Először a Formula–2-ben szerepelt, majd a Formula–1-be az 1973-as argentin nagydíjon mutatkozott be a Formula–1-ben a Surtees csapat színeiben. 1975-ben a McLaren csapat második embere volt Emerson Fittipaldi mögött, a spanyol nagydíjon megszerezte pályafutása egyetlen Formula–1-es győzelmét. 1976-ban a McLaren-Ford csapattársának leigazolta James Hunt-ot. 1978-ban az ATS-hez igazolt, de a brit nagydíjon tesztelés közben eltörte a lábát. 1979-ben és 1980-ban az Arrows színeiben versenyzett. Az 1981-es szezont kihagyta, egy évvel később a March csapatával tért vissza, de kevés sikerrel. Utolsó versenye az 1982-es francia nagydíj volt. Ezután a sportkocsiversenyen szerepelt, 1989-ben a Mercedes képviseletében megnyerte a Le Mans-i 24 órás viadalt. A következő idényben a gyár fiatal versenyzőit oktatta, majd 1991 végén visszavonult. 1994 és 1998 között a német RTL televíziós csatorna kommentátora volt.