Gallia Cisalpinában gyorsan sorozásba kezdett látva, hogy a közhangulat, a hadsereg, valamint az előbbieket uraló Caesar-párt nyomására a senatus a gyilkosok ellen fordult. Hamarosan parancsba is adták neki, hogy mondjon le tartományáról Marcus Antonius, az előző év consulja javára, aki a caesariánusok között egyre erősebb pozíciókat szerző Octavianusszal szemben szintén a galliai katonaságra akart támaszkodni. Nem is csoda, hogy amikor Decimus Brutus visszautasította a követelést, azonnal katonasággal indult ellene. Brutus Mutina városában sáncolta el magát, Antonius pedig nem volt elég gyors: a fiatal kora ellenére propraetori imperiummal felruházott Octavianus és a két consul, Caius Vibius Pansa és Aulus Hirtius társaként haddal indult ellene. A mutinai háborúban a körülzárt Antonius vereséget szenvedett két csatában is (Forum Gallorum, április 14. és Mutina, április 21.), így jónak látta Gallia Narbonensisbe menekülni, Marcus Aemilius Lepidushoz.