Panovaly však obavy, že by Východní Rumélie, která byla stále ještě formálně součástí Osmanské říše, mohla být okupována tureckými vojsky. Nedlouho po obsazení území proto vznikla nová přechodná vláda v čele s Georgi Stranským, který vyhlásil všeobecnou mobilizaci. Turecké jednotky však Plovdiv a další města neobsadily, neboť podle dohody z Berlínského kongresu tak mohly učinit pouze na základě žádosti guvernéra Východní Rumélie. Gavril Krastevič jako guvernér však žádný takový požadavek nevyslovil a tak důvod pro invazi formálně neexistoval.