În cadrul măsurilor de precauție luate de comandantul forțelor armate austro-ungare Franz Conrad von Hötzendorf în vara anului 1916, pentru a anticipa o eventuală intervenție a României în război alături de Antantă, acesta a decis ca, alături de Flotila de Dunăre dislocată în porturile bulgare să fie mutat echipamentul genistic greu pentru construirea de poduri. Aceasta a survenit ca urmare a hotărârii luate în luna iulie 1916 împreună cu omologul său german, Erich von Falkenhayn, de a ataca România dinspre Bulgaria, în cazul apariției unui front românesc. Scopul era de a provoca o dispersare a forțelor inamice, pentru a scădea presiunea trupelor românești asupra Transilvaniei și a oferi timp Puterilor Centrale de a-și aduce rezervele în nordul teritoriului transilvănean, astfel încât să poată respinge unitățile invadatoare peste Carpații Meridionali. Cu scop ofensiv, au fost regrupate unități de pe frontul din Salonic și în nordul Bulgariei a fost creată o grupare de forțe, puse sub comanda generalul german August von Mackensen.