L'Exposició Universal de 1888 va ser un gran esdeveniment urbanístic i social gràcies al qual es va urbanitzar una gran extensió de terreny que comprenia des del parc de la Ciutadella —després de l'enderrocament de la fortalesa militar i la cessió dels terrenys a la ciutat el 1869— fins a la Barceloneta, i es van millorar infraestructures en tota la ciutat. L'exposició es va poder veure des de l'11 d'abril fins al 9 de desembre de 1888, i va comptar amb l'assistència de dos milions de visitants. Estava formada per diversos edificis oficials i nombrosos pavellons, amb una àmplia representació internacional i de les principals empreses de la Ciutat Comtal. Després del seu tancament van quedar empeus diversos edificis, com el castell dels Tres Dragons (actual Museu de Zoologia), l'Hivernacle i l'Umbracle, així com l'Arc de Triomf que servia d'entrada a l'exposició i el monument a Colom. També es van construir altres edificis com el Palau de Justícia, el mercat del Born i la seu de Correus. Amb aquesta celebració, Barcelona va aprendre que l'organització de grans esdeveniments internacionals no només li facilitava la urbanització de la ciutat, sinó que li reportava multitud de visitants i projecció internacional. D'altra banda, el certamen va ser el punt de partida del modernisme català, el nou estil que va dominar el panorama artístic entre finals del i començaments del .