El termini per presentar-se concloïa l'1 de gener de 1966 i per tant el procés va estar marcat per les presses. L'alcalde de Madrid, Carlos Arias Navarro, va plantejar la possibilitat en un ple de l'ajuntament i va rebre el vistiplau. De forma paral·lela, Barcelona va presentar les seves opcions al novembre. La ciutat comtal ja havia intentat ser seu olímpica per a les edicions de 1936 i 1940 (aquests últims frustrats per la Segona Guerra Mundial) però no ho va aconseguir en cap d'elles, encara que sí va organitzar els Jocs Mediterranis de 1955 amb èxit. Entre els promotors de la candidatura barcelonina es trobaven l'Ajuntament de Barcelona, amb l'alcalde José María de Porcioles al capdavant i Juan Antonio Samaranch, membre del COI i delegat a Catalunya de la Delegació Nacional d'Educació Física i Esport.