adithya7/xlel_wd_dictionary huggingface dataset:
Mouvement constitutionnaliste du Gilân
Le Mouvement constitutionnaliste du Gilân ou Guilan (aussi appelé "mouvement Jangal" : « mouvement de la forêt ») était une rébellion contre la monarchie des Qadjars en Iran qui a eu lieu entre 1914 et 1921. On considère ce mouvement comme une extension de la révolution constitutionnelle persane.
Dżangalije
Dżangalije (z perskiego "partyzantka leśna", "Ludzie z Lasu") – ruch partyzancki w regionie Gilanu, początkowo łączący hasła socjalistyczne i komunistyczne z islamskimi; z czasem uległ radykalizacji i w bliskiej współpracy z komunistami rosyjskimi utworzył Radziecką Republikę Iranu (Republikę Gilańską), która istniała od czerwca 1920 do lutego roku następnego.
Jungle Movement of Gilan
The Jangal (Jungle) Movement, in Gilan, was a rebellion against the monarchist rule of the Qajar central government of Iran. It lasted from 1915 to 1921.
حركة جانجل في جيلان
تعد حركة جانجال (الغابة) , التي ظهرت بـ جيلان، تمردًا موجهًا ضد الحكم الملكي لحكومة قاجار المركزية بـ إيران. واستمرت هذه الحركة من 1914 حتى 1921.
Ростово-Новочеркасская операция
Ростово-Новочеркасская операция (6 — 10 января 1920) — наступательная операция Южного (ком. А. И. Егоров, члены РВС — И. В. Сталин и М. М. Лашевич) и Юго-Восточного (ком. В. И. Шорин, члены РВС — С. И. Гусев и И. Т. Смилга) фронта РККА против белогвардейских войск (ком. А. И. Деникин) во время Гражданской войны на Дону.
Operacja rostowsko-nowoczerkaska
Operacja rostowsko-nowoczerkaska – działania bojowe wojsk Frontu Południowego oraz Frontu Południowo-Wschodniego Armii Czerwonej przeciwko Siłom Zbrojnym Południa Rosji, w styczniu 1920 r. Ich celem było zmuszenie białych do opuszczenia Rostowa nad Donem i Nowoczerkaska, a w dalszej perspektywie całkowite rozbicie białej armii gen. Antona Denikina.
Rostov–Novocherkassk Operation
The Rostov-Novocherkassk operation (January 6-10, 1920) was an offensive operation on the Don River of the Southern and the South-Eastern Front the Red Army against the White Guard troops during the Russian Civil War.
Москва 1935 (шахматный турнир)
Москва 1935 — 2-й московский международный шахматный турнир проходивший с 15 февраля по 15 марта.
Torneo di Mosca 1935
Il torneo di Mosca 1935 è stato il secondo torneo internazionale di scacchi svoltosi in Unione Sovietica, dopo quello di Mosca 1925. Si svolse a Mosca dal 15 febbraio 1935 al 15 marzo 1935. Il torneo fu vinto a pari punti, con 13/19, da Salo Flohr e Mikhail Botvinnik.
Москва 1935
Москва 1935 — 2-й московський міжнародний шаховий турнір, що проходив від 15 лютого до 15 березня 1935 року.
Torneio de xadrez de Moscou de 1935
O Torneio de xadrez de Moscou de 1935 foi a segunda competição internacional de xadrez organizada na cidade de Moscou na então União Soviética entre 15 de fevereiro e 15 de de março. Botvinnik venceu a competição recebendo 5000 rublos como prêmio além de um carro como prêmio extra, uma enorme gratificação para a época. A então campeã mundial Vera Menchik participou do evento entretanto terminou na última colocação.
Moscow 1935 chess tournament
Moscow 1935 was the second international chess tournament held in Moscow, taking place from 15 February to 15 March 1935. Salo Flohr and future world champion Mikhail Botvinnik tied for first, followed by former world champions Emanuel Lasker and José Raúl Capablanca.
Одесская операция (1920)
Одесская операция (11 января—8 февраля 1920) — наступательная операция Юго-Западного фронта (ком. А. И. Егоров) РККА против Войск Новороссийской области ВСЮР (ком. Н. Н. Шиллинг) во время Гражданской войны в России.
Operacja odeska (1920)
Operacja odeska – działania Armii Czerwonej przeciwko Siłom Zbrojnym Południa Rosji prowadzone w styczniu 1920 r. w celu rozbicia sił białych pozostających na Ukrainie Prawobrzeżnej, w regionach odeskim i mikołajowskim. Szczególne znaczenie miało zajęcie Odessy, największego miasta i portu na północnym wybrzeżu Morza Czarnego. Operacja, w której brały udział 12 i 14 Armia, zakończyła się całkowitym zwycięstwem czerwonych. Biały garnizon Odessy ewakuował się na brytyjskich okrętach na kontrolowany jeszcze przez Siły Zbrojne Południa Rosji Krym, natomiast grupa wojsk pod dowództwem gen. Nikołaja Bredowa odeszła nad granicę polską i po jej przekroczeniu została internowana.
Odessa Operation (1920)
The Odessa operation (January 11-February 8, 1920) is an offensive operation during the Russian Civil War of the South Western Front of the Red Army against the Novorossiysk Oblast Army Group of the White Armed Forces of South Russia.
Дарданелльская операция (1807)
Дарданелльская операция 1807 года — неудачная попытка Королевского флота нейтрализовать оттоманский флот в ходе англо-турецкой войны 1807—1809 годов, части Наполеоновских войн.
Operazione Dardanelli
L'operazione Dardanelli fu un tentativo senza successo, messo in atto dalla Royal Navy, di imporre le proprie richieste all'Impero ottomano da parte del Regno Unito nel corso della guerra anglo-turca (1807-1809).
Дарданельська операція (1807)
Дарданельська операція — відбулась в ході британо-османської війни 1807–1809 років, що у свою чергу була частиною Наполеонівських війн. У час війн третьої коаліції літом 1806 Османська імперія перейшла на сторону Наполеона І і закрила прохід через протоки Босфор, Дарданелли для кораблів країн коаліції, крім Французької імперії. Олександр I боявся просування військ Наполеона І через Східну Пруссію, Варшавське герцогство, зосередивши там війська. Війна з Османською імперією вимагала ослабити це угрупування і він попросив допомоги у короля Георга III.
عملیات داردانل
عملیات داردانل (Dardanelles Operation 1807) تلاش ناموفق نیروی دریایی سلطنتی بریتانیا برای تحمیل خواسته‌های انگلیس به امپراتوری عثمانی به عنوان بخشی از جنگ انگلستان و عثمانی (۱۸۰۹-۱۸۰۷) بود.
Dardanelles operation
The Dardanelles operation was a failed assault by the British Royal Navy against the coastal fortifications of Constantinople. The operation was part of the Anglo-Turkish War.
Протесты в Камбодже 2013—2014
Протесты в Камбодже 2013—2014 ( — "Антиправительственные демонстрации") — массовые антиправительственные выступления в Камбодже с июля 2013 по июль 2014 года. Были спровоцированы подозрениями в фальсификации итогов парламентских выборов, низкой заработной платой рабочих-текстильщиков, авторитаризмом, коррупцией и провьетнамской ориентацией властей. Подавлены правительственными силами, однако оппозиция добилась некоторых парламентских уступок.
2013年－2014年柬埔寨示威
柬埔寨自2013年7月起發生反政府示威（）。由於關於2013年柬埔寨大選選舉舞弊行為的指控廣為流傳，群眾在金邊示威，反對由首相洪森領導的政府。增加最低工資至每月160美元的訴求和不滿越南在柬埔寨發揮影響的情緒亦是示威的成因。主要反對黨在大選結束後拒絕參加國會，而在2013年12月，當地常有大型示威。政府在2014年1月鎮壓示威，成功在示威陣地展開清場行動，但引致4人死亡。
Manifestations du Cambodge 2013-2014
Des manifestations anti-gouvernementales (khmer : បាតុកម្មប្រឆាំងរាជរដ្ឋាភិបាល) ont eu lieu au Cambodge entre et .
2013–2014 Cambodian protests
Anti-government protests () were ongoing in Cambodia from July 2013 to July 2014. Popular demonstrations in Phnom Penh have taken place against the government of Prime Minister Hun Sen, triggered by widespread allegations of electoral fraud during the Cambodian general election of 2013. Demands to raise the minimum wage to $160 a month and resentment at Vietnamese influence in Cambodia have also contributed to the protests. The main opposition party refused to participate in parliament after the elections, and major demonstrations took place throughout December 2013. A government crackdown in January 2014 led to the deaths of 4 people and the clearing of the main protest camp.
Protestas de Camboya de 2013-2014
La crisis de Camboya de 2013 a 2014 conocidas localmente como las Protestas Contra el Gobierno (en jemer: បាតុកម្ម ប្រឆាំង រាជរដ្ឋាភិបាល) se inició como una serie de manifestaciones masivas (las primeras en la historia del país desde la restauración monárquica en 1993) entre julio de 2013 y julio del 2014. El motivo de dichas protestas fue la estrecha victoria electoral del Partido Popular, del Primer ministro Hun Sen, que gobernaba la nación asiática desde 1998. El gobierno camboyano se encontraba envuelto en acusaciones de fraude electoral masivo, autoritarismo y corrupción política, sumado a un empeoramiento reciente de la situación económica por la Gran Recesión de 2008 y la dependencia política del país de Vietnam, lo que provocaba en la población la creencia generalizada de que la administración de Hun Sen era en realidad un gobierno títere del país limítrofe. Los objetivos de los manifestantes eran la dimisión del gobierno, el aumento del salario mínimo a 160$ al mes, y el fin de la presencia vietnamita en el país.
Битва при Тукумане
Битва при Тукумане — одна из битв Войны за независимость Аргентины. Произошла 24 и 25 сентября 1812 года недалеко от аргентинского города Сан-Мигель-де-Тукуман, во время Войны за независимость Аргентины. Армия Объединённых провинций, под командованием генерала Мануэля Бельграно, разгромила войска под командованием генерала Хуан Пио де Тристана, который имел преимущество два к одному в численности солдат, остановила роялистское наступление на северо-западе Аргентины. Вместе с битвой при Сальта, 20 февраля 1813 года, победа при Тукумане позволила аргентинским войскам защитить свои границы.
Battaglia di Tucumán
La battaglia di Tucumán, combattuta il 24 e 25 settembre 1812 nell'ambito delle guerre d'indipendenza ispanoamericana, fu uno scontro armato tra le truppe realiste fedeli al Viceré del Perù José Fernando de Abascal y Sousa, comandate da Pío de Tristán, e l'esercito delle Province Unite del Río de la Plata, entità stabilitasi in America del Sud in seguito agli avvenimenti seguiti alla Rivoluzione di Maggio, al cui comando era stato nominato Manuel Belgrano.
Batalla de Tucumán
La batalla de Tucumán va ser un enfrontament armat lliurat el 24 i 25 de setembre del 1812 als voltants de la ciutat de San Miguel de Tucumán, durant la Segona expedició auxiliadora a l'Alt Perú en el transcurs de la Guerra de la Independència Argentina. L'Exèrcit del Nord, al comandament del general Manuel Belgrano a qui va secundar el coronel Eustoquio Díaz Vélez en el seu caràcter de major general, va derrotar a les tropes reialistes del brigadier Juan Pío Tristán, que el doblaven en nombre, detenint l'avanç reialista sobre el nord-oest argentí. Juntament amb la batalla de Salta, que va tenir lloc el 20 de febrer del 1813, el triomf de Tucumán va permetre a les Províncies Unides del Riu de la Plata confirmar els límits de la regió sota el seu control.
Bataille de Tucumán
La bataille de Tucumán eut lieu les 24 et près de la ville de San Miguel de Tucumán, au cours des guerres d'indépendance en Amérique du Sud. Les forces républicaines de l'armée du nord, dirigées par le général Manuel Belgrano, y battirent les royalistes commandés par le général Pío de Tristán, arrêtant ainsi la progression de l'armée espagnole en Argentine du nord-ouest et permettant aux troupes argentines, après une nouvelle victoire à Salta, de réaffirmer leur contrôle sur leurs frontières.
Battle of Tucumán
The Battle of Tucumán was a battle fought on 24 and 25 September 1812 near the Argentine city of San Miguel de Tucumán, during the Argentine War of Independence. The Army of the North, commanded by General Manuel Belgrano, defeated the royalist troops commanded by General Pío de Tristán, who had a two-to-one advantage in numbers, halting the royalist advance on Argentina's northwest. Together with the Battle of Salta, on 20 February 1813, the victory at Tucumán allowed the Argentine troops to reaffirm the borders under their control.
Batalla de Tucumán
La batalla de Tucumán fue un enfrentamiento armado librado el 24 y 25 de septiembre de 1812 en las inmediaciones de la ciudad de San Miguel de Tucumán, durante la segunda expedición auxiliadora al Alto Perú en el curso de la Guerra de la Independencia Argentina. El Ejército del Norte, al mando del general Manuel Belgrano a quien secundara el coronel Eustoquio Díaz Vélez en su carácter de mayor general, derrotó a las tropas realistas del brigadier Juan Pío Tristán, que lo doblaban en número, deteniendo el avance realista sobre el noroeste argentino. Junto con la batalla de Salta, que tuvo lugar el 20 de febrero de 1813, el triunfo de Tucumán permitió a los rioplatenses o argentinos confirmar los límites de la región bajo su control.
Чемпионат Европы по художественной гимнастике 2016
32-й чемпионат Европы по художественной гимнастике состоялся в Холоне (Израиль). Он прошёл с 17 по 19 июня 2016 года. В соревнованиях приняли участие сборные тридцати восьми стран. Было разыграно девять комплектов медалей: четыре среди взрослых гимнасток — в индивидуальном многоборье, в групповом двоеборье и в финалах отдельных видов среди групп (упражнения с пятью лентами и шестью булавами/двумя обручами), пять среди юниоров — в командном многоборье и в финалах отдельных видов (упражнения со скакалкой, обручем, мячом и булавами).
Campionati europei di ginnastica ritmica 2016
I Campionati europei di ginnastica ritmica 2016 sono stati la 32ª edizione della competizione continentale. Si sono svolti per la prima volta in Israele, nella città di Holon, dal 17 al 19 giugno 2016.
2016 Rhythmic Gymnastics European Championships
The 2016 Rhythmic Gymnastics European Championships was the 32nd edition of the Rhythmic Gymnastics European Championships, which took place on 17–19 June 2016 in Holon, Israel.
Campeonato Europeo de Gimnasia Rítmica de 2016
El XXXII Campeonato Europeo de Gimnasia Rítmica se celebró en Jolón (Israel) entre el 17 y el 19 de junio de 2016 bajo la organización de la Unión Europea de Gimnasia (UEG) y la Federación Israelita de Gimnasia.
Саммит НАТО в Варшаве (2016)
Саммит НАТО в Варшаве (8—9 июля 2016 года) — 27-я встреча на высшем уровне глав государств и глав правительств стран-участниц Североатлантического Альянса. Встреча проходила в Варшаве (Польша).
Варшавський саміт НАТО 2016
Варшав́ський са́міт НА́ТО 2016 (, ) — 27-а зустріч на вищому рівні глав держав та голів урядів країн-учасниць Північноатлантичного альянсу, яка проходила з 8 по 9 липня 2016 у Варшаві. Це перший саміт НАТО, який відбувся на території Польщі.
Sommet de l'OTAN Varsovie 2016
Le sommet de l'OTAN Varsovie 2016 est le sommet de l'OTAN, conférence diplomatique réunissant dans la ville de Varsovie en Pologne, les 8 et , les chefs d'État et de gouvernement des pays membres de l'Organisation du traité de l'Atlantique nord et des alliés de l'organisation.
Szczyt NATO w Warszawie 2016
Szczyt NATO w Warszawie 2016 – międzynarodowy szczyt państw członkowskich Sojuszu Północnoatlantyckiego (NATO) na szczeblu szefów państw i szefów rządów zorganizowany 8–9 lipca 2016 w Warszawie. Posiedzenia organów Sojuszu odbywały się na Stadionie Narodowym. W obradach szczytu wzięło udział 28 delegacji z państw sojuszniczych, 25 z państw partnerskich, a także m.in. przedstawiciele Kwatery Głównej i Strategicznych Dowództw NATO, UE, ONZ i Banku Światowego. Był to pierwszy szczyt NATO zorganizowany na terenie Polski.
2016 Warsaw summit
The 2016 Warsaw Summit of the North Atlantic Treaty Organization (NATO) was the 27th formal meeting of the heads of state and heads of government of the North Atlantic Treaty Organization, held at the National Stadium in Warsaw, Poland, on 8 and 9 July 2016.
Декларация независимости Аргентины
Ныне известная как Декларация независимости Аргентины была принята 9 июля 1816 года Тукуманским конгрессом. На самом деле конгресс принял декларацию независимости Соединённых провинций Южной Америки, которые в 1831 году стали именоваться Аргентинской конфедерацией, а в 1861 приобрели нынешнее официальное название — Аргентинская Республика. Представители провинций Федеральной лиги, находившиеся в конфронтации с Соёдинёнными провинциями, не были допущены до участия в Тукуманском конгрессе. В то же время несколько провинций Верхнего Перу, впоследствии ставшие частью нынешней Боливии были представлены на конгрессе.
Dichiarazione d'indipendenza dell'Argentina
La dichiarazione d'indipendenza dell'Argentina fu ratificata il 9 luglio 1816 dal Congresso di Tucumán. Nel documento, siglato nella città di San Miguel de Tucumán, i rappresentanti delle Province Unite del Río de la Plata proclamarono la fine formale della dominazione spagnola.
اعلان استقلال آرژانتین
آنچه که امروز معمولاً به عنوان اعلامیه استقلال آرژانتین شناخته می‌شود، در تاریخ ۹ ژوئیه ۱۸۱۶، توسط کنگره‌ای در ایالت توکومان اعلان شد. در حقیقت، نمایندگان کنگره توکومان استقلال استان‌های متحد آمریکای جنوبی را که یکی از نام‌های رسمی جمهوری آرژانتین در آن زمان بود، اعلام کردند. در آن زمان استان‌های لیگ فدرال در حال جنگ با استان‌های متحد بودند و به کنگره راه پیدا نکردند. در عین حال، چندین استان از پرو علیا که بعداً به بخشی از بولیوی امروزی تبدیل شد، در کنگره نمایندگی می‌شدند.
Tuyên ngôn độc lập Argentina
Tuyên ngôn độc lập Argentina được thông qua vào ngày 9 tháng 7 năm 1816 bởi Đại hội Tukuman. Trên thực tế, Quốc hội đã thông qua tuyên bố độc lập của các tỉnh Hoa Kỳ, vào năm 1831, được gọi là Liên minh Argentina, và năm 1861 có được tên chính thức hiện tại - Cộng hòa Argentina. Đại diện của các tỉnh thuộc Liên bang Liên bang, những người đang đối đầu với các Tỉnh của Hoa Kỳ, không được phép tham gia Đại hội Túc giáo. Đồng thời, một số tỉnh của Thượng Peru, mà sau này trở thành một phần của Bolivia ngày nay, đã được đại diện tại đại hội.
Argentine Declaration of Independence
What today is commonly referred as the Independence of Argentina was declared on July 9, 1816, by the Congress of Tucumán. In reality, the congressmen who were assembled in Tucumán declared the independence of the United Provinces of South America, which is one of the official names of the Argentine Republic. The Federal League Provinces, at war with the United Provinces, were not allowed into the Congress. At the same time, several provinces from the Upper Peru that would later become part of present-day Bolivia, were represented at the Congress.
Declaración de independencia de la Argentina
La Declaración de Independencia de la Argentina fue una decisión tomada el martes 9 de julio de 1816 por el Congreso de Tucumán, por la cual declaró la formal ruptura de los vínculos de dependencia política de las Provincias Unidas del Río de la Plata con la monarquía española. La declaración fue realizada en la Casa de Tucumán, ubicada en la ciudad de San Miguel de Tucumán, donde sesionaba la asamblea. Diez días más tarde, el mismo Congreso renunció también a toda otra dominación extranjera. El acto forma parte del movimiento de independencia hispanoamericana del Imperio español.
إعلان الاستقلال الأرجنتيني
إعلان الاستقلال الأرجنتيني الذي أعلنه كونغرس توكومان في 9 يوليو 1816. في الواقع، أعلن أعضاء الكونجرس المجتمعون في توكومان استقلال المقاطعات المتحدة لأمريكا الجنوبية، وهو أحد الأسماء الرسمية لجمهورية الأرجنتين. كانت مقاطعات العصبة الفيدرالية في حالة حرب مع المقاطعات المتحدة ولم يُسمح لها بدخول الكونغرس. في الوقت نفسه، كانت عدة مقاطعات من أعالي بيرو والتي أصبحت فيما بعد جزءًا من بوليفيا الحالية، ممثلة في الكونغرس.
Финал Кубка Англии по футболу 1957
Финал Кубка Англии 1957 года — финальный матч розыгрыша Кубка Англии по футболу, состоявшийся 4 мая 1957 года на стадионе «Уэмбли». В нём встретились английские клубы «Астон Вилла» и «Манчестер Юнайтед». «Вилла» выиграла матч со счётом 2:1 благодаря дублю Питера Макпарланда. Единственный гол за «Юнайтед» забил Томми Тейлор.
1957 FA Cup Finali
1957 FA Cup Finali FA Cup'ın 1956-57 sezonunun şampiyonunu belirlemek için oynanan maç. 4 Mayıs 1957'de, Londra'daki Wembley Stadyumu'nda oynanan maçta Manchester United'ı Peter McParland'ın golleriyle 2-1 yenen Aston Villa kupanın sahibi oldu. United'ın tek golü ise Tommy Taylor'dan geldi. 37 yıl aradan sonra, yedinci kez kupayı kazanan Villa, bu sonuçla birlikte kupayı en çok kazanan ekip oldu.
1957 FA Cup Final
The 1957 FA Cup Final was a football match played on 4 May 1957 at Wembley Stadium between Aston Villa and Manchester United. Villa won 2–1, with both of their goals scored by Peter McParland. Tommy Taylor scored United's goal. It was Villa's first major trophy for 37 years.
Финал Кубка Англии по футболу 1958
Финал Кубка Англии 1958 года () — финальный матч розыгрыша Кубка Англии по футболу сезона 1957/58, состоявшийся 4 мая 1958 года на стадионе «Уэмбли». В матче встретились английские клубы «Болтон Уондерерс» и «Манчестер Юнайтед». «Болтон» выиграл матч со счётом 2:0 благодаря «дублю» Нэта Лофтхауса. «Юнайтед», проигравший прошлогодний финал, лишился большинства своих игроков основного состава в феврале 1958 года в мюнхенской авиакатастрофе, выпустив на поле лишь четырёх игроков, выживших в крушении. Остальные игроки были новичками клуба.
1958 FA Cup Finali
1958 FA Cup Finali, 3 Mayıs 1958 tarihinde 1957-58 FA Cup şampiyonunu belirlemek için Wembley Stadyumu'nda, Bolton Wanderers ile Manchester United takımları arasında oynanan FA Cup finalidir. Bolton, Nat Lofthouse'un attığı gollerle sahadan 2-0 galip ayrılarak FA Cup şampiyonluğunu elde etti.
1958 FA Cup Final
The 1958 FA Cup Final was contested on 3 May 1958 by Bolton Wanderers and Manchester United at Wembley Stadium, London, in front of a crowd of almost 100,000. The referee was J. Sherlock. Bolton won 2–0, with a double by Nat Lofthouse, who scored the goals in the 3rd and 55th minutes. United, who had lost the previous final to Aston Villa, had been decimated three months earlier in the Munich air disaster, and fielded only four crash survivors, along with several newcomers. Just two players featured in the United side from the previous year's final; six of them were among the dead (along with two others who had not played), two were injured to such an extent that they never played again, while another had not yet fully recovered from his injuries.
Суперкубок Англии по футболу 2008
Суперкубок Англии по футболу 2008 () — футбольный матч, состоявшийся 10 августа 2008 года на стадионе «Уэмбли». В нём сыграл чемпион Премьер-лиги 2007/08 «Манчестер Юнайтед» и обладатель Кубка Англии 2008 года «Портсмут». Матч ознаменовал собой 100-летнюю годовщину Суперкубка Англии с момента его первого розыгрыша в августе 1908 года.
FA Community Shield 2008
Lo FA Community Shield 2008 si è disputato domenica 5 agosto 2008 al Wembley Stadium di Londra.
Siêu cúp Anh 2008
Siêu cúp Anh 2008 là một trận bóng đá diễn ra vào ngày 10 tháng 8 năm 2008, nhà vô địch Giải bóng đá Ngoại hạng Anh 2007–08 Manchester United sẽ gặp nhà vô địch Cúp FA 2007–08 Portsmouth trước khi Giải bóng đá Ngoại hạng Anh 2008–09 bắt đầu. Trận đấu này là trận đấu kỷ niệm lần thứ 100 kể từ Siêu cúp Anh ra đời vào tháng 8 năm 1908. Trận đấu này cũng là cuộc gặp gỡ lần thứ hai giữa hai đội trong khoảng thời gian hai tuần, sau khi họ đã thi đấu với nhau trong một trận giao hữu ở Nigeria vào ngày 27 tháng 7 năm 2008.
Community Shield 2008
Le Community Shield 2008 est la quatre-vingt-sixième édition de la Supercoupe d'Angleterre de football, épreuve qui oppose le champion d'Angleterre au vainqueur de la Coupe d'Angleterre. Disputée le au stade de Wembley à Londres, la rencontre est remportée par Manchester United aux dépens de Portsmouth.
2008 FA Community Shield
The 2008 FA Community Shield (also known as The FA Community Shield sponsored by McDonald's for sponsorship reasons) was the 86th staging of the FA Community Shield, an annual football match played between the reigning Premier League champions and FA Cup winners. The match was played on 10 August 2008 between 2007–08 Premier League champions Manchester United and 2007–08 FA Cup winners Portsmouth as the "curtain-raiser" to the 2008–09 English football season. The match marked the 100th year since the first Charity Shield, also won by Manchester United after a replay in August 1908.
Community Shield 2008
La Community Shield 2008 fue la edición Nº 86 de la competición, fue disputada entre el campeón de la Premier League 2007/08, el Manchester United y el campeón de la FA Cup 2007-08, el Portsmouth.
Вильнюсская наступательная операция
Ви́льнюсская наступа́тельная опера́ция — военная операция советских войск 5—20 июля 1944 года; часть второго этапа стратегической Белорусской наступательной операции.
Вільнюська операція
Вільнюська операція () — фронтова наступальна операція радянських військ 3-го Білоруського фронтів (генерал армії Черняховський І. Д.) на другому етапі загального стратегічного наступу радянських військ у Білорусі літом 1944 року.