Politikai karrierjét 1918-ban kezdte Erdély Romániával való egyesülése után. Ügyvédként és az Erdélyi Német Nemzeti Tanács központi választmányának titkáraként a romániai németeknek az új politikai környezetbe integrálódásán dolgozott. 1919. januárban Roth volt a medgyesi gyűlés egyik fő szónoka, és tagja volt annak a küldöttségnek, amely a gyűlés határozatát átadta a bukaresti kormánynak és a királynak. A Német-Szász Nemzeti Tanács ötfős vezetőségének tagjaként előkészítette az 1919. november 4-én tartott szász nemzeti gyűlés programját. Ugyanebben az évben parlamenti képviselővé választották, és 1938-ig parlament tagja volt. Hosszú parlamenti tevékenységének köszönhetően a szenátus tagja lett, és mind a romániai német, mind a román politikai körökben híressé vált. 1922-től kezdve a Romániai Német Néppárt elnökeként a parlament német frakcióját is vezette.