Období před první světovou válkou představovalo pro Peklo, Raspenavu, Luh i Lužec hospodářský rozvoj. Fungovaly zde soukromé živnosti, v provozu byly hostince či obchody a od 3. května 1900 jezdí vlaky po železniční trati z Raspenavy do Bílého Potoka, která jižně od Pekla prochází také Lužcem. Tento rozvoj ukončila až válka. Po ní došlo 28. října 1918 k vyhlášení Československa. Zdejší pohraničí obývané především Němci se ovšem pokusilo od nově vzniklého státu odtrhnout. Vyhlásilo samostatnou provincii nazvanou , tedy Německé Čechy, jejímž centrem se stal Liberec. Obdobné provincie se v té době vytvořily i v pohraničních oblastech severní Moravy a Slezska, dále na jižní Moravě a v jižních Čechách. Československá vláda vyslala k obnově svrchovanosti země armádu, která území během prosince 1918 obsadila. Rozhodnutí Pařížské mírové konference (1919) a ustanovení Saint-germainské smlouvy (1919) přisoudila pohraniční oblasti obývané převážně Němci Československu.