adithya7/xlel_wd_dictionary huggingface dataset:
Втора персийска инвазия в Гърция
Втората персийска инвазия по време на гръко-персийските войни протича в периода 480 – 479 г. пр. Хр. под командването на цар Ксеркс. Тя е непосредствен, макар и временно отложен отговор на поражението, което персите претърпяват при първата си инвазия (492 – 490 г. пр. Хр.) в битката при Маратон, която слага край на опита на Дарий да покори гръцките полиси. След смъртта на Дарий неговият син Ксеркс подготвя в продължение на няколко години второ нахлуване, като събира огромна армия и флот. Гръцката съпротива се води от Древна Атина и Древна Спарта, към които се присъединяват около една десета от гръцките полиси; останалите запазват неутралитет или се подчиняват на персийската власт.
Seconda guerra persiana
La seconda guerra persiana è stata il secondo tentativo di aggressione, invasione e conquista della Grecia ad opera dei Persiani, comandati da Serse I di Persia: si è svolta tra il 480 e il 479 a.C. all'interno del più vasto panorama delle guerre persiane, campagne militari aventi come ultimo scopo la sottomissione della Grecia all'impero achemenide.
Segona Guerra Mèdica
La Segona Guerra Mèdica va consistir en una invasió persa de l'Antiga Grècia, que va durar dos anys (480 - 478 aC), en el transcurs de les guerres mèdiques. Mitjançant aquesta invasió, el rei aquemènida Xerxes I pretenia conquerir tota Grècia. La invasió va ser una resposta directa, tot i que tardana, a la derrota a la Primera Guerra Mèdica (492-490 aC), concretament a la batalla de Marató. Aquesta batalla va acabar amb l'intent de Darios I de subjugar Grècia. Després de la mort d'aquest rei, el seu fill Xerxes va dedicar diversos anys a planificar la segona invasió, va reunir un enorme exèrcit i una flota nombrosa. Atenes i Esparta van liderar la resistència grega, a la qual es van sumar unes 70 polis. No obstant això, la majoria de les ciutats gregues van romandre neutrals, o bé es van sotmetre a Xerxes.
Yunanistan'a ikinci Pers saldırısı
Yunanistan'a İkinci Pers Saldırısı, MÖ 480 - 479 yıllarında Akamenid İmparatorluğu (Pers İmparatorluğu) Kralı I. Serhas'ın Yunanistan'ı istila için giriştiği ikinci Pers seferdir. Yunan-Pers Savaşları'nın ikinci bölümü olarak kabul edilir. İstila, I. Darius'un MÖ 492 – 490 yıllarında giriştiği ve Maraton Muharebesi'ndeki Pers yenilgisiyle sona eren ilk istila gişiminin bir yenilenmesiydi. Hazırlıkları I. Darius tarafından başlatılan bu sefer, ölümü üzerine tahta geçen oğlu I. Serhas tarafından devam ettirildi. Serhas, bu hazırlıkların sonunda güçlü bir kara ordusu ile donanma vücuda getirmiştir. Atina ve Sparta liderliğinde 70 kadar Grek kent devleti Pers istilasına karşı güçbirliği içinde koymak üzere bir ittifak oluşturdular. Ancak Yunanistan'daki birçok kent devleti ya tarafsız kaldı ya da Serhas'a boyun eğdi.
Ba Tư xâm lược Hy Lạp lần thứ hai
Cuộc xâm lược Hy Lạp lần thứ hai của Ba Tư, một phần của cuộc Chiến tranh Hy Lạp-Ba Tư, là chiến dịch tấn công đánh chiếm Hy Lạp do vua Ba Tư Xerxes I chỉ huy trong giai đoạn 480–479 TCN. Cuộc xâm lược này là sự nối tiếp của cuộc xâm lược lần thứ nhất diễn ra vào giai đoạn 492–490 TCN bởi vua Darius I, chấm dứt sau thất bại của quân Ba Tư tại Trận Marathon. Sau cái chết của vua Darius, con trai ông là Xerxes đã dành nhiều thời gian chuẩn bị và tập hợp một lưc lượng hải quân và lục quân khổng lồ cho cuộc xâm lược lần hai. Về phía Hy Lạp, hai thành bang Athens và Sparta chỉ huy liên quân gồm 70 thành bang. Tuy nhiên, hầu hết các thành bang Hy Lạp lại giữ vị trí trung lập hoặc đầu hàng Xerxes.
Seconde guerre médique
La Seconde guerre médique désigne la seconde invasion perse de la Grèce en 480-479 av. J.-C. pendant les guerres médiques, alors que le roi Xerxès cherche à conquérir toute la Grèce.
II wojna perska
II wojna perska miała miejsce w latach 480-449 p.n.e., lecz jej apogeum przypadło na pierwsze dwa lata wojny 480-479 p.n.e. Kolejne lata to już tylko sporadyczne zatargi pomiędzy Persją a koalicją miast greckich, mające na celu wyzwolenie greckich osad w Azji Mniejszej zajętych przez Persję podczas pierwszej wojny.
Second Persian invasion of Greece
The second Persian invasion of Greece (480–479 BC) occurred during the Greco-Persian Wars, as King Xerxes I of Persia sought to conquer all of Greece. The invasion was a direct, if delayed, response to the defeat of the first Persian invasion of Greece (492–490 BC) at the Battle of Marathon, which ended Darius I's attempts to subjugate Greece. After Darius's death, his son Xerxes spent several years planning for the second invasion, mustering an enormous army and navy. The Athenians and Spartans led the Greek resistance. About a tenth of the Greek city-states joined the 'Allied' effort; most remained neutral or submitted to Xerxes.
Segunda guerra médica
La segunda guerra médica consistió en una invasión persa de la Antigua Grecia, que duró dos años (480 - 478 a. C.), en el transcurso de las guerras médicas. Mediante este invasión, el rey aqueménida Jerjes I pretendía conquistar toda Grecia. La invasión fue una respuesta directa, aunque tardía, a la derrota en la primera guerra médica (492-490 a. C.), concretamente en la batalla de Maratón. Esta batalla terminó con el intento de Darío I de sojuzgar Grecia. Tras la muerte de este rey, su hijo Jerjes dedicó varios años a planificar la segunda invasión, reuniendo un enorme ejército y una flota numerosa. Atenas y Esparta lideraron la resistencia griega, a la que se sumaron unas 70 polis. Sin embargo, la mayoría de las ciudades griegas permanecieron neutrales, o bien se sometieron a Jerjes.
غزو الفرس الثاني لليونان
الغزو الفارسي الثاني لليونان (480-479 قبل الميلاد) وقع خلال الحروب الفارسية اليونانية ، الملك زركسيس الأول من بلاد فارس سعى إلى قهر كل اليونان. كان الغزو نتيجة مباشرة وإن كانت متأخرة لفشل الغزو الفارسي الأول لليونان (492-490 قبل الميلاد) في معركة ماراثون ، والتي أنهت محاولات داريوس الأول لإخضاع اليونان. بعد وفاة داريوس قضى ابنه زركسيس عدة سنوات في التخطيط للغزو الثاني، حاشدا جيشا هائلا وبحرية ضخمة. قاد الأثينيون و الاسبرطيون المقاومة اليونانية. حوالي عُشر المقاطعات اليونانية انضمت للتحالف بينما بقيت المقاطعات الباقية على الحياد أو خضعت لحكم زيركسيس.
Μάχη του Μακρυπλαγίου
Η μάχη του Μακρυπλαγίου έλαβε χώρα το 1264 (ή το 1265) στα στενά του Μακρυπλαγίου που βρίσκονται μεταξύ της Αρκαδίας και της Μεσσηνίας. Αντίπαλοι ήταν το Πριγκιπάτο της Αχαΐας και η Βυζαντινή αυτοκρατορία.
Bătălia de la Makryplagi
Bătălia de la Makryplagi sau Makry Plagi a avut loc între forțele Imperiului Bizantin și Principatul latin Ahaia în 1263/1264. Puterea bizantinilor s-a diminuat prin dezertarea numeroșilor lor mercenari turci la ahei. În trecătoarea Makryplagi, bizantinii au suferit o înfrângere grea, care împreună cu înfrângerea lor din bătălia de la Prinitza din anul precedent a pus capăt (temporar) încercării lor de recucerire a peninsulei Moreea.
Битва при Макри-Плаги
Битва при Макри-Плаги () — битва, произошедшая весной 1264 года при Макри-Плаги (перевал, соединяющий Мессению с окрестностями Мегалополиса) между войском Византийской империи под командованием Алексея Филиса и паракимомена Макреноса и армией Ахейского княжества под руководством Гильома II Виллардуэна и его помощника Анселина де Туси.
Batalha de Macriplagi
A Batalha de Macriplagi (Makryplagi ou Makry Plagi) foi travada entre as forças do Império Bizantino e os latinos do Principado de Acaia. Os bizantinos estava enfraquecidos e desmoralizados após a deserção de um grande número de mercenários turcos para os acaianos. Em Macriplagi, os bizantinos foram decisivamente derrotados, o que, juntamente com a derrota na Batalha de Prinitza no ano anterior, encerrou de vez a tentativa grega de reconquistar a Moreia.
Bataille de Makryplagi
La bataille de Makryplagi se déroule vers 1263-1264 entre l'Empire byzantin et la principauté d'Achaïe. Les Byzantins, affaiblis et démoralisés par la défection de nombreux mercenaires turcs passés au service de leur adversaire, essuient une lourde défaite qui, avec la défaite de Prinitza l'année précédente sonne le glas de la tentative de reconquête de la Morée.
Battle of Makryplagi
The Battle of Makryplagi or Makry Plagi was fought between the forces of the Byzantine Empire, and the Latin Principality of Achaea. The Byzantines had been weakened and demoralized by the defection of their numerous Turkish mercenaries to the Achaeans. At Makryplagi, the Byzantines suffered a heavy defeat, which together with their defeat at the Battle of Prinitza the previous year ended their attempted reconquest of the Morea.
Batalla de Macriplagi
La Batalla de Macriplagi (Makryplagi o Makry Plagi, en griego: Μάχη του Μακρυπλαγίου) fue un encuentro entre las fuerzas del Imperio bizantino y los latinos del Principado de Acaya. Los bizantinos estaban debilitados y desmoralizados después de la deserción de un gran número de mercenarios turcos a los aqueos. En Macriplagi, los bizantinos fueron decisivamente derrotados, lo que, junto con la derrota en la Batalla de Prinitza el año anterior, terminó con el intento griego de reconquistar Morea.
Άλωση της Τριπολιτσάς
Άλωση της Τριπολιτσάς ή σφαγή της Τριπολιτσάς ονομάζεται στη νεότερη ελληνική ιστορία η κατάληψη της πόλης της Τρίπολης στις 23 Σεπτεμβρίου 1821, έξι μήνες μετά από την έναρξη της επανάστασης του 1821. Για το ίδιο γεγονός χρησιμοποιείται ο συνοπτικός τίτλος Απελευθέρωση της Τριπολιτσάς"'.
Осада Триполицы
Осада Триполицы или Падение Триполицы (), в турецких источниках Резня в Триполице (тур. Tripoliçe Katliamı) — захват города Триполица греческими борцами за независимость от Османской империи  года. Падение Триполицы стало первой главной победой и одним из начальных этапов Греческой войны за освобождение от османского ига. Захватив Триполицу, повстанцы учинили массовую резню турок и евреев, в ходе которой погибло по разным оценкам от 8000 до 35000 человек.
Siège de Tripolizza
Le siège de Tripolizza, entre mai et octobre 1821, est un épisode clé de la guerre d'indépendance grecque. La prise de Tripolizza, capitale ottomane du Péloponnèse, fut la première grande victoire des Grecs insurgés sous le commandement de Theódoros Kolokotrónis. Les combats se résumèrent longtemps à des escarmouches. Les quelques tentatives de sortie ottomanes se soldèrent par des échecs. Une reddition était en négociations à l'automne quand des Grecs pénétrèrent par surprise dans la ville le . On estime qu'un peu plus de personnes, hommes, femmes et enfants, musulmans locaux ou réfugiés des alentours, devaient s'y trouver au début du siège, les rares Grecs de la ville l'ayant fuie à l'exception de 38 otages. En octobre, la population était tombée à , à la suite des nombreux décès à cause des combats, de la famine ou des épidémies, mais grâce aussi à quelques évacuations. Après la reddition de la ville, les troupes grecques exterminèrent près de personnes, soit la quasi-totalité des survivants, et pillèrent leurs demeures.
Siege of Tripolitsa
The siege of Tripolitsa, also called the fall of Tripolitsa (, "Álosi tis Tripolitsás", ) or the Tripolitsa massacre (), was an early victory of the revolutionary Greek forces in the summer of 1821 during the Greek War of Independence, which had begun earlier that year, against the Ottoman Empire.
Επεισόδιο του Πετριτσίου
Το Επεισόδιο του Πετριτσίου (βουλγάρικα: "Петрички инцидент") , γνωστό και ως Επεισόδιο Δεμίρ Καπού, ήταν μεθοριακό επεισόδιο στα ελληνοβουλγαρικά σύνορα, βόρεια των Άνω Ποροΐων, που έλαβε χώρα εν καιρώ ειρήνης κατά τον Μεσοπόλεμο, στις 19 Οκτωβρίου του 1925. Παρότι ξεκίνησε από μια ένοπλη συμπλοκή κατόπιν φιλονικίας μεταξύ των εκατέρωθεν στρατιωτών συνοριακών φυλακίων, κοντά στη διάβαση Δεμίρ-Καπού (= Σιδηρές πύλες), κατέληξε από αδέξιους χειρισμούς διαχείρισης του συμβάντος προσωπικά από τον ίδιο τον τότε δικτάτορα Θεόδωρο Πάγκαλο, σε εισβολή ελληνικών στρατιωτικών μονάδων στο βουλγαρικό έδαφος, περί την βουλγαρική κωμόπολη Πετρίτσι, εξ ου και η ονομασία του επεισοδίου. Συνέπεια αυτού ήταν η καταδίκη της Ελλάδος από την Κοινωνία των Εθνών, όπου είχε προσφύγει η Βουλγαρία, σε καταβολή μεγάλης σχετικά αποζημίωσης. Το γεγονός αυτό υπήρξε ένα από τα τρία βασικά λάθη της εξωτερικής πολιτικής του Πάγκαλου, που του καταλόγισαν όλοι οι τότε πολιτικοί του αντίπαλοι. Κατά τον Γ. Θ. Μαυρογορδάτο, σημαντικό ρόλο στην απόφαση του Πάγκαλου για την εισβολή διαδραμάτισαν οι προηγηθείσες επιδρομές ένοπλων κομιτατζήδων σε παραμεθόριες περιοχές της Ελλάδας με ορμητήριο τη Βουλγαρία.
Петрички инцидент
Петричкият инцидент () е граничен конфликт между България и Гърция от 1925 година. След убийство на гръцки войник гръцки части нахлуват на българска територия и окупират 10 български села. Конфликтът е успешно разрешен от Обществото на народите.
Incidente di Petrič
L'incidente di Petrich, noto anche come la "Guerra del cane randagio", fu una breve crisi greco-bulgara nel 1925, in cui vi fu una breve invasione della Bulgaria da parte della Grecia vicino alla città di confine di Petrič, dopo l'uccisione di un capitano e di una sentinella greci da parti di soldati bulgari. L'incidente si concluse per la mediazione della Società delle Nazioni.
Петрицький інцидент
Петрицький інцидент або «Війна Бродячої собаки» — коротке вторгнення грецьких військ на територію Болгарії поблизу міста Петрич 1925 року. Причиною інциденту стали суперечності між болгарською та грецькою владою після завершення Першої світової війни.
Incident de Petrich
L'incident de Petrich és un conflicte greco-bulgar que es va desenvolupar a la frontera dels dos països l'octubre de 1925.
Incident de Pétritch
L’incident de Pétritch est un différend gréco-bulgare qui se déroule à la frontière des deux pays en . L’intervention de la Société des Nations (SDN) mit fin à l’affaire de manière pacifique.
Incident at Petrich
The Incident at Petrich, or War of the Stray Dog, was a Greek–Bulgarian crisis in 1925, which resulted in a brief invasion of Bulgaria by Greece near the border town of Petrich after the killing of a Greek captain and a sentry by Bulgarian soldiers.
حادثة بيتريتش
 حادثة بيتريتش أو حرب الكلب الضال هي غزو يوناني قصير لبلغاريا بالقرب من بلدة بيتريتش الحدودية عام 1925، نتيجة لمشاكل أقليات، وسببت الكثير من الخلافات بين اليونان وبلغاريا في فترة ما بعد الحرب العالمية الأولى.
Προεδρικές εκλογές στη Ζάμπια 2015
Προεδρικές εκλογές διεξήχθησαν στη Ζάμπια στις 20 Ιανουαρίου 2015 (και σε ορισμένα σημεία της χώρας στις 21 Ιανουαρίου), έπειτα από το θάνατο του προέδρου Μάικλ Σάτα. Η θητεία του εκλεγέντος Προέδρου θα είναι για μερικά χρόνια, κάτι που σημαίνει ότι ο νέος πρόεδρος θα υπηρετήσει το υπόλοιπο της πενταετούς θητείας του Σάτα, μέχρι να διεξαχθούν οι επόμενες προεδρικές εκλογές (προγραμματισμένες) το έτος 2016. Ανάμεσα στους 11 υποψηφίους στις προεδρικές εκλογές κατήλθε και ο πρώτος γιος του πρώτου προέδρου της χώρας, Κένεθ Καούντα, Τιλιέντζι Καούντα. Αναφορικά με τη συμμετοχή στις εκλογές, η προσέλευση των ψηφοφόρων κυμάνθηκε στα χαμηλότερα επίπεδα στην πολιτική ιστορία της χώρας, που μεταφράζεται σε ποσοστό γύρω στο 32%. Νικητής των εκλογών αναδείχθηκε ο Έντγκαρ Λούνγκου, υποψήφιος του κυβερνώντος κόμματος, ο οποίος ορκίστηκε και ανέλαβε καθήκοντα στις 25 Ιανουαρίου 2015.
Президентские выборы в Замбии (2015)
Президентские выборы в Замбии состоялись 20 января 2015 года. Выборы стали досрочными, так как дата их проведения была назначена после смерти действующего президента Замбии Майкла Саты исполняющим обязанности президента Гаем Скоттом.
Elezioni presidenziali in Zambia del 2015
Le elezioni presidenziali in Zambia del 2015 si sono tenute il 20 e il 21 gennaio, a seguito della morte del Presidente Michael Sata.
2015年贊比亞總統選舉
2015年贊比亞總統選舉於2015年1月20日舉行，选举2014年10月逝世的前总统迈克尔·萨塔的继任者。获胜者将在萨塔总统任期剩余的一年半担任总统。若干受惡劣天氣影響而延遲開放的票站在原定投票時間結束後延長開放。
2015 Zambiya devlet başkanlığı seçimi
2015 Zambiya devlet başkanlığı seçimi, Zambiya'da 20 Ocak 2015 tarihinde gerçekleştirilen seçimlerdir.
Élection présidentielle zambienne de 2015
L'élection présidentielle zambienne de 2015 s'est déroulée le .
2015 Zambian presidential election
Presidential elections were held in Zambia on 20 January 2015 to elect a president to serve the remainder of the term of President Michael Sata, following his death on 28 October 2014.
انتخابات الرئاسة الزامبية 2015
انتخابات الرئاسة الزامبية 2015 هي الانتخابات الرئاسية التي جرت في 26 يناير 2015، لانتخاب ، فاز بالانتخابات إدغار لونغو.
Μάχη της Αλαμάνας
Η μάχη της Αλαμάνας ήταν μια από τις πολεμικές εμπλοκές της Επανάστασης του '21, με νικηφόρα έκβαση για τους Τούρκους και ήττα των Ελλήνων. Στη μάχη αυτή που έγινε στις 23 Απριλίου 1821 (ή στις 22, κατά μερικούς απομνημονευματογράφους) πληγώθηκε ο Αθανάσιος Διάκος και τελικά βρήκε ηρωικό θάνατο, αφού εκτελέστηκε βάναυσα από τον Οθωμανό διοικητή Ομέρ Βρυώνη.
Битва при Аламане
Битва при Аламане () — эпизод греческой войны за независимость.
Битка при Аламана
Битката при Аламана се води между гърците и турците по време на Гръцката война за независимост през април 1821 г.
Battaglia delle Termopili (1821)
La battaglia delle Termopili o battaglia di Alamana fu una delle prime battaglie della Guerra d'indipendenza greca. Consumatasi nei pressi del fiume Alamana, vicino alle Termopili, si risolse con una schiacciante vittoria delle forze ottomane ai danni dei ribelli greci.
Bataille d'Alamána
La bataille d’Alamána est livrée le pendant la guerre d'indépendance grecque. Elle oppose, autour du pont, sur le fleuve Alamána (aujourd'hui Sperchiós), les indépendantistes grecs aux forces ottomanes. Les Grecs, en grande infériorité numérique, subissent une dure défaite et l'un de leurs chefs, Athanásios Diákos, blessé lors des combats, est capturé puis empalé par les vainqueurs.
Battle of Alamana
The Battle of Alamana was fought between the Greeks and the Ottoman Empire during the Greek War of Independence on April 22, 1821.
Μάχη της Αράχωβας
Η μάχη της Αράχωβας ήταν πολεμική εμπλοκή της επανάστασης του '21 κατά την οποία οι Έλληνες επαναστάτες, με αρχηγό τον Γεώργιο Καραϊσκάκη πέτυχαν μεγάλη νίκη επί των Τούρκων του Μουσταφάμπεη. Έλαβε χώρα μεταξύ 18 και 24 Νοεμβρίου του 1826, στην Αράχωβα της Βοιωτίας.
Битва при Арахове
Битва при Арахове () — сражение между греческими повстанцами под командованием Георгиоса Караискакиса и силами Османской империи в ходе Освободительной войны Греции 1821—1829 годов, произошла — а и закончилась почти полным уничтожением турецко-албанских войск.
Arahova Muharebesi
Arahova Muharebesi ( "Mahi tis Arahovas"), 18-24 Kasım 1826 tarihleri arasında Arahova'da Yunan isyancılar ile Osmanlı ordusu arasında meydana gelen bir muharebedir. Yunan isyancılarının lideri Yeoryos Karaiskakis, Osmanlı ordusunun manevralarından istihbarat aldıktan sonra Orta Yunanistan'ın Arachova köyü yakınlarında sürpriz bir saldırı düzenledi. 18 Kasım'da Mustafa Bey komutasındaki 2.000 Osmanlı askeri Arahova'da ablukaya alındı. Üç gün sonra Osmanlı ordusunu kuşatan çalışan 800 kişilik bir kuvvet başarısız oldu.
Bataille d'Arachova
La bataille d’Arachova fut livrée du 18 au pendant la guerre d'indépendance grecque.
Battle of Arachova
The Battle of Arachova (), took place between 18 and 24 November 1826 (N.S.). It was fought between an Ottoman Empire force under the command of Mustafa Bey and Greek rebels under Georgios Karaiskakis. After receiving intelligence of the Ottoman army's maneuvers, Karaiskakis prepared a surprise attack in vicinity of the village of Arachova, in central Greece. On 18 November, Mustafa Bey's 2,000 Ottoman troops were blockaded in Arachova. An 800-man force that attempted to relieve the defenders three days later failed.
Μάχη του Μπιζανίου
Η Μάχη του Μπιζανίου (4-6 Μαρτίου, παλ. ημ. 19-21 Φεβρουαρίου 1913), υπήρξε η σημαντικότερη σύγκρουση κατά τον Α' Βαλκανικό Πόλεμο μεταξύ του ελληνικού και του τουρκικού στρατού στο μέτωπο της Ηπείρου. Η τοποθεσία Μπιζάνι με τις γειτονικές τοποθεσίες νότια των Ιωαννίνων, αποτέλεσε σημαντικό φυσικό σημείο άμυνας και το επέλεξαν οι Τούρκοι για να καθηλώσουν τον ελληνικό στρατό. Με τον κυκλωτικό ελιγμό όμως, που τελικά κατάφεραν οι Έλληνες, ανάγκασαν τον αντίπαλο σε άμεση παράδοση. Η νίκη στο Μπιζάνι αποτέλεσε το κλειδί για την απελευθέρωση των Ιωαννίνων, καθώς και ολόκληρης της ευρύτερης περιοχής της Ηπείρου.
Bătălia de la Bizani
Bătălia de la Bizani (în , în ) a avut loc în regiunea Epir (Epirus) la . Lupta a avut loc între forțele grecești și otomane în ultimele etape ale primului război balcanic și a avut loc în jurul fortului din Bizani, la marginea capitalei provinciei Epir, orașul Ioannina, cel mai mare oraș din regiune.
Битва при Бизани
Битва при Бизани — сражение между греческой и османской армиями, состоявшееся 4-6 марта 1913 года на подступах к столице провинции Эпир городу Янина. Крупнейшее сражение заключительного этапа Первой Балканской войны.
Битка при Бизани
Битката при Бизани е решително сражение от Балканската война, в резултат на което османската крепост Янина, а с нея и цял Епир, падат под гръцка власт. Битката се състои на 18 – 19 февруари (3 – 4 март по нов стил) 1913 г., а предаването на крепостта от османския гарнизон се извършва ден по-късно.
Battaglia di Bizani
La battaglia di Bizani fu combattuta nell'Epiro dal 4 al 6 marzo 1913 tra l'Impero Ottomano e il Regno di Grecia, nelle fasi finali della prima guerra balcanica. I combattimenti si svilupparono attorno Bizani, città chiave per il possesso di Giannina, la città più grande della regione.
Battle of Bizani
The Battle of Bizani (, "Máchi tou Bizaníou"; ) took place in Epirus on . The battle was fought between Greek and Ottoman forces during the last stages of the First Balkan War, and revolved around the forts of Bizani, which covered the approaches to Ioannina, the largest city in the region.
Μάχη του Δραγατσανίου
Η Μάχη του Δραγατσανίου ήταν στρατιωτική σύγκρουση ανάμεσα στις δυνάμεις της Φιλικής Εταιρίας και στρατευμάτων της Οθωμανικής Αυτοκρατορίας, στo ευρύτερo πλαίσιo της Ελληνικής επανάστασης του 1821. Έλαβε χώρα στις 19 Ιουνίου του 1821 στο Δραγατσάνι της Βλαχίας.
Bătălia de la Drăgășani
Bătălia de la Drăgășani a avut loc pe lângă Drăgășani, Țara Românească, între forțele otomane ale lui și Eteria greacă condusă de Alexandru Ipsilanti. Bătălia s-a încheiat în favoarea turcilor din cauza dezorganizarii generale și trădărilor combatanților eteriști. Zece zile mai târziu pe , a avut loc o nouă victorie turcă în bătălia de la Sculeni.
Сражение при Драгашани
Сражение при Драгашанах — бой между отрядами «Филики Этерия» и войсками Османской империи, происшедший а в начале Греческой революции на территории Валахии (сегодняшней Румынии) у местечка Дрэгэшани (Драгашани).
Bataille de Drăgășani
La bataille de Drăgășani, connue dans la littérature grecque sous le nom de "bataille de Dragatsani", est livrée le (le dans le calendrier julien alors en vigueur dans l'église orthodoxe) pendant la guerre d'indépendance grecque et la Révolution de 1821 en Moldavie et Valachie.
Battle of Dragashani
The Battle of Dragashani (or Battle of Drăgășani) was fought on 19 June 1821 in Drăgășani, Wallachia, between the Ottoman forces of Sultan Mahmud II and the Greek Filiki Etaireia insurgents as a part of the Greek War of Independence.
معركة دراغاشاني
معركة دراغاشاني هي معركة بين قوات الدولة العثمانية والمتمردين اليونانيين وذلك في 19 يونيو 1821 وكانت الانتفاضة الأولى لحرب الاستقلال اليونانية وقعت هذه المعركة قرب قرية دراغاشاني، والاشيا وانتهت المعركة بانتصار قوات الدولة العثمانية.
Εξέγερση και σφαγή της Δράμας
Ως εξέγερση και σφαγή της Δράμας ή γεγονότα της Δράμας αναφέρονται η εξέγερση των Ελλήνων ενάντια στην βουλγαρική κατοχή και τον επιχειρούμενο εκβουλγαρισμό και η σφαγή που ακολούθησε από τις δυνάμεις κατοχής. Η εξέγερση ξέσπασε στις 28 Σεπτεμβρίου και διήρκεσε μέχρι τις 2 Οκτωβρίου του 1941, ενώ μέχρι τις 5 του ίδιου μήνα, οι βουλγαρικές δυνάμεις εκτόπισαν τους Έλληνες αντάρτες και πρόσφυγες από τους γειτονικούς ορεινούς όγκους.
Драмское восстание
Драмское восстание (,) — восстание греческих антифашистов против болгарской оккупации, произошедшее 28-29 сентября 1941 года.
Драмско въстание
Драмското въстание () е въоръжено въстание на гърци, македонци и гъркомани в Драмско, което избухва на 28-29 септември 1941 г., срещу българският окупационен режим, отчасти е организирано под ръководството на Гръцката Комунистическа Партия.