adithya7/xlel_wd_dictionary huggingface dataset:
Schlacht um Baku
Die Schlacht um Baku (, , ) von Juni bis September 1918 war eine Schlacht zwischen Streitkräften des Osmanischen Reichs und der Demokratischen Republik Aserbaidschan auf der einen Seite und Bolschewiki-Dashnak Streitkräften der Kommune von Baku auf der anderen Seite, die im späteren Verlauf des Kriegs von Truppen des British Empires, der Weißen Bewegung und aus Armenien unter der Führung von Lionel Dunsterville abgelöst wurden.
Μάχη του Μπακού
Η Μάχη του Μπακού (ρωσ. "Битва за Баку", αγγ. "Battle of Baku", αζε. "Bakı döyüşü", αρμ. "Բաքվի ինքնապաշտպանություն", τουρ. "Bakü Muharebesi") αποτελεί στρατιωτική σύγκρουση, η οποία διεξήχθη στο Μπακού το έτος 1918. Αντίπαλοι σε αυτή τη μάχη ήταν ο Ισλαμικός στρατός του Καυκάσου, υπό την ηγεσία του Νουρί Κιλλιγκίλ, και ο στρατός της Λαϊκής Δημοκρατίας του Αζερμπαϊτζάν, από τη μια πλευρά, και η Κομμούνα του Μπακού (αργότερα τη θέση της Κομμούνας πήρε η Δικτατορία της Κεντρικής Κασπίας) μαζί με δυνάμεις στρατού του Ηνωμένου Βασιλείου, υπό την ηγεσία του Βρετανού στρατηγού Λάιονελ Ντένστερβιλ, από την άλλη. Οι Βρετανοί και οι σύμμαχοι τους αναγκάστηκαν να εγκαταλείψουν την πόλη, η οποία έγινε πρωτεύουσα της Λαϊκής Δημοκρατίας του Αζερμπαϊτζάν.
Битва за Баку (1918)
Би́тва за Баку́ — боевые действия между Кавказской исламской армией под командованием турецкого генерала Нури-паши Киллигиля и вооружёнными формированиями Азербайджанской Демократической Республики, с одной стороны, и вооружёнными формированиями Бакинской коммуны, а позднее — Диктатуры Центрокаспия и поддерживавшего их британского экспедиционного корпуса под командованием генерала Лионеля Денстервиля, с другой, за контроль над городом Баку в 1918 году. В результате боевых действий британские войска и Диктатура Центрокаспия вынуждены были оставить Баку, который стал столицей Азербайджанской Демократической Республики.
Battaglia di Baku
La battaglia di Baku (in azero: Bakı döyüşü; in armeno: Բաքվի ինքնապաշտպանություն; in russo: Бакинское сражение) si svolse nella regione dell'Azerbaigian tra il 26 agosto e il 15 settembre 1918 durante la prima guerra mondiale, vedendovi contrapposti l'Impero ottomano da un lato, e le milizie armene assistite da un piccolo corpo di spedizione britannico (la Dunsterforce) dall'altro.
Битва за Баку (1918)
Би́тва за Баку́ — бойові дії між Кавказькою ісламською армією під командуванням турецького генерала Нурі-паша збройними формуваннями Азербайджанської Демократичної Республіки, з одного боку, і збройними формуваннями бакинської комуни, а пізніше — Диктатури Центрокаспія та їх підтримувавших британського експедиційного корпусу під командуванням генерала Ліонеля Денстервиля, з іншого, за контроль над містом Баку у 1918. В результаті бойових дій британські війська і Диктатура Центрокаспія змушені були залишити Баку, який став столицею Азербайджанської Демократичної Республіки.
نبرد باکو
نبرد باکو نبردی است که از ۲۶ اوت ۱۹۱۸م تا ۱۴ سپتامبر ۱۹۱۸م به طول انجامید. این جنگ میان نیروهای ائتلاف امپراتوری عثمانی-جمهوری دمکراتیک آذربایجان یا موسوم به اردوی اسلام قفقاز و گروه‌هایی از داغستان به فرماندهی نوری پاشا و مورسل بِی با نیروهای ائتلاف بلشویک به فرماندهی :گریگوری کورگانوف - ارتش باکو که (از افسرها و سربازان ارمنی تشکیل شده بود) به فرماندهی ژنرال "داکوچایف" و سرهنگ "آوتیسوف" و نیروهایی که در طول جنگ به آنان اضافه شد (نیروهای امپراتوری بریتانیا (که از سربازان نیوزیلندی، کانادایی و استرالیایی تشکیل شده بود) به فرماندهی :لیونل دانسترویل و ارتش سفید) انجام گرفت و در نهایت موجب شکست نیروهای نوری پاشا شد.
Batalla de Bakú
La Batalla de Bakú (en àzeri, "Bakı döyüşü"; en rus, "Битва за Баку"; en turc, "Bakü Muharebesi"), lliurada entre el juny fins al setembre de 1918, va ser un enfrontament entre les forces de coalició otomana-àzeri liderades per Nuri Paşa i les forces soviètiques bolxevics (Daixnak de Bakú), més tard succeïdes per les forces britàniques-daixnaks-russos blancs liderades per Lionel Dunsterville.
Bakü Muharebesi (1918)
Bakü Muharebesi (Rusça: Битва за Баку / Bitva za Baku, anlam: Bakü için muharebe), 1918 yılında Azeri ve Dağıstanlı gönüllülerle takviye edilen ve Kafkas İslam Ordusu adı verilen Osmanlı Ordusu'nun Bakü Sovyeti, Britanya İmparatorluğu (Birleşik Krallık, Avustralya, Yeni Zelanda ve Kanada), Merkezi Hazar Diktatörlüğü (Diktatura Tsentrokaspiya) ve Beyaz Ordu karşısında Bakü'yü almak için giriştiği muharebe.
Bataille de Bakou
La bataille de Bakou (' ; ; ') s'est déroulée entre juin et septembre 1918. Elle a opposé pour le contrôle de la Transcaucasie et des champs pétrolifères de Bakou une coalition de l'Empire ottoman et de l'Azerbaïdjan, dirigée par Nouri Pacha, aux forces soviétiques, puis anglo-arméniennes dirigées par Lionel Dunsterville. Celles-ci ont été vaincues et l'armée de Nouri Pacha est entrée à Bakou le .
Battle of Baku
The Battle of Baku (, , ) was a battle in World War I that took place between August–September 1918 between the Ottoman–Azerbaijani coalition forces led by Nuri Pasha and Bolshevik–Dashnak Baku Soviet forces, later succeeded by the British–Armenian–White Russian forces led by Lionel Dunsterville and saw briefly Soviet Russia re-enter the war. The battle was fought as a conclusive part of the Caucasus Campaign, but as a beginning of the Armenian–Azerbaijani War.
Batalla de Bakú
La Batalla de Bakú fue una confrontación militar entre el Ejército Islámico del Cáucaso comandado por el general turco Nuri Killigil y la formación armada República Democrática de Azerbaiyán, por un lado, y las formaciones armadas Comuna de Bakú y, más tarde, Dictadura del Caspio Central y el cuerpo expedicionario británico que respaldó a esta última comandado por el general Lionel Dunsterville, por el otro, por el control de la ciudad de Bakú en el año 1918. Como resultado de la confrontación las tropas británicas y la Dictadura del Caspio Central fueron forzadas a retirarse de Bakú que se convirtió en la capital de la República Democrática de Azerbaiyán.
معركة باكو
معركة باكو أو الدفاع عن باكو معركة جرت من 26 أغسطس إلى 14 سبتمبر 1918 بين جيش القوقاز الإسلامي العثماني المؤلف من 14,000 فرد من الأتراك والمتطوعين الآذر والداغستانيين ضد جيش باكو.
Pertempuran Baku
Pertempuran Baku (, (, ), juga disebut sebagai Pertahanan Baku ) pada September 1918 adalah pertempuran terakhir pada Kampanye Kaukasus, tetapi merupakan fase awal Perang Armenia-Azerbaijan. Angkatan Bersenjata Islam Kesultanan Utsmaniyah-Republik Demokratik Azerbaijan-Dagestan, dipimpin oleh Nuri Pasha, menaklukan koalisi pasukan Britania Raya, Republik Demokratik Armenia, dan Rusia Putih yang dipimpin oleh Lionel Dunsterville.
Erdbeben von Olot (15. Jahrhundert)
Das Pyrenäengebiet gilt als seismisch aktive Zone. Im Laufe der Geschichte wurden immer wieder Beben um den Pyrenäenkamm herum berichtet. Der spanische Historiker Jeronimo Zurita erwähnt ein großes Beben vom 2. Februar 1373 in der Grafschaft Ribagorça mit starken Verwüstungen und vielen Toten. Zu Ende des ersten Drittels des 15. Jahrhunderts – genauer von 1427 bis 1429 – kulminierte das seismische Geschehen in einer Serie von Erdbeben in der Gegend von Olot.
Terratrèmol de Catalunya de 1428
El terratrèmol del 2 de febrer de 1428, conegut popularment com el "terratrèmol de la candelera", tingué l'epicentre situat prop de Camprodon. El moviment va assolir una intensitat de 9 i una magnitud de 6.5.
Séisme du 2 février 1428 en Catalogne
Le séisme de 1428 en Catalogne est un séisme d'intensité VIII-IX sur l'échelle MSK et de magnitude 6,5 ayant eu lieu le . Il est aussi connu sous le nom de séisme de la Chandeleur. C'est le séisme le plus fort de mémoire d'homme dans les Pyrénées
1428 Catalonia earthquake
The Catalan earthquake of 2 February 1428, known in Catalan as the "" because it took place during Candlemas, struck the region of Catalonia, especially Roussillon, with an epicentre near Camprodon. The earthquake was one of a series of related seismic events that shook Catalonia in a single year. Beginning on 23 February 1427, tremors were felt in March, April, 15 May at Olot, June, and December. They caused relatively minor visible damage to property, notably to the monastery of Amer; but they probably caused severe weakening of building infrastructure. This would account for the massive and widespread destruction that accompanied the subsequent 1428 quake.
Terremoto de Cataluña de 1428
El terremoto de Cataluña del 2 de febrero de 1428, conocido en catalán como "terratrèmol de la candelera" debido a que tuvo lugar durante la Candelaria, azotó la región de Cataluña, sobre todo el Rosellón y el norte en general, con el epicentro cerca de Camprodón, en los Pirineos. El sismo fue una serie de eventos sísmicos asociados que sacudió a Cataluña en un solo año. A partir del 23 de febrero de 1427, los temblores se sintieron en marzo, abril, 15 de mayo en Olot, en junio y en diciembre.
Russlandfeldzug Karls XII.
Der Russlandfeldzug Karls XII. vom 28. Januar (greg.) 1708 bis zum 21. Juli (greg.) 1709 im Großen Nordischen Krieg, war der gescheiterte Versuch des schwedischen Königs Karls XII., Moskau zu erobern und Russland den Frieden zu diktieren. Stattdessen verloren die Schweden die entscheidende Schlacht bei Poltawa in der Ukraine und die weitere Initiative im Krieg, den Schweden schließlich bis 1721 vollständig verlor.
Русский поход Карла XII
Русский поход Карла XII — начат летом 1708 года шведским королём в ходе Северной войны с целью разгрома русской армии, свержения русского царя Петра I и расчленения Русского царства. Закончился разгромом шведской армии под Полтавой а и пленением остатков армии под Переволочной а.
Campanya russa de Carles XII
La Campanya russa de Carles XII de Suècia fou l'ofensiva que el monarca suec llençà contra Rússia en el marc de la Gran Guerra del Nord. La invasió començà quan Carles XII creuà el Vístula l'u de gener de 1708, i finalitzà quan els suecs foren derrotats a la Batalla de Poltava el 8 de juliol de 1709, encara que Carles continuà sent una amenaça militar pels russos durant el seu exili a l'Imperi Otomà.
Swedish invasion of Russia
The invasion of Russia by Charles XII of Sweden was a campaign undertaken during the Great Northern War between Sweden and the allied states of Russia, Poland, and Denmark. The invasion began with Charles's crossing of the Vistula on 1 January 1708, and effectively ended with the Swedish defeat in the Battle of Poltava on 8 July 1709, though Charles continued to pose a military threat to Russia for several years while under the protection of the Ottoman Turks.
Invasión sueca de Rusia (1708-1709)
La invasión sueca de Rusia fue una ofensiva militar del monarca sueco, Carlos XII, durante la gran guerra del Norte. La invasión fue motivada por la rápida alianza de Rusia con otros estados enemigos del Imperio sueco, como Sajonia (Tratado de Thorn) o Dinamarca-Noruega (Tratado de Copenhague (1709)). Carlos XII, sabiendo que las fuerzas rusas aún no se habían recuperado de las derrotas en los primeros compases de la guerra, decidió cruzar el Vístula el 1 de enero de 1708. La campaña finalizó con la derrota de las fuerzas suecas en la famosa batalla de Poltava.
Schlacht von Málaga
Die Schlacht von Málaga fand Anfang Februar 1937 während des Spanischen Bürgerkriegs statt und war der Höhepunkt einer kombinierten Offensive der nationalen und italienischen Kräfte auf Seiten Francos, um die von den Republikanern kontrollierte Provinz Málaga unter ihre Kontrolle zu bringen. Die marokkanischen Kolonialtruppen und die Panzer des gerade erst eingetroffenen italienischen Corpo Truppe Volontarie erzwangen bereits nach einer Woche die Kapitulation der republikanischen Truppen in Málaga.
Малагская операция
Битва при Малаге () — кульминация январско-февральского наступления совместных итальянско-националистских сил для захвата порта Испанской Республики Малаги во время Гражданской войны в Испании. Участие марокканцев и итальянских танков из недавно прибывшего итальянского экспедиционного корпуса привело к полному разгрому республиканской армии и сдаче Малаги менее, чем за неделю.
Battaglia di Málaga
La battaglia di Málaga è stata un'offensiva franchista, avvenuta nel febbraio 1937, volta a prendere il controllo della provincia di Málaga. Ai franchisti si aggiunse per la prima volta il Corpo truppe volontarie italiane, che fu determinante nella vittoria golpista.
Batalha de Málaga (1937)
A Batalha de Málaga foi o ponto culminante de uma ofensiva no início da Guerra Civil Espanhola de 1937, por parte dos nacionalistas Italianos para eliminar a Segunda República Espanhola da província de Málaga durante a Guerra Civil Espanhola. A participação de marroquinos e tanques italianos do recentemente chegado Corpo Truppe Volontarie resultou em uma derrota completa do Exército Republicano Espanhol e a capitulação de Málaga em menos de uma semana.
Batalla de Màlaga (1937)
La batalla de Màlaga va ser la culminació d'una ofensiva a principis de 1937 per una força combinada de nacionalistes i italians per arrabassar el control de la província de Màlaga als republicans durant la Guerra Civil espanyola. La participació de regulars marroquins i tancs italians del nouvingut " Corpo Truppe Volontarie " va conduir a la retirada dels republicans i la capitulació de Màlaga en menys d'una setmana.
Slaget om Málaga
 Slaget om Málaga sto tidlig i februar 1937 under den spanske borgerkrig, og var avslutning på en nasjonalistisk offensiv i området. Slaget endte med at nasjonalistene erobret byen og kystlinjen fra Den andre spanske republikk.
Battle of Málaga (1937)
The Battle of Málaga was the culmination of an offensive in early 1937 by the combined Nationalist and Italian forces to eliminate Republican control of the province of Málaga during the Spanish Civil War. The participation of Moroccan regulars and Italian tanks from the recently arrived Corpo Truppe Volontarie resulted in a complete rout of the Spanish Republican Army and the capitulation of Málaga in less than a week.
Batalla de Málaga (1937)
La batalla de Málaga fue una ofensiva de principios de 1937 lanzada por una fuerza combinada del bando sublevado y los italianos del "Corpo Truppe Volontarie" para arrebatar el control de la provincia de Málaga a los republicanos durante la Guerra Civil Española. La participación de regulares marroquíes y tanques italianos del recién llegado "CTV" llevó a la retirada de los republicanos y la capitulación de Málaga en menos de una semana. La caída de la ciudad produjo uno de los mayores éxodos de civiles en la Guerra Civil, eclipsado por la posterior Masacre de la carretera Málaga-Almería.
Slaget om Málaga
 Slaget om Málaga i begyndelsen af februar 1937 under den spanske borgerkrig, var afslutningen på en nationalistisk offensiv i området. Slaget endte med at nationalisterne erobrede byen og kystlinjen fra den Anden spanske republik.
Kubanischer Militäreinsatz in Angola
Beim kubanischen Militäreinsatz in Angola intervenierte Kuba zwischen Herbst 1975 und Mai 1991 auf Seiten der angolanischen Befreiungsfront Movimento Popular de Libertação de Angola (MPLA). Dieses Eingreifen war ausschlaggebend dafür, dass sich die MPLA gegenüber den konkurrierenden Befreiungsbewegungen FNLA und UNITA durchsetzte, die erste Regierung des unabhängigen Angola stellte und sich anschließend im angolanischen Bürgerkrieg behauptete.
Кубинская интервенция в Анголу
Кубинская интервенция в Анголу () — военное вмешательство вооружённых сил Кубы в гражданскую войну в Анголе в ноябре 1975 года.
Operación Carlota
Operación Carlota è il nome in codice dell'operazione militare delle Forze armate rivoluzionarie di Cuba che a partire dal novembre 1975 intervennero in Angola per supportare il MPLA, fautore di uno stato comunista nella nuova nazione africana nata dopo la fine del colonialismo portoghese, contro i movimenti politici rivali supportati dal Sudafrica e dagli Stati Uniti.
Кубинська інтервенція в Анголу
Кубинська інтервенція в Анголу (кодова назва «"Карлота"») розпочалася 5 листопада 1975 р., коли Куба направила бойові війська на підтримку комуністичного Народного руху за визволення Анголи.
Operação Carlota
A intervenção cubana em Angola (com o nome de código, Operação Carlota) teve início a 5 de novembro de 1975, quando Cuba enviou tropas de combate em apoio ao Movimento Popular de Libertação de Angola (MPLA), de alinhamento comunista, contra a União Nacional para a Independência Total de Angola (UNITA) e a Frente Nacional de Libertação de Angola (FNLA), pró-ocidente. A intervenção teve lugar após a eclosão da Guerra Civil Angolana, que ocorreu depois da concessão da independência à antiga colónia portuguesa após a Guerra da Independência de Angola. A guerra civil tornou-se rapidamente uma guerra por procuração entre o Bloco de Leste, liderado pela União Soviética, e o Bloco ocidental, liderado pelos Estados Unidos. A África do Sul e os Estados Unidos apoiaram a UNITA e a FNLA, enquanto as nações comunistas apoiaram o MPLA. 4.000 tropas cubanas ajudaram a fazer recuar um avanço de três frentes pelas SADF e tropas zairenses, apoiadas por mercenários estrangeiros.  Mais tarde, 18.000 tropas cubanas derrotaram a FNLA, no norte, e a UNITA, no sul. Separatistas da Frente para a Libertação do Enclave de Cabinda (FLEC) combateram os cubanos, mas foram derrotados. Em 1976, os militares cubanos em Angola atingiram 36.000 soldados. Após a retirada do Zaire e da África do Sul (março de 1976), as forças cubanas permaneceram em Angola para apoiar o governo do MPLA contra a UNITA na continuação da guerra civil. A África do Sul passou a década seguinte a lançar bombardeamentos e ataques à mão armada a partir das suas bases na África do Sudoeste para o sul de Angola, enquanto a UNITA se envolvia em emboscadas, atropelamentos e assédio a unidades cubanas.
Intervenció cubana a Angola
La intervenció cubana a Angola es va produir durant els primers anys de la Guerra Civil angolesa. Al novembre de 1975, a la vigília de la independència d'Angola, Cuba va iniciar una gran intervenció militar en suport del Moviment Popular per a l'Alliberament d'Angola (MPLA), d'orientació marxista-leninista contra la intervenció de la Sud-àfrica de l'apartheid que donava suport als grups rivals Front Nacional d'Alliberament d'Angola (FNLA) i UNITA, que també gaudien del suport del Zaire i, en menor mesura, dels Estats Units. A finals de 1975 l'exèrcit cubà a Angola tenia més de 25.000 efectius. Després de la retirada del Zaire i Sud-àfrica, les forces cubanes van romandre a Angola per recolzar el govern del MPLA contra UNITA en la Guerra Civil angolesa.
Cuban intervention in Angola
The Cuban intervention in Angola (codenamed Operation Carlota) began on 5 November 1975, when Cuba sent combat troops in support of the communist-aligned People's Movement for the Liberation of Angola (MPLA) against the pro-western National Union for the Total Independence of Angola (UNITA) and National Liberation Front of Angola (FNLA). The intervention came after the outbreak of the Angolan Civil War, which occurred after the former Portuguese colony was granted independence after the Angolan War of Independence. The civil war quickly became a proxy war between the Eastern Bloc led by the Soviet Union and the Western Bloc led by the United States. South Africa and the United States backed UNITA and the FNLA, while communist nations backed the MPLA.
Operación Carlota
La Operación Carlota es el nombre de la misión militar de Cuba en el marco de la lucha por la independencia angoleña. Comenzó en noviembre de 1975 con el transporte desde La Habana en Cuba hasta Luanda (Angola) el primer contingente de soldados cubanos, y terminó en 1991 con la salida del último soldado cubano. Toma su nombre de una esclava negra que lideró dos sublevaciones de esclavos en Cuba.
Aragonoffensive
Die Aragonoffensive fand während des Spanischen Bürgerkriegs nach der Schlacht von Teruel statt.
Ofensiva de Aragão
A Ofensiva de Aragão foi uma importante campanha militar durante a Guerra Civil Espanhola, que teve inicio logo após a Batalha de Teruel. A ofensiva que começou em 7 de Março de 1938 e terminou em 19 de Abril de 1938, esmagou as forças Republicanas invadindo Aragão e conquistando partes da Catalunha e do Levante.
Ofensiva d'Aragó
L'Ofensiva d'Aragó de la Guerra Civil espanyola va ser una campanya del bàndol nacional iniciada amb prou feines tres setmanes després de finalitzar les hostilitats de la Batalla de Terol. Aquesta ofensiva va començar el 7 de març de 1938 i va concloure el 19 d'abril del mateix any. El resultat de l'ofensiva va significar un cop dur a les forces republicanes de l'Exèrcit de Llevant i va partir en dues parts el territori sota administració de la Segona República Espanyola.
Offensive d'Aragon
L'offensive d'Aragon est une campagne militaire menée par les troupes nationalistes contre les forces républicaines lors de la guerre d'Espagne. Elle commença le par la rupture du front d'Aragon sur toute sa longueur, de Teruel aux Pyrénées. Elle se termina le , par une victoire des nationalistes qui avaient repoussé les républicains et avancé jusqu'en Catalogne et au Levant.
Aragon Offensive
The Aragon Offensive was an important military campaign during the Spanish Civil War, which began after the Battle of Teruel. The offensive, which ran from March 7, 1938, to April 19, 1938, smashed the Republican forces, overran Aragon, and conquered parts of Catalonia and the Levante.
Ofensiva de Aragón
La ofensiva de Aragón fue una importante campaña militar de la guerra civil española iniciada apenas tres semanas después del fin de las hostilidades de la batalla de Teruel y llevada a cabo por las tropas del Ejército Franquista.
Kertsch-Feodossijaer Operation
Die Kertsch-Feodossijaer Operation () war eine Operation der Roten Armee im Zweiten Weltkrieg, die vom 25. Dezember 1941 bis zum 2. Januar 1942 dauerte. Sie hatte zur Folge, dass die Halbinsel Kertsch auf der Krim kurzzeitig von sowjetischen Truppen zurückerobert werden konnte.
קרב קרץ'
קרב קרץ' התחיל בדצמבר 1941 ונמשך עד מאי 1942. בתחילת הקרב הצליחו כוחות הצבא האדום לבצע נחיתה מוצלחת באזור המזרחי של חצי האי קרים ולהתבסס באזור. אך בהמשך הם הובסו על ידי הגרמנים, והכוחות פונו תוך השארת שבויים רבים וציוד צבאי רב. כתוצאה מהכישלון הסובייטי, הארמייה ה-11 של הוורמאכט יכלה להתרכז בהמשך מצור סבסטופול.
Керченско-Феодосийская десантная операция
Керченская десантная операция (Керченская-Феодосийская десантная операция) — крупная десантная операция советских войск на Керченском полуострове зимой 1941 года проведённая силами Черноморского флота и Закавказского фронта. Операция проходила с 26 декабря 1941 года по 2 января 1942 года. В ходе операции была освобождена от немецко-румынских войск территория Керченского полуострова, где впоследствии были сосредоточены три советские армии и был создан новый Крымский фронт. Его целью было деблокировать осаждённый Севастополь, разгромить войска 11-й армии и создать условия для полного освобождения Крыма. Однако дальнейшие наступательные действия Крымского фронта были неудачными, а в мае 1942 года в ходе немецкого наступления его войска потерпели жестокое поражение, а их остатки отброшены через Керченский пролив, что облегчило вермахту летнее наступление на Кавказ.
Керченско-Феодосийска операция
Керченско-Феодосийската операция от 26 декември 1941 до 19 май 1942 година е военна операция в района на градовете Керч и Феодосия в Крим на Източния фронт на Втората световна война.
Battaglia della penisola di Kerč'
La battaglia della penisola di Kerč' si svolse tra il dicembre 1941 e il maggio 1942 nel corso dei più vasti eventi del fronte orientale della seconda guerra mondiale.
Керченсько-Феодосійська десантна операція
Ке́рченсько-Феодосі́йська деса́нтна опера́ція (26 грудня 1941 — 15 травня 1942) — морська десантна операція радянських військ у початковий період Другої світової війни на території України. Попри первинний успіх, операція закінчилася повним розгромом: три радянські армії були оточені та розбиті. Загальні втрати склали понад 300 тис. осіб, включаючи близько 170 тисяч полонених, а також значна кількість важкого озброєння.