Han blev også slået til ridder af Hosebåndsordenen, idet han tog pladsen fra den henrettede Lord Hastings. Denne forpligtelse bar yderligere frugt i efteråret 1483, da en række sammensværgelser mod kongen forenede sig i Buckinghams oprør, en opstand i det sydlige og vestlige England under den løse ledelse af hertugen af Buckingham. Da Richard rejste sin styrke for at slå oprøret ned, var Stanley og hans bror William ved kongens side og blev rigt belønnet med oprørernes konfiskerede godser, og Stanley blev udnævnt til Buckinghams stilling som rigskonstabel af England. Mens Stanley måske ikke havde haft nogen anden mulighed end at opføre sig som Richards loyale undersåt, kan det tænkes, at han måske selv kan have været involveret i opstanden. Hans hustru, Margaret Beaufort, var en af de nøglesammensvorne, der havde formidlet ægteskabsalliancen mellem Edvard 4.'s datter Elizabeth af York og hendes søn Henrik Tudor. Faktisk var det kun ved at give Richard en højtidelig forpligtelse til at holde sin hustru i forvaring og gøre en ende på hendes intriger, at Stanley reddede hende fra at få frataget hendes ære, liv og gods, at hun ikke faldt i unåde, og han reddede formodentlig også sin egen stilling samtidigt. Richard var åbenlyst godt klar over truslen fra dette sted, for i sommeren 1485, da Stanley søgte tilladelse til at forlade hoffet og vende tilbage til sin nordlige residens i Lathom, insisterede kongen på, at hans søn, George Stanley, Lord Strange, tog hans plads ved hoffet for at sikre hans fars gode opførsel.