Durant la Gran Guerra Patriòtica participà en els combats d'Odessa, Nikolaiev i Sebastòpol, sent comandant de Crimea. Va ser detingut durant una purga el 1941, es declarà culpable del fracàs per un atac de pànic i sentenciat a 10 anys, però va ser alliberat el 31 de gener de 1942, encara que degradat al rang de capità de 1a. El 8 de juliol de 1942 dirigí el desembarcament de l'illa de Sommers, al golf de Finlàndia, tot i que resultà en un desastre, amb la pèrdua de 8 naus. Entre finals de 1942 i 1944 va ser comandant de la base de Leningrad, ajudant a portar subministraments a la ciutat durant el setge.