По време на войната избухва в Ягодинското въстание, известно в сръбската историография като Кочина крайна, начело с Коча Ангелкович. Свищовският мир дава амнистия на участниците в тези бунтовни действия, като през 1793/94 г. султан Селим III с ферман потвърждава някои местни свободи на населението, а през 1796 г. са премахнати правомощията на 45 селски князе в санджака, формирайки се 12 нахии като административни единици, начело с избрани от населението оберкнязе с някои административни и съдебни правомощия, като органи на местната власт. Тази административна реформа предизвиква недоволството на еничарите и спахиите, които търсят подкрепата на Осман Пазвантоглу. С назначението на новия паша на Белградския пашалък Абу Бекир, положението се изменя. Пашата организира убийството от свой приближен на еничарския водач Дели Ахмет, което предизвиква размирици. Австрийците също подклаждат събитията в пашалъка, които водят до организирането на първото сръбско въстание от Караджордже Петрович, подофицер на австрийска служба през 18 век.