SKP:n 1960-luvun puolivälissä alkanut sisäinen hajaannus toi kommunistien politiikkaan oman lisämausteensa pariksi vuosikymmeneksi. Edustajakokouksessa 1966 syrjäytetyn vanhan johdon ympärille aluksi muodostunut puolueoppositio nosti omaa profiiliaan varsinkin Tšekkoslovakian miehityksen 1968 myötä. SKP ja SKDL tuomitsivat tapahtuneen, mutta oppositio veti omaa linjaansa ja asettui varauksetta Varsovan liiton toimenpiteiden puolelle. Uskollisuus Neuvostoliiton johtamaa kansainvälistä kommunistista liikettä kohtaan muodosti opposition aatteellisen perustan.