У 1820-ті, в період коли головнокомандувачем польською армією та фактичним намісником Польщі був великий князь Костянтин Павлович, почався процес обмеження автономії країни. Конфлікти Костянтина Павловича з польським сеймом, його зневага до конституції, репресії проти польських лібералів і заміщення поляків у вищій адміністрації росіянами викликали масове обурення і зростання невдоволення російською владою в Польщі. Це невдоволення в 1831 переросло в стихійне Листопадове повстання, яке в 1831 було розгромлено російською армією.