Davant el desastre que el catolicisme estava passant per tot Europa per l'avanç del moviment protestant, la jerarquia romana va començar a preparar una contraofensiva. El Papa Climent VII,conscient del conciliarisme establert a Constança i Basilea al , preferí no convocar cap concili ecumènic, per por que això podria interferir amb la primacia de Pere. La situació va canviar amb Pau III (1534-1549), que va ordenar als cardenals Contarini i Pole que acordessin amb l'emperador Carles V per trobar una ciutat on els luterans i els catòlics es poguessin enfrontar. Va triar Trento per dues raons: pertanyia a l'Imperi i era geogràficament prop de l'Alemanya luterana. El camí va ser llarg i difícil: primer convocat pel 1542, més tard va ser definitivament convocat pel Papa el 1545 amb la butlla "Laetare Jerusalem". L'objectiu era realitzar una reforma institucional, abordant temes polèmics com a bisbes i sacerdots corruptes, indulgències i altres abusos financers.Com a successor de Juli III, l'intransigent Pau IV (1555-1559), que no volia continuar, ja que creia que només a la seu romana competia la tasca de la Reforma Posteriorment, el Papa Pius IV (1562), va concloure el concili en 1563.