Tant els abusos de poder com la inadequació d'aquestes pretensions a la dinàmica econòmica i social, van portar, d'una banda, a l'esclat de la contestació a aquestes concentracions de poder en forma de revoltes antifiscals, particularismes regionals i estamentals, o de l'altra, a la insatisfacció creixent de la burgesia. Tot això va contribuir a la caiguda de les monarquies absolutes de l'Europa Occidental després de successius cicles de revolucions burgeses o revolucions liberals (el primer d'ells denominat "atlàntic"): la Revolució anglesa en el (1640-1688, amb un intermedi de Restauració), la Revolució francesa i les guerres de la independència americana, des de l'últim quart del fins al primer del XIX (1776 Estats Units, 1789 França, l'Amèrica continental espanyola fins a la Batalla d'Ayacucho, 1824), i els cicles revolucionaris anomenats revolució de 1820, revolució de 1830 i revolució de 1848.