Základní školu a gymnázium dokončil v Sarajevu. Nato dokončil studium práv na Právnické fakultě Univerzity v Záhřebu (1937–1942). Od svých šestnácti let přispíval do muslimských periodik, mj. časopisů Novi behar, el-Hidaje, za druhé světové války publikoval i v chorvatských listech "Hrvatski dnevnik, Hrvatsko kolo, Osvit" (sarajevské vydání), "Spremnost" aj. Angažoval se též v muslimském podpůrném spolku "Narodna uzdanica". Krátce po německé invazi do Jugoslávie v dubnu 1941 získal úřednické místo v Sarajevu, nato v Banja Luce a nakonec v Záhřebu (zde pracoval ve Státním úřadu pro propagandu), a to díky své inklinaci k chorvatské národní myšlence. Od léta 1941 byl přitom ilegálním spolupracovníkem komunistických partyzánů, kteří bojovali jak proti fašistickému režimu chorvatských ustašovců a srbských nacionalistů (četniků), tak proti německé a italské okupační moci. V této době přehodnocuje své národní smýšlení a intenzivně studuje minulost bosenských muslimů, zejména pak aby dokázal jejich historickou a kulturní svébytnost.