Durova osallistui vuoden 1812 isänmaalliseen sotaan, haavoittui Borodinon taistelussa ja palveli sen jälkeen Mihail Kutuzovin lähettinä. Hän osallistui myös vuosien 1813–1814 sotaretkiin ja sai rohkeudestaan useita ansiomerkkejä. Durova erosi armeijan palveluksesta aliratsumestarina vuonna 1816. Sen jälkeen Durova asui muutaman vuoden setänsä luona Pietarissa ja muutti sitten Jelabugaan, jossa hän ”tekemisen puutteessa” ryhtyi kirjoittamaan muistelmiaan.