K nejstaršímu vojenskému pohřebišti patří hroby účastníků tzv. listopadového povstání Poláků a Litevců proti nadvládě imperiálního Ruska v letech 1830–1831. Zpočátku byli padlí pohřbíváni na různá místa. Na území hřbitova se zachovalo 146 takových hrobů. V roce 1880, v předvečer 50. výročí povstání, město vyčlenilo speciální oblast (nyní v rámci pole č. 71) pro vytvoření samostatného panteonu, kde bylo pohřbeno 47 veteránů povstání. Uprostřed této oblasti byl postaven pomník - velký symbolický sarkofág, částečně zabalený do vlajky, na kterém byly složené šavle a helma (autor: Henrik Perrier). Na sarkofágu je latinský nápis: "Exoriare aliquis nostris ex ossibus ultor ("Vergilius, Aeneis 4,625") - překlad: "„Jednou ať nějaký mstitel z našich povstane kostí“"." Níže je polský nápis: "Weteranom Wojska Polskiego z lat 1830/31". Během sovětské éry byla část tohoto hřbitova zničena a byli zde pohřbeni někteří straničtí představitelé.