På det globale niveau er det Sudans rolle som olieeksporterende land der har betydning, frem for alt i forhold til Kina. Kina har foretaget massive inversteringer i sudansk olieindustri og har støttet regeringen direkte gennem salg af våben og militærudrustning, og har tilmed opført våbenfabrikker i Sudan. Endvidere har Rusland støttet Sudans regering gennem salg af kampfly og materiel. Dette er sket i modstrid med FN’s resolutioner og er en understregning af FN’s handlingslammethed i forbindelse med denne konflikt. Derudover betegner Sudans regering indsættelsen af en FN-styrke i Darfur som en vestlig aggression mod landet, som kan sammenlignes med invasionen af Irak. Al-Qaeda har på samme måde udtalt sig fordømmende om en sådan FN-styrke. Konflikten i Darfur har dermed fået en ny international dimension som et led i en konfrontation mellem vest og øst; i den forbindelse drages der ofte paralleller til angrebene på Afghanistan 2001 og Irak 2003. Indirekte har situationen i Irak påvirket konflikten i Darfur, da USA’s engagement i Irak og Afghanistan betyder, at landet ikke ønsker at medvirke til yderligere en intervention. Generelt har de vestlige regeringers forsøg på at isolere Sudan betydet at landet har vendt sig mod andre lande for at finde støtte, og at mulighederne for at de vestlige lande og FN kan påvirke udviklingen i Darfur er blevet mindre.