Istoricul Nancy Mitchell consideră că "Weltpolitik" a fost o schimbare a instrumentelor politicii externe germane. Până în momentul în care kaiserul Wilhelm l-a destituit pe Bismarck, Germania și-a concetrat eforturile pentru împiedicarea posibilității implicării țării într-un război pe două fronturi în Europa. Mai înainte de "Weltpolitik ", liderii germani s-au concentrat în principal pe folosirea armatei și unei diplomații rafinate pentru menținerea statutul de putere europeană. În practică, Bismarck s-a ferit inițial să dobândească colonii peste mări și a dorit să rezerve Germaniei rolul de „broker cinstit” în afacerile continentale, deși Congresul de la Berlin din 1878 a demonstrat limitele punctelor sale de vedere politice în domeniul medierii internaționale.