Інтерновані формування Української Галицької Армії — військові частини Української Галицької Армії (понад 4 тис. осіб), що після поразки Західноукраїнської Народної Республіки у війні з Польщею 1918–1919 змушені були залишити українську територію і після відповідного затримання та роззброєння в Чехословаччині були розміщені в спеціальних таборах у містах Німецьке Яблонне та Ліберець, а згодом переведені до Йозефова. В таборі для інтернованих перебували також втікачі з польського полону, біженці з Галичини та військовополонені українці з італійського табору в місті Кассіно. Загальна кількість українців у чехословацьких таборах для інтернованих сягала понад 6 тис. осіб, хоча їхня кількість безперервно змінювалася внаслідок виїзду частини з них на навчання, працю, повернення на батьківщину.