A 2009-es évad rendkívül biztatóan indult a csapat számára, autójukba beépítették a duplafedeles diffúzort. Igaz, az első versenyen kizárták őket az időmérőről, mert túlságosan hajlékony hátsó szárnyakat használtak, de a 19. és 20. helyről sikerült feltornászni magukat a 3. és 5. pozícióba. Lewis Hamilton kizárásával azonban Timo Glock még egy hellyel előrébb lépett, így a csapat a Brawn GP mögött a legjobban kezdett. A sikerszéria folytatódott, ugyanis a megszakított malajziai versenyen ismét egy 3. és egy 4. helyet gyűjtöttek. Bahreinben aztán a valaha volt legjobb pozícióból indulhattak, ugyanis Trulli az első, míg Glock a második helyről rajtolhatott. A győzelmet itt sem sikerült megszerezni. A verseny után a Toyota mélyrepülésbe kezdett és a következő 9 futamon összesen 12 pontot tudtak csak gyűjteni. Szingapúrban a csapat újra elkapta a fonalat és Glock második helyével újra felállhattak a dobogóra. Japánban az időmérő edzésen a német versenyző súlyos balesetet szenvedett, és nem is tudta vállalni a versenyt, így csakúgy, mint Massa balesetét követően a rajtrácsra 19 autó állhatott fel. Trulli vigaszdíjként egy újabb második helyet szerzett a csapatnak. A következő két versenyen az olasz csapattársa Kobajasi Kamui volt. Az új Abu Dhabi pályán a japán versenyző a 6., míg Trulli a 7. lett. A verseny után három nappal, november 4-én a Toyota hivatalosan is bejelentett, hogy a gazdasági válság miatt kénytelenek szakítani a sporttal. 8 évnyi győzelem nélküli versenyzés, és az elmúlt években roppant hullámzó teljesítmény jellemezte a csapat Formula–1-es szereplését. A japán gyár kiszállásával 2010-re csak három gyári csapat, a Ferrari, Mercedes GP és a Renault maradt a száguldó cirkuszban.