Do protinacistického odboje vstoupil Karel Svěrák na podnět revizora účtů Masarykovy ligy proti tuberkulóze Jana Sonnewenda, kdy pomáhal při zajišťování úkrytu příslušníků výsadku Anthropoid po spáchaném atentátu na Reinharda Heydricha a dalších československých parašutistů. Po zradě Karla Čurdy došlo k vlně zatýkání mezi spolupracovníky atentátníků a jejich rodinnými příslušníky. Jako první byla 7. července 1942 gestapem zatčena dcera Karla Svěráka Iris, sám Karel Svěrák pak tentýž den večer po návratu ze služební cesty. Jeho manželka Marie byla zatčena 24. července, v té době čtrnáctiletý syn Karel, který v té době nebyl doma, se pokusil ukrýt u prarodičů v Boskovicích. I on byl ale 2. srpna 1942 zatčen. Celá rodina byla uvězněna v pankrácké věznici, od 2. srpna pak v terezínské Malé pevnosti. Dne 29. 9. 1942 byli všichni stanným soudem k trestu smrti, 22. října odvezeni do koncentračního tábora Mauthausen, kde byli 24. října zastřeleni při fingované zdravotní prohlídce.