був шкільним вчителем, якого було призвано до Російської імператорської армії під час Першої світової війни та служив, як командир партизанського та розвідувального підрозділу. У 1918 році він долучився до Естонської Армії на початку Естонської війни за незалежність. Від 23 грудня 1918 Купер'янов отримав від полковника Ернста Лімберга, командувача дозвіл на формування партизанського загону спеціального призначення. Підрозділ Купер'янова початково складався з 37 добровольців та базувався в Пуурманійському палаці. Нові волонтери продовжували поповнювати лави підрозділу й він скоро розрісся до 600 бійців, ставши Тартумааським партизанським батальйоном. 13–14 січня 1919 батальйон брав участь у звільненні Тарту від Червоної армії. Після відбиття Тарту батальйон продовжив наступ на південь до Валги. 30 січня 1919 року батальйон досяг ферми в Пайю, де зустрів сильний спротив з боку Червоної армії. Тартумааський партизанський батальйон здобув перемогу в , але Купер'янова було важко поранено під час битви й він помер невдовзі після 2 лютого 1919 року. Після його смерті батальйон було перейменовано на Партизанський батальйон Купер'янова на його честь.