Po uzavření Německo-sovětské smlouvy o přátelství, spolupráci a vymezení demarkační linie 28. září 1939, která vyznačila hranici obou okupačních mocností, politbyro ÚV KSSS(b) přijalo 1. 10. 1939 rozhodnutí o svolání zasedání národního shromáždění, Ukrajinského národního shromáždění ve Lvově a běloruského v Bialystoku, tato shromáždění byla určena k rozhodnutí o žádosti o anexi, vtělení těchto území (Ukrajiny a Běloruska) do Sovětského svazu. V původní verzi bylo plánem vytvoření Polského lidového shromáždění, ale od myšlenky bylo upuštěno, protože Lublin a východní Dolní Slezsko, které podle ustanovení prvního paktu Molotov–Ribbentrop měl okupovat Sovětský svaz, ale po 28. září patřil k německé okupační zóně (s výjimkou historických částí Mazoviecka bývalého území Lomza a Zambrów, které se nacházely v hranicích západního Běloruska).