Després del final de la Segona Guerra Mundial i de la reobertura de les universitats, Griewank va ser nomenat professor d'història moderna sense compromisos polítics. El 1947 va assumir el càrrec de redactor del "Deutschen Literaturzeitung". El mateix any es va traslladar a la Universitat Friedrich Schiller de Jena, on també va assumir el paper de degà. Per abordar l'escassetat de llibres de text durant la postguerra, va escriure un breu relat de la Revolució Francesa del 1789 al 1799. L'aspecte central de la seva obra va ser la universalitat dels drets humans i la idea de democràcia formulada de manera diferent per mitjà de l'estudi de la Revolució Francesa i la Revolució alemanya de març de 1848. El seu assaig "Ursachen und Folgen des Scheiterns der deutschen Revolution von 1848" («Causes i conseqüències del fracàs de la revolució alemanya de 1848»), a partir de discurs de la commemoració del centenari, va rebre molta atenció.