Около 957 г. лидерът на местен бунт Теодосий търси убежище в Езерос. В хрисовула на Алексий III Ангел от 1198 г. до Венецианската република, Езерос се споменава като епископство. След Четвъртия кръстоносен поход, Езерос преминава под латинска власт за известно време, като е придаден на Латинската архиепископия на Лариса. Първият му католически епископ е избран, но никога не е осветен, за да участва във Втория събор на Равеника през 1210 г. До 1212 г. титулярната му катедра е вакантна и папа Инокентий III дава епископството на епископа на близкия Зейтуни (Ламия). Латинският епископ на Ламия я експлоатира толкова безмилостно, че катедрата е оттеглена в рамките на една година. Езерос си връща православната катедра, а през 1250 г. неговият православен епископ Йоан Херос става митрополит Нафпакт.