Katonai pályára lépett, majd huszárkapitányként végigharcolta az 1859. évi itáliai hadjáratot és az 1866. évi porosz–osztrák háborút. Részt vett a königgrätzi csatában is. 1862–1865 között I. Ferenc József segédtisztje volt, majd 1875-ben függetlenségi párti képviselő lett, de később a Szabadelvű Párthoz csatlakozott. Szende Béla váratlan halála (1882. augusztus 18.) után honvédelmi miniszterré nevezték ki, a tárcát Tisza Kálmán kormányában több, mint egy éven át vezette – elődjéhez hasonlóan –, váratlan haláláig. Ikladon temették el.