I slutningen af 1870'erne kom det atter til krig mellem Rusland og Det Osmanniske Rige på Balkan. Den russisk-tyrkiske krig (1877-1878) var populær blandt det russiske folk, der støttede den russiske støtte til de slaviske folkeslag, serberne og bulgarerne. Ruslands sejr i krigen gav flere balkanstater mulighed for at erklære sig uafhængige: Rumænien, Serbien og Montenegro. Endvidere blev Bulgarien "de facto" også uafhængigt efter 500 år med tyrkisk styre. Imidlertid medførte krigen spændinger i forhold til Østrig-Ungarn, der også havde territorielle ambitioner på Balkan. Vilkårene i fredsaftalen mellem Rusland og Det Osmanniske Rige blev således til Ruslands skuffelse delvist ændret ved Berlinerkongressen i 1878, men Rusland respekterede udfaldet af kongressen.