Після смерті Любарта волинським князем став його син Федір. Але великий князь литовський, король польський (після Кревської унії) Ягайло (праправнук короля Данила), а потім його cуперник двоюрідний брат князь Вітовт поступово обмежували володіння князя Федора Любартовича, а в 1393 р. Вітовт ліквідував удільні князівства і перетворив їх на провінції Литви, якими правили намісники. Волинь стала частиною Великого князівства Литовського. Становище Вітовта особливо зміцніло після перемоги над Тевтонським орденом у Грюнвальдській битві 1410 р., в якій поряд із білоруськими, литовськими і польськими військами брали участь і руські (українські) полки.