adithya7/xlel_wd_dictionary huggingface dataset:
Okkupasjonen av Al-Haram i 1979
Okkupasjonen av Al-Haram begynte da flere hundre bevæpnede religiøse opprørere inntok og tok kontroll over Al-Haram (også kjent som den store moskeen) i Mekka om morgenen 20. november 1979. Angriperne krevde at Saudi-Arabias kongehus måtte avsettes. Al-Haram er den største moskeen i verden og omgir islams helligste sted, kaba. Det var 50.000-100.000 bedende muslimer til stede. Moskeen ble frigjort etter to ukers kamp, og de fleste opprørerne ble drept i kamp eller henrettet. De offentlige henrettelsene av over 60 personer var de til da mest omfattende i Saudi-Arabias historie.
1979 Kâbe Baskını
1979 Kâbe Baskını, 20 Kasım 1979 tarihinde başlayan ve 4 Aralık 1979 tarihine kadar devam eden, Kâbe'de gerçekleşen silahlı çatışma.
Prise de la Grande Mosquée de La Mecque
La prise de la Grande Mosquée est la prise d'otages par des fondamentalistes islamistes et opposants à la famille royale saoudienne, de la mosquée Al-Masjid al-Haram, à La Mecque (Arabie saoudite), le . Ce coup de force ébranle le monde musulman puisqu'il se déroule dans le lieu le plus saint de l'islam et que, si la plupart des pèlerins ont regagné leur domicile à la suite du hajj (pèlerinage) qui s'est terminé trois semaines plus tôt, sont à l'intérieur de l'enceinte. Sur place, les rebelles, peu soucieux de devoir surveiller les , en retiennent près de 130. Par la suite, un nombre important de membres des forces de sécurité saoudiennes et d'islamistes sont tués dans la bataille que les forces de l'ordre livrent pour récupérer le contrôle du site.
Grand Mosque seizure
The Grand Mosque seizure occurred during November and December 1979 when extremist insurgents calling for the overthrow of the House of Saud took over Masjid al-Haram, the holiest mosque in Islam, in Mecca, Saudi Arabia. The insurgents declared that the Mahdi (the "redeemer of Islam") had arrived in the form of one of their leadersMohammed Abdullah al-Qahtaniand called on Muslims to obey him. For nearly two weeks Saudi Special Forces, advised by Pakistani commandos, fought pitched battles to reclaim the compound.
Incidente de la Gran Mezquita
El incidente de la Gran Mezquita o toma de la Gran Mezquita —llamada Másyid al-Haram y ubicada en La Meca (Arabia Saudita)—, fue un atentado terrorista que se prolongó por dos semanas, entre noviembre y diciembre de 1979, durante un momento crítico para el régimen de la familia Sa‘ud, que entonces se encontraba amenazado tanto por movimientos locales como regionales.
Obsazení Velké mešity
Obsazení Velké mešity (arabsky حادثة الحرم المكي) bylo dvoutýdenní obsazení Velké mešity v Mekce povstalci v listopadu a prosinci 1979. Cílem povstalců bylo svržení vlády rodu Saúdů v Saúdské Arábii. Povstalci prohlásili jednoho ze svých vůdců mahdím a vyzvali muslimy celého světa, aby jej poslouchali. Obsazení skončilo vojenským zásahem, připraveným důstojníky GIGN a vykonaným s pomocí pákistánských zvláštních jednotek. Během celého incidentu bylo podle úředních zpráv zabito přibližně 255 poutníků, povstalců a vojáků a 560 jich bylo zraněno. 9. ledna 1980 bylo 63 zajatých povstalců veřejně popraveno na náměstích celkem osmi saúdských měst. Saúdský režim se v odpověď na incident více islamizoval a muslimští duchovní získali v Saúdské Arábii více pravomocí.
حادثة الحرم المكي 1979
حادثة الحرم المكي بدأت أحداثها فجر يوم 1 محرم 1400 الموافق 20 نوفمبر 1979، حين استولى أكثر من 200 مسلح على الحرم المكي وهو من مقدسات المسلمين، مدعين ظهور المهدي المنتظر، وذلك إبان عهد الملك خالد بن عبد العزيز. هزت العملية العالم الإسلامي برمته، فقد وقعت مع فجر أول يوم في القرن الهجري الجديد، وتسببت بسفك للدماء في باحة الحرم المكي، وأودت بحياة مصلين مدنيين، ورجال أمن، ومسلحين متحصنين داخل الحرم. الكثير من المسلمين شجبوها وأنكروها ووقفوا ضدها.
Kazany elfoglalása
Kazany elfoglalása egy 1552. szeptember 2. és október 13. között zajlott ostrom során következett be. A várost, amely a Kazanyi Kánság székhelye volt Rettegett Iván orosz cár csapatai vették be, ezzel megdöntve az 1438 óta fennálló tatár kánságot. Kazany elestével a keleti és orosz terjeszkedés számára megszűnt a legfőbb akadály, s Iván további hódításokhoz teremtett előfeltételeket. Így vált lehetővé uralkodása végén Szibéria meghódítása is.
Verovering van Kazan
De Verovering van Kazan (Russisch: Осада Казани; "Osada Kasani") was het laatste onderdeel van de oorlogen tussen het grootvorstendom Moskou en het kanaat Kazan. De Russische legers veroverden Kazan na een beleg en de stad werd geplunderd en vernietigd. De gebieden van Kazan werden ingelijfd door Rusland. Het zou tot 1558 duren voordat de laatste Wolga-Tataren in het gebied werden verslagen en de Kazanoorlog werd beëindigd.
Взятие Казани
Осада и взятие Казани — один из завоевательных походов, предпринятый Иваном Грозным в 1552 году для укрепления восточных границ и расширения территории Российского государства, который стал логическим завершением третьего Казанского похода (июнь—октябрь 1552 года) Ивана Грозного и положил конец существованию Казанского ханства как самостоятельного государства, после этого оно вошло в состав Русского государства. Осада 1552 года была пятой по счёту после целого ряда осад, предпринятых русскими войсками в 1487, 1524, 1530 и 1550 годах, и открыла России путь по Волге, создав предпосылки для последующего завоевания и Астраханского ханства.
Kazanin piiritys
Kazanin piiritys oli piiritystaistelu, jossa tsaari Iivana IV Julman johtama Venäjän armeija valtasi Kazanin kaanikunnan pääkaupungin Kazanin. Piiritys kesti elokuusta lokakuuhun vuonna 1552.
Obleganje Kazana
Obleganje Kazana je bila odločilna bitka v Rusko-Kazanskih vojnah. Kljub padcu Kazana se je upor še vedno nadaljeval. Gverilska vojna se je dokončno končala leta 1566.
Обсада на Казан
Обсадата на Казан слага край на Руско-казанските войни. Последвало я фактически и юридически край на съществуването на Казанското ханство.
Assedio di Kazan'
L'assedio di Kazan' del 1552 fu l'atto conclusivo delle Guerre russo-kazane.
Захоплення Казані 1552
Облога і захоплення Казані — один із завойовницьких походів, здійснений Іваном Грозним у 1552 році для розширення території Московського царства, який став логічним завершенням третього Казанського походу (червень—жовтень 1552 року) Івана Грозного і поклав кінець існуванню Казанського ханства як самостійної держави. Після цього воно увійшло до складу Московського царства. Облога 1552 року була п'ятою за рахунком після цілого ряду облог, здійснених московськими військами в 1487, 1524, 1530 та 1550 роках.
Prise de Kazan
Le siège et la prise de Kazan () ont été l'objectif d'une campagne militaire entreprise entre juin et octobre 1552 par Ivan le Terrible pour étendre le territoire du tsarat de Russie.
Siege of Kazan
The Siege of Kazan in 1552 was the final battle of the Russo-Kazan Wars and led to the fall of the Khanate of Kazan. Conflict continued after the fall of Kazan, however, as rebel governments formed in Çalım and Mişätamaq, and a new khan was invited from the Nogais. This guerrilla war lingered until 1556.
Asedio de Kazán
El asedio de Kazán de 1552 fue la batalla final de las guerras ruso-kazanesas y el fin del Kanato de Kazán. Aun así, la lucha continuó después de la caída de Kazán, con rebeliones en Çalım y Mişätamaq y pretendientes al kanato invitados en la corte Nogái. La guerrilla persistió hasta 1556.
A krími tatárok deportálása
A krími tatárok deportálása (krími tatár nyelven "Qırımtatar halqınıñ sürgünligi," ukrán nyelven "Депортація кримських татар," orosz nyelven "Депортация крымских татар"), más néven Sürgünlik (száműzetés) a krími tatárok ellen a szovjet kormány által 1944. május 18. és 20. között elkövetett etnikai tisztogatás és kulturális népirtás volt, amelynek során legkevesebb főt deportáltak. A deportálást Lavrentyij Pavlovics Berija, belügyi és állambiztonsági népbiztos, az NKVD főnöke rendelte el Joszif Visszarionovics Sztálin nevében. Három nap leforgása alatt a NKVD marhavagonokban deportálta a nőket, gyermekeket, öregeket, de a Szovjetunió Kommunista Pártja és a Munkás-paraszt Vörös Hadsereg tagjait is, elsősorban az Üzbég Szovjet Szocialista Köztársaságba, több ezer kilométeres távolságra. A krími tatárok egyike volt azoknak a nemzetiségeknek, amelyek áldozatául estek Sztálin áttelepítési politikájának.
クリミア・タタール人追放
クリミア・タタール人追放（）とは、クリミア・タタール人とトルコ人が、第二次世界大戦中にソビエト連邦の最高指導者ヨシフ・スターリンによって独ソ戦での対独協力の嫌疑をかけられ、クリミア半島から追放された出来事を言う。
Дэпартацыя крымскіх татар
Дэпартацыя крымскіх татар — прымусовае высяленне крымскататарскага насельніцтва Крымскай АССР, праведзенае НКУС 18 мая 1944 года. Афіцыйна прычынай дэпартацыі называлася супрацоўніцтва некаторых крымскіх татар з Нацысцкай Германіяй падчас Другой сусветнай вайны. У 1989 годзе дэпартацыя была прызнана Вярхоўным Саветам СССР незаконнай і злачыннай. 12 лістапада 2015 Вярхоўная Рада Украіны прызнала дэпартацыю з Крыма ў 1944 годзе генацыдам крымчан і абвясціла 18 мая Днём памяці ахвяр генацыду крымскататарскага народа.
גירוש הטטרים מקרים
גירוש הטטרים מקרים (בטטרית של קרים: Sürgünlik) הוא טרנספר של בני העם הטטרי מחצי האי קרים שבוצע בשנת 1944, לאחר שחרור חצי האי על ידי הכוחות הסובייטים בזמן מלחמת העולם השנייה. הגירוש נחשב לצעד ענישה קולקטיבי על שיתוף פעולה של הטטרים המקומיים עם קומיסריון הרייך באוקראינה בין השנים 1942–1943. בקרב סטלינגרד השתתפו טטרים לצד כוחות גרמניה הנאצית. הם השתמשו במקלעי שלל סובייטיים והיו גאים מאוד על כל טנק סובייטי שפגעו בו. בסך הכל גורשו כ-230,000 איש, בעיקר לרפובליקה הסובייטית האוזבקית. בהליך זה גורשה קהילת הטטרים כולה, אשר היוותה חמישית מאוכלוסיית חצי האי, וכן חלקים קטנים מהקהילה הבולגרית והיוונית.
Депортация крымских татар
Депорта́ция кры́мских тата́р () — насильственное выселение крымских татар из Крыма в Узбекистан и соседние районы Казахстана и Таджикистана; небольшие группы были также отправлены в Марийскую АССР и ряд других регионов РСФСР. Депортация была проведена Народным комиссариатом внутренних дел СССР 18—20 мая 1944 года по решению Государственного комитета обороны за подписью его председателя И. В. Сталина, а закончена 4 июня 1944 года.
Krimin tataarien karkottaminen
Krimin tataarien karkottaminen (krimintataariksi "Qırımtatar halqınıñ sürgünligi") oli 18.–20. toukokuuta 1944 tapahtunut Krimin tataarien etninen puhdistus Krimillä.
Депортация на кримските татари
Депортацията на кримските татари (на кримскотатарски "Qırımtatar sürgünligi"; ; ) е етническо прочистване на 191 044 кримски татари от Крим през май 1944 г.
Deportazione dei tatari di Crimea
La deportazione dei tatari di Crimea (in lingua tatara crimeana: "qırım tatarları sörgene") organizzata per ordine di Iosif Stalin nel 1944 verso la RSS Uzbeka come punizione collettiva per il presunto collaborazionismo con il regime nazista della Reichskommissariat Ukraine tra il 1942 e il 1943.
Депортація кримських татар
Депортація кримських татар (, частіше — "Sürgün") — геноцид, складовою частиною якого було насильницьке виселення кримськотатарського народу з його історичної батьківщини — з Криму, здійснене упродовж 18–21 травня 1944 року, а прибуття ешелонів закінчилося 4 червня 1944-го; один зі злочинів радянського тоталітарного режиму. Етнічну чистку здійснено відомством держбезпеки СРСР за наказом Йосипа Сталіна і постановою Державного комітету оборони СРСР від 11 травня 1944 року . Усього, згідно з офіційними даними, у віддалені регіони Радянського Союзу — від північного Передуралля до республік Середньої Азії — було депортовано 191 044 кримських татар, а за даними самоперепису, проведеного Національним рухом кримських татар, — 423 100 . Під час виселення і в перші роки після нього загинуло від 27 %, згідно з офіційними даними НКВС, до 46,2 % депортованих або від третини до приблизно половини народу .
克里米亚鞑靼人强制流放
克里米亚鞑靼人強制流放（，意指「流放」）是指1944年斯大林以他们与纳粹党勾结为由把克里米亚鞑靼人流放至中亚与西伯利亚一带。
Deportação dos tártaros da Crimeia
A Deportação dos tártaros da Crimeia (tártaro "Qırımtatar sürgünligi"; ucraniano "Депортація кримських татар"; russo "Депортация крымских татар") foi um processo de limpeza étnica de mais de 191 mil Tártaros da Crimeia, que aconteceu entre 18 e 20 de maio de 1944. Foi executado por Lavrentiy Beria, chefe da segurança nacional e polícia secreta soviética, seguindo ordens de Joseph Stalin. Entre os tártaros, é conhecida como "Sürgünlik" ("exílio").
Deportació dels tàtars de Crimea
Es coneix com a Sürgünlik ("exili" en tàtar de Crimea) la deportació dels tàtars de Crimea el 1944 a la República Socialista Soviètica de l'Uzbekistan.
Kırım Tatar Sürgünü
Kırım Tatar sürgünü (Kırım Tatarcası: Qırımtatar halqınıñ sürgünligi veya Sürgünlik), Sovyet hükümeti tarafından yürütülen ve Joseph Stalin adına hareket eden Sovyet Milli Güvenlik ve gizli polis Başkanı Lavrentiy Beria tarafından organize edilen 18-20 Mayıs 1944'te en az 191.044 (diğer kaynaklara göre 423,100) Kırım Tatarının etnik temizliği ve kültürel soykırımıydı. Üç gün içinde NKVD, çoğunlukla kadınları, çocukları, yaşlıları, hatta komünistleri ve Kızıl Ordu üyelerini, bin kilometre uzaklıktaki Özbek SSC'ye sınır dışı etmek için sığır trenleri kullandı. Kırım Tatarları, Stalin'in Sovyetler Birliği'ndeki nüfus transferi politikası tarafından kapsanan birkaç etnik gruptan biriydi.
Sự kiện trục xuất người Tatar Krym
Sự trục xuất người Tatar Krym (Tiếng Tatar Krym: "Qırımtatar sürgünligi"; Tiếng Nga: "Депортация крымских татар"; tiếng Ukraina: "Депортація кримських татар"), là một trong những chiến dịch thanh trừng sắc tộc vào năm 1944 ở Liên Xô khi có tới gần 200.000 người Người Tatar Krym bị trục xuất một cách tàn bạo khỏi Bán đảo Krym vào năm 1944. Được tiến hành bởi Lavrentiy Pavlovich Beriya, người đứng đầu lực lượng an ninh và cảnh sát mật Xô viết dưới chỉ đạo của Iosif Vissarionovich Stalin, trong ba ngày, Beriya và Bộ Dân ủy Nội vụ đã sử dụng các đoàn tàu chở gia súc chuyên chở phụ nữ, trẻ em, người già, những thủ lĩnh cộng sản và binh lính Xô viết, tới nước Cộng hòa Xã hội chủ nghĩa Xô viết Uzbekistan cách hàng trăm nghìn km. Họ là một trong số 10 sắc tộc nằm trong chính sách thanh lọc của Stalin.
Déportation des Tatars de Crimée
La déportation des Tatars de Crimée est une opération planifiée par le gouvernement de l'Union soviétique et exécutée en 1944 sur les ordres de Staline et Beria. Expulsés de la Crimée, les Tatars ont majoritairement été déportés vers la République socialiste soviétique d'Ouzbékistan. En tatar de Crimée, cet évènement est appelé « "" », qui signifie « exil ».
Wysiedlenie Tatarów krymskich w 1944 roku
Wysiedlenie Tatarów krymskich w 1944 roku (krym.tat. "Sürgünlik", wygnanie) – wielka stalinowska akcja deportacyjna, zorganizowana w maju 1944 roku na Krymie. Miała być zbiorową karą dla narodu za współpracę Tatarów krymskich z Niemcami, która miała miejsce w czasie II wojny światowej.
Deportation of the Crimean Tatars
The deportation of the Crimean Tatars (, Cyrillic: Къырымтатар халкъынынъ сюргюнлиги) or the Sürgünlik ("exile") was the ethnic cleansing and cultural genocide of at least 191,044 Crimean Tatars in 18–20 May 1944 carried out by the Soviet government, ordered by Lavrentiy Beria, head of the Soviet state security and secret police, acting on behalf of Joseph Stalin. Within three days, the NKVD used cattle trains to deport mostly women, children, the elderly, even Communists and members of the Red Army, to mostly the Uzbek SSR, several thousand kilometres away. They were one of the several ethnicities who were encompassed by Stalin's policy of population transfer in the Soviet Union.
Deportación de los tártaros de Crimea
La deportación de los tártaros de Crimea, conocido en Crimea como Sürgünlik ("exilio" en tártaro de Crimea) fue el traslado forzoso de los tártaros de Crimea en 1944 a la República Socialista Soviética de Uzbekistán y otras repúblicas de la Unión Soviética bajo pretexto de su colaboración con las fuerzas nazis de ocupación durante la Segunda Guerra Mundial.
Deportace Krymských Tatarů
Deportace Krymských Tatarů byla v roce 1944 násilným přemístěním zhruba 230 000 osob tatarské národnosti z Krymu především do Uzbecké sovětské socialistické republiky. Josif Vissarionovič Stalin Tatary obvinil ze spolupráce s nacisty a nařídil deportaci, při které zemřelo hladem nebo na nemoci, jako přímý důsledek deportace, přes 100 000 lidí. Deportace probíhala v dobytčích vlacích.
ترحيل تتار القرم
ترحيل تتار القرم (في لغة تتار القرم: Qırımtatar halqınıñ sürgünligi؛ الأوكرانية: Депортація кримських татар؛ الروسية: Депортация крымских татар)، هو التطهير العرقي الذي نفّذه رئيس الأمن والشرطة السرية السوفييتية نيابةً عن جوزيف ستالين، لما لا يقل عن 191044 شخص من التتار بترحيلهم عن شبه جزية القرم في 18-20 أيار/مايو 1944.
Deportasi Tatar Krimea
Deportasi Tatar Krimea (Tatar Krimea: "Qırımtatar halqınıñ sürgünligi"; Rusia: "Депортация крымских татар"; Ukraina: "Депортація кримських татар") adalah pembersihan etnis yang berdampak terhadap setidaknya 191.044 orang Tatar dari Krimea pada tanggal 18-20 Mei 1944. Deportasi ini dilancarkan oleh Lavrentiy Beria, kepala polisi rahasia dan keamanan negara Soviet, yang bertindak atas nama Josef Stalin. Dalam waktu tiga hari, polisi rahasia NKVD menggunakan kereta-kereta ternak untuk mendeportasi orang-orang Tatar Krimea, termasuk wanita, anak-anak, lansia, dan bahkan komunis dan anggota Tentara Merah. Mereka dipindahkan secara paksa ke Uzbekistan yang terletak ribuan kilometer jauhnya. Mereka sendiri merupakan salah satu dari sepuluh suku bangsa yang terkena dampak kebijakan perpindahan populasi di Uni Soviet yang dicanangkan oleh Stalin.
Török portyázás Izlandon (1627)
Az Izland elleni hajókon történő rablótámadásokat (portyázását) Északnyugat-Afrikából érkezett, zömében arab, berber és részben török martalócok hajtották végre 1627 nyarán. A kalózhajók Algír és a marokkói Szale városaiból érkeztek, amelyek az Oszmán Birodalom vazallusai voltak. A török-arab kalózok három helyen intéztek támadást a szigeten, levágtak 50 helyi lakost, valamint közel 400 embert foglyul ejtettek és rabszolgának hurcoltak el. Ezzel szemben Emanuel d'Aranda francia szerző 800 elhurcolt személyről tesz említést egy 1666-ban kelt könyvében, állítását pedig egy Algériában élő izlandi rabszolga elbeszélésére alapozza.
Turkse ontvoeringen
De Turkse ontvoeringen (IJslands: "Tyrkjaránið") waren een reeks overvallen en gijzelnemingen die in de periode van 4 tot 19 juli 1627 plaatsvonden in IJsland. Zowel Austurland (de oostkust van het eiland) als de Vestmannaeyjareilanden in het zuiden kregen bezoek van vanuit Algiers opererende Barbarijse zeerovers van Nederlandse afkomst. Dat deze acties "Turkse" ontvoeringen genoemd werden, komt omdat Barbarije in de 17e eeuw nominaal onder Ottomaans gezag stond, en in het Noorden alles wat islamitisch was al snel als "Turks" omschreven werd.
Turkräden på Island 1627
Turkräden (Isländska: Tyrkjaránið) på Island 1627 var en serie händelser som utspelade sig vid kustbyarna på Island 1627. Räderna utspelade sig utanför Grindavík, Västmannaöarna och Hemön mellan 20 juni och 19 juli 1627. Tre skepp lade till vid kusten. Det var slavskepp som hade kommit från piratnästena i Algeriet och Tunisien för att ta med sig kristna slavar tillbaka till Medelhavet. Det piraterna gjorde var att döda alla som gjorde motstånd och ta framför allt kvinnor och barn som slavar. Byarna brändes sedan ner. Totalt togs 380 islänningar som slavar ner till barbareskstaterna. Detta var en av de mest berömda räderna under slavhandeln på Barbareskkusten.
Нападение турецких пиратов на Исландию
Нападение берберских пиратов на Исландию ( — турецкие похищения,  — Исландский поход или Поход на Исландию), — серия пиратских рейдов, совершённых 4—19 июля 1627 года. Нападению подверглась как восточная часть Исландии, так и южные острова Вестманнаэйяр. Сотни исландцев были похищены пиратами для продажи в рабство. Тех, кто оказывал сопротивление, жестоко убивали. Так как старые или больные рабы не имели ценности в государствах Варварского берега, стариков запирали в церковь, которую поджигали. Один из немногих сумевших вернуться из плена — священник Олаф Эгилссон — позже написал книгу об этих событиях.
Rapimenti turchi in Islanda
I rapimenti turchi (in islandese "Tyrkjaránið") furono una serie di incursioni schiaviste da parte dei corsari barbareschi avvenute in Islanda nell'estate del 1627. I corsari provenivano dalle città di Algeri (nell'odierna Algeria) e Salé (nell'odierno Marocco) e fecero le loro incursioni a Grindavík, nei fiordi orientali e a Vestmannaeyjar. Circa 50 persone rimasero uccise e quasi in 400 furono catturate e vendute nel mercato degli schiavi. Dai 9 ai 18 anni successivi ai rapimenti, venne infine pagato un riscatto per il ritorno di 50 persone.
Напад турецьких піратів на Ісландію
Напад берберських піратів на Ісландію (в Ісландії більш відомий як турецькі викрадення ), — серія піратських рейдів, здійснених 4-19 липня 1627 року. Нападу піддалася як східна частина Ісландії, так і південні острови Вестманнаяр. Сотні ісландців були викрадені піратами для продажу в рабство. Тих, хто чинив опір, жорстоко вбивали. Через те, що старі або хворі раби не мали цінності в державах Варварського берегу, старих замикали в церкві, яку підпалювали. Один з небагатьох, що зуміли повернутися з полону — священик Олаф Егілссон — пізніше написав книгу про ці події.
İzlanda Seferi
İzlanda Seferi ya da Türk Baskınları (İzlandaca: "Tyrkjaránið") Küçük Murat Reis komutasındaki Cezayir-Türk korsanları tarafından, 1627 yılında Atlas Okyanusu'ndaki İzlanda adasına yapılan denizaşırı harekâttır.
Enlèvements turcs en Islande
Les « enlèvements turcs » en Islande (en islandais : Tyrkjaránið ) sont une série de raids esclavagistes menés par une flotte de quatre bateaux, comprenant des pirates salétins ainsi qu'algérois en Islande entre le et le dans les villages de Grindavík sur la côte sud-ouest et de Berufjörður et Breiddalur dans les fjords de l’est et les îles Vestmann au large de la côte sud. Ils feront de (la population de l’Islande était à l’époque estimée à environ ). Cet épisode est exceptionnel à la fois parce qu'il s'agit de la seule attaque sur l'Islande ayant fait des morts et au regard du nombre de témoignages l'ayant relaté "a posteriori".
Turkish Abductions
The Turkish Abductions () were a series of slave raids by pirates from Northwest Africa that took place in Iceland in the summer of 1627.
Secuestros turcos
Los secuestros turcos (), fueron raptos por parte de piratas berberiscos, para conseguir esclavos, que tuvieron lugar en Islandia entre el 20 de junio y el 19 de julio de 1627. Piratas de Marruecos y Argelia, bajo el mando del pirata renegado holandés Murat Reis, asaltaron el pueblo de Grindavík en la costa suroeste, Berufjörður y Breiðdalur en la Región Oriental (al este de los Fiordos), y Vestmannaeyjar (islas frente a la costa sur). Capturaron cerca de 400 personas para vender como esclavos.
58. Grammy-gála
Az 58. Grammy-gála megrendezésére 2016. február 15-én került sor a Los Angeles-i Staples Centerben. A műsort a CBS tévécsatorna közvetítette. A showt összesen 24,9 millió néző követte nyomon.
58e Grammy Awards
De 58e uitreiking van de jaarlijkse Grammy Awards vond plaats in Los Angeles in het Staples Center op maandag 15 februari 2016. De hoofdshow werd uitgezonden door de Amerikaanse tv-zender CBS en werd gepresenteerd door rapper LL Cool J. De Grammy's werden in 83 categorieën uitgereikt. De nominaties werden op 7 december 2015 bekendgemaakt.
Grammy Awards 2016
Am 15. Februar 2016 wurde zum 58. Mal der wichtigste US-amerikanische Musikpreis, der Grammy, vergeben. Traditionell fand die Verleihung der Grammy Awards 2016 im Staples Center von Los Angeles statt. Mit der Auszeichnung werden Musiker, Liedautoren und weitere erfolgreiche Akteure im Musikgeschäft ausgezeichnet. Grundlage waren Veröffentlichungen zwischen dem 1. Oktober 2014 und dem 30. September 2015. Die Nominierungen wurden am 6. Dezember 2015 bekanntgegeben.
טקס פרסי גראמי ה-58
טקס פרסי גראמי ה-58 התקיים ב-15 בפברואר 2016 בסטייפלס סנטר בלוס אנג'לס. הטקס עסק בהישגים הבולטים של תעשיית המוזיקה העולמית מ-1 באוקטובר 2014 ועד 30 בספטמבר 2015. טקס "טרום הטלוויזיה", המכונה רשמית כטקס הבכורה, בו הוענקו רוב הפרסים, נערך בתיאטרון מיקרוסופט. זה היה טקס פרסי גראמי ה-16 שהתקיים במרכז סטייפלס. בנוסף לכך, היה לטקס הראשון שהתקיים ב-15 בפברואר או אחרי, מאז שנת 2003. בניגוד לשנים קודמות, בהן נערך הטקס ביום ראשון, הטקס של שנת 2016 נערך ביום שני לראשונה כדי לנצל את סוף השבוע הארוך של יום הנשיאים האמריקאי. הטקס שודר בארצות הברית על ידי CBS.