adithya7/xlel_wd_dictionary huggingface dataset:
FIS Alpine World Ski Championships 2007
The FIS Alpine World Ski Championships 2007 were the 39th FIS Alpine World Ski Championships, held 2–18 February in Åre, Sweden. Åre previously hosted the world championships in 1954, and often hosts late season World Cup events.
Campeonato Mundial de Esquí Alpino de 2007
El XXXIX Campeonato Mundial de Esquí Alpino se celebró en la localidad de Åre (Suecia) entre el 2 y el 18 de febrero de 2007 bajo la organización de la Federación Internacional de Esquí (FIS) y la Federación Sueca de Esquí.
Mistrovství světa v alpském lyžování 2007
39. Mistrovství světa v alpském lyžování 2007 se uskutečnilo ve švédském Åre mezi 3. únorem a 18. únorem 2007. Åre se nachází v Jämtlandu, 98 km od města Östersund. Mistrovství patřilo mezi největší události švédského zimního sportu, účastnilo se ho 350 závodníků z 60 zemí. FIS rozhodla o konání mistrovství v Åre v roce 2002 – protikandidáty byly francouzské Val-d'Isère a norský Lillehammer. V Åre se již konalo Mistrovství světa v alpském lyžování 1954.
Slag bij Magersfontein
De Slag bij Magersfontein in Zuid-Afrika is een beroemde overwinning voor de Boeren tijdens de Tweede Boerenoorlog. Deze slag is een van de drie Britse nederlagen tijdens deze oorlog (samen met Colenso en Stormberg) binnen een week. In Groot-Brittannië stond deze week bekend als de "Zwarte Week" .
Schlacht von Magersfontein
Die Schlacht von Magersfontein war eine Schlacht im Zweiten Burenkrieg. Sie fand am 11. Dezember 1899 in Magersfontein an der Grenze der Kapkolonie zum Oranje-Freistaat im heutigen Südafrika statt. Burische Truppen unter Piet Cronjé und Koos de la Rey besiegten dort britische Truppen unter Lord Methuen. Es war nach der Schlacht von Stormberg die zweite von insgesamt drei schweren britischen Niederlagen während der später so genannten „Schwarzen Woche“ ().
Сражение у Магерсфонтейна
Сражение у Магерсфонтейна () — одна из ключевых битв в ходе Второй англо-бурской войны, которая произошла близ фермы в пределах бывшей Оранжевой республики, на перекрестке дорог из Якобсдаля и де-Аара в Кимберли. К западу от Магерсфонтейна расположены две группы холмов, из которых ближайшая носит соименное с фермой название, а более удаленная группа называется Спитфонтейнскими высотами.
Magersfonteinin taistelu
Magersfonteinin taistelu oli toisen buurisodan aikana 11. joulukuuta 1899 käyty taistelu buurien ja brittien välillä. Yöllä alkaneessa taistelussa buurit saivat yllätettyä heidän asemiaan Magersfonteinin kukkulalla vastaan marssineet britit, jotka menettivät satoja miehiään.
Battaglia di Magersfontein
La battaglia di Magersfontein fu combattuta l'11 dicembre 1899 durante la seconda guerra boera sul fronte occidentale al confine tra colonia del Capo e Stato Libero d'Orange tra le truppe del British Army e le milizie boere.
Slag van Magersfontein
Die Slag van Magersfontein het 'n beroemde oorwinning geword vir die Boeremagte tydens die Tweede Vryheidsoorlog. Hierdie slag het een van 'n driestuks neerlae deur die Britse magte (saam met Colenso en Stormberg) uitgemaak wat in Brittanje as die Swart Week bekend gestaan het. Die slag het gevolg na drie opeenvolgende nederlae (Belmont, Graspan en Twee Riviere (aan die Engelse bekend as die slag van Modderrivier) wat deur die Boeremagte gelei is in hul poging om Lord Methuen se opmars om Kimberley te ontset, te stuit. Die slagveld is naby die N12 nasionale pad.
Bataille de Magersfontein
La bataille de Magersfontein est la deuxième bataille de la "semaine noire" de la Deuxième Guerre des Boers. Elle se déroula le à , à proximité de Kimberley aux frontières de la Colonie du Cap et de l'État libre d'Orange. Le Général Piet Cronje et ses troupes boer vainquirent les troupes de l'Empire britannique commandées par Lord Methuen.
Battle of Magersfontein
The Battle of Magersfontein ( ) was fought on 11 December 1899, at Magersfontein, near Kimberley, South Africa, on the borders of the Cape Colony and the independent republic of the Orange Free State. British forces under Lieutenant General Lord Methuen were advancing north along the railway line from the Cape to relieve the siege of Kimberley, but their path was blocked at Magersfontein by a Boer force that was entrenched in the surrounding hills. The British had already fought a series of battles with the Boers, most recently at Modder River, where the advance was temporarily halted.
Batalla de Magersfontein
La batalla de Magersfontein fue la segunda de las tres batallas incluidas en la semana negra de la Segunda Guerra Anglo-Bóer. Sucedió el 11 de diciembre de 1899 en Magersfontein, cerca de Kimberley, en la frontera entre la Colonia del Cabo y el Estado Libre de Orange. En esta batalla las tropas Bóer al mando de los generales Piet Cronje y De la Rey vencieron a las tropas británicas al mando del Teniente General Lord Methuen que pretendían romper el sitio de Kimberley.
Bitva u Magersfontein
Bitva u Magersfontein (11. prosince 1899) bylo střetnutí mezi búrskými jednotkami státu Transvaal, vedenými de la Reyem a Cronjem, a silami britského generála Methuena, které táhly na pomoc obleženému městu Kimberley. Vrchním velitelem Búrů byl Cronje, ale (stejně jako v bitvě u řeky Modder) plán bitvy vypracoval a přes Cronjeho odpor prosadil Koos de la Rey. Zatímco Cronje navrhl standardní plán, aby se opevnili na dominantním kopci a přilehlých výšinách, Koos tuto myšlenku odmítl a navrhl vykopat maskované zákopy v nižších částech svahu a na neočekávaných místech okolních kopců. Argumentoval, že se tak může podařit Brity překvapit. Cronje Koosův plán nejprve zamítl, ale pod tlakem ostatních velitelů, kterým se líbil více než jeho, jej nakonec přijal.
Duits-Duitse grens
De Duits-Duitse grens (Duits: "Deutsch-deutsche Grenze" of "innerdeutsche Grenze") was de 1378 km lange grens tussen de Duitse Democratische Republiek en de Bondsrepubliek Duitsland. Het was niet alleen de grens tussen de twee Duitslanden van 1949 tot 1990, maar ook de grens tussen enerzijds het Westen met de NAVO en de Europese Gemeenschap en anderzijds het Oostblok met het Warschaupact en de Comecon. De Duits-Duitse grens was daarmee een deel van het IJzeren Gordijn.
Inomtyska gränsen
Inomtyska gränsen (tyska "innerdeutsche Grenze", även "Zonengrenze" eller "deutsch-deutsche Grenze") är den gräns som uppstod i samband med segrarmakternas ockupation av Tyskland efter andra världskriget 1945, med den sovjetiska ockupationszonen i öst och de västallierades zoner i väst. Gränsen blev Östtysklands 1 378 kilometer långa statsgräns mot Västtyskland. Den blev en del av järnridån som delade Europa under kalla kriget och som 1961 utökades med Berlinmuren. Den inomtyska gränsen kvarstod ända fram till Tysklands återförening 1990.
Innerdeutsche Grenze
Die knapp 1400 Kilometer lange innerdeutsche Grenze hinderte bis 1989 durch massive Befestigungen die Einwohner der Deutschen Demokratischen Republik an Besuchen der Bundesrepublik Deutschland oder dem dauerhaften Verlassen in Richtung "Westen". Zu ihr zählte nicht der Teil der Grenze der DDR zu Berlin, dessen Westsektoren innerhalb Berlins ab 1961 mit der Berliner Mauer abgesperrt waren. Der Verlauf der Demarkationslinien zwischen den westlichen Besatzungszonen und der Sowjetischen Besatzungszone (SBZ) wurde von den Siegermächten des Zweiten Weltkrieges in mehreren Konferenzen festgelegt und bestand in dieser geografischen Form nach der Gründung der beiden deutschen Staaten im Jahre 1949 fort. Die Grenze begann im Süden am Dreiländereck Bayern, Sachsen / DDR, Tschechoslowakei und endete an der Ostsee in der Lübecker Bucht auf der Halbinsel Priwall. Im Kalten Krieg war sie militärisch und geopolitisch betrachtet ein Teil des Eisernen Vorhangs.
הגבול בין גרמניה המערבית לגרמניה המזרחית
הגבול בין גרמניה המערבית לגרמניה המזרחית (בגרמנית: Deutsch–Deutsche Grenze) או הגבול הפנים-גרמני (בגרמנית: Innerdeutsche Grenze) הוא הגבול שהפריד בין שני חלקי גרמניה בין השנים 1949 ל-1990. אורך הגבול היה 1,393 קילומטר, והוא התחיל במשולש הגבולות של שתי הגרמניות עם צ'כוסלובקיה בדרום, המשיך לאורך גבולן של תורינגיה וסכסוניה אנהלט והסתיים בצפון בים הבלטי, ליד מפרץ ליבק.
Εσωτερική γερμανική συνοριογραμμή
Η εσωτερική γερμανική συνοριογραμμή ( "εσωγερμανικό" ή "ενδογερμανικό σύνορο", ή , δηλαδή "Γερμανικό-γερμανικό σύνορο", επίσης αρχικά γνωστό ως δηλαδή "Σύνορο των ζωνών") ήταν το σύνορο ανάμεσα στην Λαοκρατική Δημοκρατία της Γερμανίας (Ανατολική Γερμανία) και την Ομοσπονδιακή Δημοκρατία της Γερμανίας (Δυτική Γερμανία) από το 1949 μέχρι το 1990. Εξαιρουμένου του τείχους του Βερολίνου, το σύνορο είχε μήκος 1.393 χιλιομέτρων και έτρεχε από την βαλτική Θάλασσα μέχρι την Τσεχοσλοβακία.
Государственная граница ГДР и ФРГ
Государственная граница ГДР и ФРГ ( или Внутригерманская граница) — существовавшая в период с 1949 по 1990 годы государственная граница между двумя вновь образованными Германскими республиками: ГДР и ФРГ. Являлась одной из самых укреплённых и строго охраняемых границ в Европе послевоенного периода — второй половины XX века. Одновременно считалась одним из символов Холодной войны и границей между двумя противостоящими друг другу военно-политическими блоками: НАТО и ОВД.
Saksojen välinen raja
Saksojen välinen raja oli Saksan liittotasavallan (Länsi-Saksan) ja Saksan demokraattisen tasavallan (Itä-Saksan) välinen raja vuosina 1949–1990. Rajan pituus oli 1 381 kilometriä ja varsinkin vuodesta 1961 lähtien se oli raskaasti vartioitu ja varustettu.
Вътрешногерманска граница
Вътрешногерманската граница () или германско-германска граница ("Deutsch-Deutsche Grenze"), представлява първоначално междузонална граница ("Zonengrenze") между окупационните зони на Съюзниците на остатъчната територия на бившата Нацистка Германия, а по-късно и междудържавна граница между Германската демократична република (ГДР, разговорно наричана Източна Германия) и Федералната република Германия (ФРГ, аналогично наричана Западна Германия).
Confine tra Germania Est e Germania Ovest
Il confine tra Germania Est e Germania Ovest (in tedesco "innerdeutsche Grenze" o "deutsch–deutsche Grenze", inizialmente anche "Zonengrenze") è stata la frontiera tra la Repubblica Democratica Tedesca (DDR, Germania Est) e la Repubblica Federale di Germania (BRD, Germania Ovest) tra il 1949 ed il 1990. Escludendo il Muro di Berlino, analogo nella funzione ma fisicamente separato da essa, il confine misurava 1.393 km e correva dal mar Baltico alla frontiera con la Cecoslovacchia.
德國國內邊界
德國國內邊界，又稱兩德邊界（ 或 ，最初也稱 ），即1949年至1990年間德意志民主共和國（東德）和德意志聯邦共和國（西德）二國的國界。它从波罗的海一直延伸至捷克斯洛伐克，總長，其中不包括意義相似的柏林圍牆。
Fronteira interna alemã
A fronteira interna alemã () foi um extenso sistema de fortificações que percorria os 1382 km de comprimento da fronteira entre a Alemanha Oriental (República Democrática Alemã, ou RDA) e a Alemanha Ocidental (República Federal da Alemanha, ou RFA), estendendo-se do Mar Báltico até à Checoslováquia. A fronteira foi estabelecida formalmente em 1 de julho de 1945 separando a Alemanha controlada pelos Aliados e a Zona de ocupação soviética. Junto a ela, mais de um milhão de militares da OTAN e do Pacto de Varsóvia esperaram durante vários anos a ocorrência de um conflito.
Den indre tyske grense
Den indre tyske grense (Tysk: "innerdeutsche Grenze" eller "deutsch–deutsche Grenze"; opprinnelig også "Zonengrenze") var grensen mellom Den tyske demokratiske republikk (DDR) og Forbundsrepublikken Tyskland (Vest-Tyskland) fra 1949 til 1990. Om man ikke inkluderer den separate grensen som ble utgjort av Berlinmuren var grensen 1381 km lang og gikk fra Østersjøen til det daværende Tsjekkoslovakia.
Frontière interallemande
La frontière interallemande (en allemand : ' ou ') est la frontière qui séparait la République fédérale d'Allemagne (RFA) et la République démocratique allemande (RDA) de 1949 à 1990. En excluant le mur de Berlin, similaire mais physiquement indépendant, la frontière s'étirait sur de la mer Baltique à la Tchécoslovaquie.
Granica wewnątrzniemiecka
Granica wewnątrzniemiecka (określana też jako granica niemiecko-niemiecka, niem. "innerdeutsche Grenze", "deutsch–deutsche Grenze") – granica funkcjonująca w latach 1945/1949– 1990 pomiędzy Republiką Federalną Niemiec a Niemiecką Republiką Demokratyczną. Za część granicy niemiecko-niemieckiej uważano też granicę pomiędzy NRD a Berlinem Zachodnim, który stanowił enklawę w NRD.
Frontera interalemana
La frontera interalemana (en alemán: "Innerdeutsche Grenze, Deutsch-Deutsche Grenze, "o informalmente" Zonengrenze") fue un extenso sistema de fortificaciones que recorría los 1382 km de frontera terrestre entre Alemania Oriental (República Democrática Alemana o RDA) y Alemania Occidental (República Federal de Alemania o RFA), que se extendía desde el Mar Báltico a Checoslovaquia.
Vnitroněmecká státní hranice
Vnitroněmecká hranice (německy "innerdeutsche Grenze") bylo označení státní hranice mezi Německou demokratickou republikou ("Východní Německo") a Německou spolkovou republikou ("Západní Německo") v letech 1949 až 1990. Označení nezahrnovalo hranici mezi Západním Berlínem a Německou demokratickou republikou, kde byla postavena Berlínská zeď.
Indre tyske grænse
Den indre tyske grænse (tysk: "innerdeutsche Grenze" eller d"eutsch-deutsche Grenze", oprindeligt også "Zonengrenze") var grænsen mellem den Tyske Demokratiske Republik (DDR, Østtyskland) og Forbundsrepublikken Tyskland (BRD, Vesttyskland) 1949-1990. Grænsen var 1.393 kilometer lang og løb fra Østersøen til Tjekkoslovakiet, ikke medregnet den lignende, men fysisk adskilte Berlinmur.
الحدود الألمانية الداخلية
 الحدود الألمانية الداخلية ( أو هي الحدود التي كانت تفصل بين جمهورية ألمانيا الديموقراطية (ألمانيا الشرقية) وجمهورية ألمانيا الاتحادية (ألمانيا الغربية) بين عامي 1949 و1990. لم تكن تلك الحدود تشمل جدار برلين الذي كان منفصلا عنها جغرافيا رغم التشابه بينهما، وامتدت الحدود من بحر البلطيق إلى تشيكوسلوفاكيا ولمسافة 1393 كيلومتر (866 ميل).
ชายแดนเยอรมันภายใน
ชายแดนเยอรมันภายใน ( or ; initially also ) เป็นชายแดนระหว่างสาธารณรัฐประชาธิปไตยเยอรมนี(เยอรมนีตะวันออก, GDR) และสหพันธ์สาธารณรัฐเยอรมนี(เยอรมนีตะวันตก, FRG) ตั้งแต่ปี ค.ศ. 1949 ถึง ค.ศ. 1990 ไม่รวมถึงกำแพงเบอร์ลินที่มีลักษณะที่คล้ายกันและแยกออกจากกัน ชายแดนมีความยาวประมาณ 1,393 กิโลเมตร(866 ไมล์) และได้ลากจากทะเลบอลติกลงมายังประเทศเชโกสโลวาเกีย
Proclamatie van de Republiek Brazilië
De Proclamatie van de Republiek Brazilië vond plaats op 15 november 1889, toen militairen na een korte constitutionele revolutie (lees: staatsgreep) de keizer afzetten en het monarchale stelsel vervingen door een republikeins stelsel.
Brasilianska republikens utropande
Brasilianska republikens utropande () var en händelse i Brasiliens historia, och inträffade den 15 november 1889, och ledde till skapandet av republik i Brasilien, i stället för Kejsardömet Brasilien som varit en konstitutionell monarki ledd av Peter II.
Διακήρυξη της Δημοκρατίας (Βραζιλία)
Η διακήρυξη της Δημοκρατίας της Βραζιλίας, ιδρυτικό γεγονός στην ιστορία της Βραζιλίας, έλαβε χώρα στις 15 Νοεμβρίου 1889, στο Ρίο ντε Τζανέιρο. Οργανωμένη από μια ομάδα εντός του Βραζιλιάνικου Στρατού, ευρισκόμενη υπό την ηγεσία του δημοκρατικού στρατάρχη Ντεοντόρο ντα Φονσέκα, έλαβε την μορφή στρατιωτικού πραξικοπήματος, το οποίο έθεσε τέλος στην περίοδο βασιλείας του αυτοκράτορα Πέτρου Β΄ της Βραζιλίας, καθώς και στην ίδια την ύπαρξη του αυτοκρατορικού καθεστώτος.
Провозглашение Бразильской республики
Провозглашение Бразильской республики представляло собой государственный военно-политический переворот, произошедший 15 ноября 1889 года, в результате которого в Бразилии была упразднена монархия и установлена президентская республика во главе с маршалом Деодору да Фонсека.
Proclamação da República do Brasil
A Proclamação da República Brasileira, também referida na História do Brasil como Golpe Republicano, foi um golpe de Estado político-militar, ocorrido em 15 de novembro de 1889, que instaurou a forma republicana presidencialista de governo no Brasil, encerrando a monarquia constitucional parlamentarista do Império e, por conseguinte, destituindo o então chefe de Estado, imperador D. Pedro II, que em seguida recebeu ordens de partir para o exílio na Europa.
Proclamació de la República Brasilera
La proclamació de la república del Brasil, va tenir lloc el 15 de novembre de 1889 a Rio de Janeiro. Organitzada per una facció de l'Exèrcit brasiler dirigit pel mariscal republicà Deodoro da Fonseca, va prendre la forma d'un cop d'estat militar que va posat fi al regnat de l'emperador Pere II del Brasil i a l'existència fins i tot del règim imperial.
Proclamation de la république au Brésil
La proclamation de la république du Brésil, a eu lieu le , à Rio de Janeiro. Organisée par une faction de l’Armée brésilienne dirigée par le maréchal républicain Deodoro da Fonseca, elle a pris la forme d’un coup d'État militaire qui a mis fin au règne de l’empereur Pierre II du Brésil et à l’existence même du régime impérial.
Proclamation of the Republic (Brazil)
The Proclamation of the Republic () was a military coup d'état that established the First Brazilian Republic on 15 November 1889. It overthrew the constitutional monarchy of the Empire of Brazil and ended the reign of Emperor Pedro II.
Proclamación de la República de Brasil
La Proclamación de la República Brasileña fue un golpe militar ocurrido el 15 de noviembre de 1889 que instauró la forma republicana federal presidencialista, derrumbando la monarquía parlamentaria del Imperio de Brasil y, en consecuencia, poniendo fin al reinado del Pedro II de Brasil. Fue, entonces, proclamada la República de Brasil.
Marineopstand (Brazilië)
De Marineopstanden (Portugees: "Revolta da Armada") waren twee opstanden in de jaren 1890 gericht tegen de Braziliaanse regering. De opstanden werden geleid door marineofficieren.
Rebellflottan
Rebellflottan, eller Revolta da Armada (portugisiska), var en revolt i den brasilianska flottan mot den republikanska regeringen år 1893 till 1894. Revolten leddes av amiralerna Custódio José de Melo och Saldanha Da Gama. De hade begärt nyval efter den i förtid avgående presidenten Deodoro da Fonseca. Men vicepresidenten, Floriano Peixoto hade avslagit begäran - i strid mot konstitutionen.
Бразильское восстание военно-морского флота
Бразильское восстание военно-морского флота () — восстание офицеров военно-морского флота Бразилии в начальный период Бразильской старой республики (сентябрь 1893 — апрель 1894 года), вызванное противостоянием военной диктатуре президента Флориану Пейшоту.
Бразильське повстання військово-морського флоту
Бразильське повстання військово-морського флоту () — повстання офіцерів військово-морського флоту Бразилії у початковому періоді Бразильської Старої республіки (вересень 1893 — квітень 1894 року), спричинене протистоянням військової диктатури президента Флоріану Пейшоту.
Revolta da Armada
A Revolta da Armada foi um movimento de rebelião promovido por unidades da Marinha do Brasil contra os dois primeiros governos republicanos do país, que estavam tomando feições de uma ditadura militar. A revolta desenvolveu-se em dois momentos; uma no governo de Deodoro da Fonseca e outra no governo que se seguiu, de Floriano Peixoto.
Revolta da Armada
Brezilyalı Donanma İsyanı ya da (Portekizce) Revoltas da Armada, Amiraller Custódio José de Melo ve Saldanha Da Gama liderliğindeki Brezilya Donanması filosunun Rio de Janeiro'daki merkezi yönetimin anayasaya aykırı olarak iktidarda kalmasına karşı isyanıdır.
Révolte de l'Armada
La révolte de l'Armada est un mouvement brésilien de rébellion, mené par des unités de la Marine brésilienne contre le gouvernement central du pays au début des années 1890. Il fut dirigé, dans un premier temps, contre le gouvernement du maréchal Deodoro da Fonseca, puis contre celui du maréchal Floriano Peixoto.
Revolta da Armada
The Brazilian Naval Revolts, or the Revoltas da Armada (in Portuguese), were armed mutinies promoted mainly by Admirals Custódio José de Melo and Saldanha Da Gama and their fleet of Brazilian Navy ships against the claimed unconstitutional staying in power of the central government in Rio de Janeiro.
Oorlogen van Castro
De Oorlogen van Castro waren twee oorlogen die zich afspeelden in de eerste helft van de 17e eeuw rond de stad Castro in het huidige Latium, Italië. De oorlogen leidden uiteindelijk tot vernietiging van de stad in 1649 en waren het gevolg van een machtsstrijd tussen de Kerkelijke Staat en de hertogen van Parma uit het huis Farnese.
Войни на Папската държава с Кастро
Войни на Папската държава с Кастро – военни сблъсъци между Папската държава и херцогство Кастро (1641-1644 и 1648-1649).
Guerra di Castro
La guerra di Castro fu un conflitto del Seicento fra lo Stato Pontificio e la famiglia Farnese, causato dalle mire di papa Urbano VIII sul ducato di Castro e suddiviso in due fasi.
卡斯特羅戰爭
卡斯特羅戰爭（）是一個於17世紀爆發於古城（位於今拉吉歐）及其周邊的一系列軍事衝突，戰爭導致卡斯特羅於1649年被毀滅。
Guerre de Castro
La guerre de Castro (en italien : "Guerra di Castro") définit une série de conflits durant le milieu du impliquant la ville antique de Castro qui était située dans l'actuelle région Latium, en Italie et qui ont finalement abouti à la destruction de la ville, le . Le conflit a été le résultat d'une lutte de pouvoir entre la papauté, représentée par les membres de deux familles romaines et les papes, les Barberini et pape Urbain VIII et les Pamphili et le pape Innocent X et les ducs Farnèse de Parme, qui contrôlaient le duché de Castro composé de la ville de Castro et ses territoires environnants.
Wars of Castro
The Wars of Castro were a series of conflicts during the mid-17th century revolving around the ancient city of Castro (located in present-day Lazio, Italy), which eventually resulted in the city's destruction on 2 September 1649. The conflict was a result of a power struggle between the papacy – represented by members of two deeply entrenched Roman families and their popes, the Barberini and Pope Urban VIII and the Pamphili and Pope Innocent X – and the Farnese dukes of Parma, who controlled Castro and its surrounding territories as the Duchy of Castro.
Války o Castro (1641-1649)
Války o Castro (1641 - 1649) byly řadou konfliktů poloviny 17. století. Boje se vedly o starobylé město Castro, nacházejícího se v dnešním Laziu v Itálii. Střetnutí nakonec skončila zničením města 2. září 1649. Konflikt byl výsledkem boje o moc mezi papežstvím - představovaným členy dvou hluboce do politiky zapletených římských rodin a jejich papežů, rodiny Barberini, jejímž představitelem byl papež Urban VIII a rodiny Pamphili ze které pocházel papež Innocenc X. - a proti nim bojovala rodina Farnese, klan vévodů z Parmy, kteří ovládali Castro a jeho okolní území jako součást Parmského vévodství.
Wereldkampioenschap shorttrack 2007 (individueel)
Het Wereldkampioenschap shorttrack 2007 werd van 9 t/m 11 maart gehouden in Milaan (Italië) in het Stadio del Ghiaccio Agorà. Titelverdediger bij de mannen was viervoudig kampioen Ahn Hyun-soo. Bij de vrouwen won Jin Sun-yu in 2006 in Minneapolis.
Shorttrack-Weltmeisterschaften 2007
Die Shorttrack-Weltmeisterschaften 2007 fanden vom 9. bis 11. März 2007 in Mailand statt. Die Titelkämpfe fanden nach 1980 damit zum zweiten Mal in der norditalienischen Stadt statt.
Чемпионат мира по шорт-треку 2007
Чемпионат мира по шорт-треку 2007 года проходил 9—11 марта в Милане (Италия).
Championnats du monde de patinage de vitesse sur piste courte 2007
Les Championnats du monde de patinage de vitesse sur piste courte 2007 se tiennent du 9 au 11 mars à Milan en Italie.
Mistrzostwa Świata w Short Tracku 2007
32. Mistrzostwa Świata w Short Tracku odbyły się we włoskim Mediolanie, w dniach 9 – 11 marca 2007 roku.
2007 World Short Track Speed Skating Championships
The 2007 World Short Track Speed Skating Championships took place between 9 and 11 March 2007 in Milan, Italy. The World Championships were organised by the ISU which also run world cups and championships in speed skating and figure skating.
Slag bij Gazala
De Slag bij Gazala was een belangrijke veldslag in Noord-Afrika tijdens de Tweede Wereldoorlog. De slag vond plaats nabij Tobroek (Libië) van 26 mei tot 21 juni 1942. Het Britse achtste leger, onder leiding van generaal Neil Ritchie, stond tegenover de strijdkrachten van het Afrikakorps bestaande uit Duitse en Italiaanse eenheden, onder bevel van de Duitse generaal Erwin Rommel.
Битка код Газале
Битка код Газале (26. маја – 21. јуна 1942) била је део рата у пустињи на Северноафричком фронту у Другом светском рату.