Протягом півтора десятиріччя усі інновації та спроби офіцера щодо створення «елітного, високопрофесійного, з високим ступенем автономності дій підрозділу для проведення прямих акцій у екстремальних умовах ворожого середовища» не зустрічали підтримки з боку його начальників. Проте, у середині 1970-х терористична загроза у світі різко зросла. Захоплення заручників на Мюнхенській Олімпіаді в 1972, напад бойовиків Червоної армії Японії в Куалі-Лумпур із захопленням у заручники американського консулу та інших дипломатів різних країн, змусила вище керівництво США, а згодом й армії переглянути свої погляди на суть проблеми. Тут й згадали про полковника Ч.Беквіта. Після довгих розмов, йому далі добро на формування елітного підрозділу, за право створити який він боровся багато років.