La început, pentru opinia publică britanică, Antanta cordială din 1904 cu Franța și Convenția anglo-rusă din 1907 nu au fost alianțe oficiale, ci înțelegeri care s-au concentrat pe problemele granițelor coloniilor din Asia și Africa. Cu toate acestea, ele au deschis căile pentru cooperarea în alte domenii, ceea ce făcea ca britanicii să fie implicați într-un viitor conflict în care luptau Franța sau Rusia. Cele trei înțelegeri au ajuns să fie cunoscute cu numele generic de Tripla Alianță. Britanicii i-au sprijinit pe francezi împotriva germanilor în Criza Agadir din 1911, cele două țări ajungând în cele din urmă la o înțelegere informală pentru cooperare și în alte domenii. Până în 1914, atât comandanții forțelor terestre cât și cei ai marinei erau în favoarea sprijinirii Franței în cazul unui eventual război cu Germania, dar puțini membri ai guvernului erau conștienți de seriozitatea angajamentului militarilor.