Aijubidi as-Salihin aikana (1238–1249) mamelukkien valta kasvoi. Vaikutusvaltaa oli varsinkin Bahriyan saarelle Niilille sijoitetulla rykmentillä, joka valvoi pääkaupunkia Kairoa. Ranskan Ludvig IX:stä saatu voitto seitsemännellä ristiretkellä 1250 oli suurimmaksi osaksi mamelukkien ansiota. Kun uusi sulttaani Turanshah sitten toi Mesopotamiasta omia miehiään hallintoon Egyptissä, kokivat mamelukit itsensä uhatuksi. He muodostivat sotilasaristokratian, joka ei ollut perinnöllinen. Heidän pojistaan ei voinut tulla mamelukkeja, sillä näiden oli oltava orjia, ja mamelukit värvättiin lähinnä turkkilaisista kansoista. Siksi mamelukkien valta riippui hallitsijasta.