que marcou a retirada das tropas alemãs para a linha de demarcação acordada previamente com a transferência da cidade e sua fortaleza ao Exército Vermelho.
Parade militaire germano-soviétique à Brest-Litovsk
Le défilé militaire germano-soviétique de Brest-Litovsk (en allemand : ', en russe : ') fait référence à une cérémonie officielle organisée par les troupes de l'Allemagne nazie et de l'Union soviétique le lors de l'invasion de la Pologne dans la ville de Brest-Litovsk (en polonais : ' ou ', faisant alors partie du territoire de la Pologne, aujourd'hui Brest, ville de Biélorussie. Elle marqua le retrait des troupes allemandes sur la ligne de démarcation convenue précédemment, et le transfert de la ville et de sa forteresse à l'Armée rouge soviétique.
Parada zwycięstwa Wehrmachtu i Armii Czerwonej w Brześciu
Parada zwycięstwa Wehrmachtu i Armii Czerwonej w Brześciu – wspólna defilada oddziałów Armii Czerwonej i Wehrmachtu w Brześciu nad Bugiem w dniu 22 września 1939 przed Heinzem Guderianem i Siemionem Kriwoszeinem. Defilada była związana z przekazaniem w trakcie agresji na Polskę zdobytego przez Wehrmacht Brześcia – Armii Czerwonej zgodnie z postanowieniami paktu Ribbentrop-Mołotow.