Durant l'època d'ocupació islàmica, l'actual Tortosa era closa per una muralla perimetral que en alguna zona seguia el traçat del recinte antic, i podria haver aprofitat elements i estructures d'època romana. En lo moment de la conquesta cristiana, al , s'aprofitaren les muralles d'època andalusí amb reparacions i noves construccions. Al segle XIV es defineix un nou circuit murallat que amplia l'espai urbà respecte a l'anterior. L'obra fou impulsada pel mandat de Pere el Cerimoniós (1336-1387) a les ciutats catalanes de tancar els seus barris extramurs per reforçar-ne la defensa durant la guerra amb Castella. En l'acord municipal del 9 de desembre de 1365 se detallen les característiques de la nova muralla: «[...] los murs que ara de novell se faran [han de ser] d'argamassa. E que hagen deu pams de gros». Sembla que l'inici de les obres no es va fer efectiu fins al 1368, i que el 1369 ja se n'havia construït una bona part. Segons un altre document, la nova muralla envoltava la ciutat i en delimitava dos punts extrems situats a la vora del riu, un d'ells al sud, la torre del Temple, i l'altre al nord, al torre del Rec. En la construcció de la muralla participaren molts i destacats mestres, com ara el picapedrer Joan de Maine, el fuster Andreu Tranxer i el manyà Guillem Ortolà.