У лютому 1992 року, після 27-річного вигнання Будіаф повертається на батьківщину, після пропозиції військових, щоб стати головою Верховного державної ради (HCE), Алжиру (головою військової хунти), після анулювання результатів виборів (див. Громадянська війна в Алжирі). Він швидко погодився, про що було оголошено народу Алжиру. Публічно він був представлений як лідер нації, який занадто довго був відсутній, щоб бути заплямований в акціях насильства і корупції, але великим недоліком було те, що він був мало відомий більшості з алжирської громадськості. Однак його заклики до всеосяжних реформ і прагнення покласти край правлінню військових вселяли надії, і він швидко набув деяку популярність.