La construcció de ciutats fou el producte final de les tendències que començaren en la Revolució neolítica. El creixement de la ciutat fou parcialment planificat i orgànic. El planejament és evident en els murs, el districte dels temples principals, el canal central amb el port i el carrer principal. L'estructura d'espais residencials i comercials fou la reacció de les forces econòmiques als límits espacials imposats per les àrees planificades que esdevingueren un disseny irregular amb característiques regulars. Com que els sumeris registraven les transaccions de béns, se'n pot reconstruir bona part del patró de creixement urbà, la densitat demogràfica, el valor de les propietats i altres mesures a partir de fonts cuneïformes.