De noble família lleonesa, visqué quasi sempre a París i va conèixer a fons la vida fàcil i brillant de l'anomenada "belle époque". A principis del , iniciava ja el sender d'èxits al patrocinar la primera carrera d'automòbils París-Madrid. Malgrat no ser un professional de la carrera diplomàtica, la seva amistat amb el rei i el seu profund coneixement de França i els francesos en el que s'incloïen homes d'Estat, actors, banquers, esportistes i generals, assenyalaven el seu destí d'ambaixador a París. La seva vida diplomàtica, pròpiament dita, s'inicià com agregat (a París, naturalment) a les ordres del cèlebre ambaixador Fernando León y Castillo. Abans de la batalla del Marne se'l nomenà ministre plenipotenciari vers el Govern francès instal·lat a Bordeus. L'agost de 1918 començà les seves funcions com ambaixador a París, nomenat per un Govern de concentració nacional. Així-mateix desenvolupà en la Societat de Nacions un important paper al representar a i aconseguir per Espanya un lloc semi-permanent en el Consell. Per altra banda, la seva amistat amb Briand li resultà molt profitosa per aconseguir de França diverses petites avantatges respecte a determinats assumptes, com els relatius al Marroc i Tànger.