V zakonu so se jima v Trstu, kjer je služboval do upokojitve, rodili hčerka Edithe (1877-1892) in sinova Wilhelm (1876-1957) ter Friedrich (1880–1914). Na žalost se je baron proti koncu vojne odločil, da s pisanjem svojega dnevnika ne bo nadaljeval, zato so ga 8. novembra 1918 podpisali po njegovem »zadnji zvesti borci Avstro-Ogrske«, oficirji Alois von Panos (načelnik generalštaba VII. korpusa na soški fronti), Georg Schariczer von Rény (pehotni general, poveljnik VII. korpusa) in Hugo Jilg (v času podpisa polkovnik, dodeljen generalštabu VII. korpusa). Prosilec jim je moral biti dobro znan, kot človek, vreden zaupanja, v čigar načelnost in zvestobo habsburški monarhiji so morali biti prepričani, in to brez vsake sence dvoma.