במהלך המערכה בפולין לחם אייבל עם גדודו כחלק מהדיוויזיה ה-44, וקיבל על פעולותיו את עיטור צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה. באביב 1940 מונה אייבל למפקד הרגימנט ה-132, ובמהלך המערכה על צרפת לחם עמו כחלק מהדיוויזיה ה-44 ואף כבש את העיר שיניולה, ועל כך קיבל ב-15 באוגוסט 1940 את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. לאחר מכן נשאר אייבל עם יחידתו בצרפת, ומאוחר יותר הועבר לסלובקיה, וב-1 בפברואר 1941 הועלה לדרגת אוברסט. במהלך מבצע ברברוסה לחם אייבל עם הרגימנט שבפיקודו כחלק מהדיוויזיה ה-44 במסגרת הקורפוס ה-29, ועל פעולותיו בז'יטומיר ובאומן קיבל ב-31 בדצמבר 1941 תוספת עלי אלון לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-10 בינואר 1942 מונה אייבל למפקד הדיוויזיה ה-385, ולחם עמה באזור פולוצק ורוסלאבל, כחלק מהארמייה הרביעית. הדיוויזיה לחמה במתקפת הקיץ הגרמנית, כחלק מהארמייה השנייה ומארמיית הפאנצר הרביעית לסירוגין באזור וורונז', ובדצמבר 1942 הועברה הדיוויזיה לאזור סטלינגרד, שם לחמה כחלק מקורפוס הפאנצר ה-24. ב-19 בדצמבר 1942 הועלה אייבל לדרגת גנרל לוטננט, וקיבל על פעולותיו תוספת חרבות לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-1 בינואר 1943 הועבר אייבל לעתודת המילואים, וב-20 בינואר מונה למפקד קורפוס הפאנצר ה-24 שלחם באותה עת בקרבות קשים באזור הדון. הקורפוס ספג אבדות כבדות, ומשום כך יצא אייבל למחרת לסייר בקווים הקדמיים של הקורפוס. במהלך סיורו נתקל אייבל בחיילים איטלקים, ובגלל הערפל הכבד הם חשבו אותו לרוסי ופתחו עליו באש. אייבל נפצע קשות מרסיסי רימון יד שהוטל עליו, וכעבור כמה שעות מת בכפר ניקולאייבקה, כתוצאה מאובדן דם. לאחר מותו הועלה אייבל ב-1 במרץ 1943 לדרגת גנרל חיל הרגלים.