A partir de la seva retirada es va iniciar una segona fase en la vida de l'autor, dedicada a l'activitat com a historiador. Es decidí a escriure uns fets seleccionats i de manera aïllada, com diu, “segons em semblessin dignes de memòria", és a dir, monografies. Decideix que la primera sigui la conjuració de Catilina per la importància, duresa i perillositat que tingué el fet. Les següents, "Bellum Iugurthinum" i "Historiae", també seguiren aquesta intenció: la primera es centra en el conflicte de la guerra de Iugurta i la segona es tracta d'un sumari inacabat dels esdeveniments de la República any per any des del 78 a.C. fins al 66 a.C.