Utóda, I. Roman dél felé terjeszkedett és a tatároktól elhódította a tengermenti Kilia és Belgorod erődjeit. 1394-ben beavatkozott a lengyel-litván belügyekbe, támogatta Korjatovics Tódor lázadását, emiatt annak bukása után kénytelen volt lemondani fia, I. István javára. István nyíltan elismerte a lengyelektől való függését. Utódja I. „Jó” Sándor fenntartotta a lengyel orientációt, a moldvai csapatok részt vettek a Teuton lovagrend elleni grünwaldi csatában és Marienburg ostrománál is. Szövetséget kötött Havasalfölddel is, így a lengyelekkel együtt ellent tudott állni az ellenséges Magyarországnak (amely ekkor a teutonok szövetségese volt). Stabilizálta az ország helyzetét és bátorította a kereskedelmet. A Dél-Moldvára törő török sereget sikerült kivernie.