Det første danske realkreditinstitut var Kreditkassen for Husejere i Kjøbenhavn, ofte blot omtalt som Husejernes Kreditkasse. Kassen blev stiftet i 1797 for at bistå med finansiering til den store genopbygning, der var behov for efter Københavns brand 1795. Kreditkassen udstedte lån med sikkerhed i låntagernes solidariske ansvar. I modsætning til de senere almindelige institutter var kreditkassen ikke oprettet af låntagere, men af långivere (investorer). Baggrunden var, at det dengang var ulovligt at tage mere end 4 % i rente af et lån. Da det store lånebehov efter branden dermed ikke kunne slå ud i en højere rente, var det centrale for investorerne at reducere risikoen ved udlånsvirksomheden, og det blev opnået ved lånernes solidariske hæftelse.