În folclorul rus, Fortăreața Petru și Pavel a fost portretizată ca un loc infernal și chinuitor, în care mii de prizonieri sufereau la nesfârșit de pe urma torturii și a foamei în temnițe murdare, înguste și suprapopulate. Aceste legende au avut ca efect transformarea închisorii într-un simbol al opresiunii guvernului în mintea oamenilor de rând. În realitate, condițiile din cetate erau mult mai puțin brutale decât se crede; în închisoare se aflau mai puțin de o sută de prizonieri în același timp, iar majoritatea lor aveau acces la bunuri de lux precum tutun, hârtie de scris și cărți de citit (inclusiv cărți subversive ca "Das Kapital" a lui Karl Marx). Când fortăreața a fost eliberată în primele etape ale Revoluției din februarie 1917, se aflau în închisoare numai nouăsprezece prizonieri recent încarcerați: conducătorii unui regiment răzvrătit din armată, care a trecut de partea revoluționarilor în timpul protestelor în masă din 26 februarie.