Rakousku bylo v roce 1919 na základě Saintgermainské smlouvy zakázáno spojení s Německem. Křehká demokracie vydržela v Rakousku necelých 15 let. V březnu 1933 nechal kancléř Dollfuß rozpustit parlament a zakázal všechny levicové politické strany. Zbytek stran byl sjednocen do Vlastenecké fronty. Austrofašisté po převzetí moci nacisty v Německu opustili ideu začlenění do Německa a orientovali se na spojenectví s Mussoliniho Itálií. Nacistická strana v Rakousku byla zakázána a její vůdci byli popraveni nebo uprchli do Německa. Na začátku roku 1938 vyvinul Hitler na Rakousko politický nátlak a pokoušel se ho vnitřně oslabit. V únoru 1938 byl kancléř Schuschnigg donucen povolit politické strany a propustit všechny uvězněné nacisty. Ti začali okamžitě podkopávat rakouskou suverenitu a připravovat jeho připojení k Německu. Schuschnigg se ještě pokusil v březnu 1938 zachránit rakouskou nezávislost vyhlášením referenda o zachování rakouské suverenity. Hitler odpověděl ultimátem, kde požadoval předání moci rakouským nacistům. Při nedodržení mělo dojít k invazi wehrmachtu do Rakouska. V beznadějné situaci Schuschnigg rezignoval a předal moc nacistům. Německá armáda následně obsadila rakouské území a velká část rakouské společnosti ji přivítala s otevřenou náručí. Referendum o budoucnosti Rakouska se nakonec i tak konalo, ale již pod taktovkou nacistů.