Mariův kolega Quintus Lutatius Catulus neměl tolik štěstí, neboť nedokázal zabránit Kimbrům v průchodu Brennerským průsmykem koncem roku 102 př. n. l. a umožnil jim tak projít do Pádské nížiny. V zimě byl Marius v Římě opět zvolen konzulem, načež spěchal zpět na sever, aby se připojil ke Catulovi, jehož imperium bylo rovněž prodlouženo. V létě roku 101 př. n. l. bylo pak svedeno rozhodující střetnutí s Kimbry. V bitvě u Vercell v Předalpské Galii římská disciplína znovu zvítězila nad početnějšími silami barbarů, z nichž více než 90 000 bylo zabito (včetně žen a dětí) a všichni ostatní upadli do otroctví. Catulus a Marius oslavili společný triumf, ovšem veřejné mínění přisoudilo většinu slávy za porážku Germánů Mariovi. Catulus se tudíž Mariovi odcizil a později se stal dokonce jedním z jeho úhlavních nepřátel. Jako určitý druh odměny odhlasovalo lidové shromáždění Mariovi konzulát i pro rok 100 př. n. l., třebaže nebezpečí už pominulo. Římský lid mu dále přiznal čestný titul „zachránce Říma“ a pozdravil ho jako „třetího zakladatele města“ po Romulovi a Camillovi.