De , Bulgària i la semiautònoma província otomana de Rumèlia Oriental, van declarar la seva unificació a la ciutat de Plòvdiv. Rumèlia Oriental, la població de la qual era predominantment d'ètnia búlgara, havia estat una creació artificial del Congrés de Berlín set anys abans. La unificació es va produir contra la voluntat de les Grans Potències, inclosa Rússia. L'Imperi Austrohongarès havia anat ampliant la seva influència als Balcans i s'hi va oposar particularment. El veí occidental de Bulgària, Sèrbia també temia que això disminuís la seva posició als Balcans. A més, el governant de Sèrbia, Milan I (1868-1889), estava molest perquè els dirigents opositors serbis pro-russos, com Nikola Pašić, que havien protagonitzat la rebel·lió de Timok, havien trobat asil a Bulgària després de la supressió de la rebel·lió per part de l'exèrcit serbi.