Després de la Segona Guerra Mundial, el monestir va ser restablert per religioses, i encara avui és ocupat per una vintena de monges, dedicades sobretot a la iconografia i l'agricultura. Després dels bombardeigs de l'OTAN durant la Guerra de Kosovo el 1999, el bisbe de Raška i de Prizren, Artemije, va traslladar la seu del seu episcopat de Prizren a Gračanica, convertint el monestir en un dels centres espirituals més importants de l'església ortodoxa a Kosovo.