Ewald Ammende també va ser director honorari de l"Organització d'ajuda interconfessional i transnacional del seu Eminència Cardenal Arquebisbe de Viena". Va estar en contacte proper amb el cardenal Theodor Innitzer, qui el va ajudar a publicar el seu llibre més famós, Muss Russland hungern? Menschen und Völkerschicksale in der Sowjetunion ( "¿Ha de morir de fam Rússia? Destinacions de persones i pobles en l'URSS"). La paraula "Rússia" en el títol de el llibre, com era comú en aquests anys, es referia a l'URSS en general, tot i que el llibre cobria principalment esdeveniments a Ucraïna i Kuban (Caucas occidental). El llibre va provocar molta controvèrsia a causa de la seva descripció contemporània de la fam soviètica (actualment coneguda com a Holodomor). Ammende també va discutir en el seu llibre l'opressió sistemàtica de diverses minories a Ucraïna, inclosos els polonesos, els magiars, els romanesos, els jueus, els bielorussos i els alemanys de Crimea. Tot i que el rebuig d'Ewald Ammende dels nacionalsocialistes ja era conegut en el moment de la publicació, les autoritats soviètiques van acusar ENK que el llibre promovia la propaganda nacionalsocialista. Aquesta representació enganyosa es va fer càrrec en el període de postguerra, entre d'altres historiadors d'Alemanya Oriental, fins a la literatura d'investigació moderna. Alguns historiadors arriben a etiquetar tota la campanya internacional de la ENK sobre la consciència de la fam com a part de la política anti-Komintern de el règim nazi. Ammende va usar en el seu llibre fotos no acreditades fetes per Alexander Wienerberger durant el seu treball a Khàrkiv en 1933; Aquestes fotos són actualment ben conegudes i van ser reimpreses en moltes ocasions.