Som topograf var Caroc på sin rette plads, og han har en ikke ringe fortjeneste af vort militære kortvæsens hele udvikling, ligesom han også fik udvirket, at der i 1862-63 indrettedes passende lokaler for den topografiske tjeneste i den gamle Proviantgård. I 1863 avancerede han i Generalstaben til generalmajor og ansattes ved krigens udbrud 1864 som kommandør for infanterireserven; efter Dannevirkes rømning hørte denne, bestående af 8. og 15. regiment, til Dybbøls besætning, men efter at chefen for 3. division, generalmajor Ernst Wilster, var blevet såret 8. marts, overtog Caroc i slutningen af måneden befalingen over denne division, idet han opslog sit hovedkvarter i Middelfart. Efter eget ønske fratrådte Caroc 27. juni sin kommando, fordi han var i uoverensstemmelse med overgeneralen om måden, hvorpå troppernes fornødenheder skulle tilfredsstilles, og han vendte således tilbage til København, hvor han atter overtog direktionen for den topografiske tjeneste. Ved reduktionen i december 1864 erholdt han sin afsked fra Hæren, hvorpå han søgte anden virksomhed for sine evner.