Karl forblev i fangenskab, efter at Johan 2. var blevet besejret og taget til fange af englænderne i slaget ved Poitiers. Men mange af hans støtter var aktive i Stænderforsamlingen, som forsøgte at styre og reformere Frankrig i det magtvakuum, der blevet skabt af kongens fængsling, mens anarki herskede i store dele af landet. De lagde konstant pres på Dauphinen for at løslade Karl. I mellemtiden havde hans bror Filip valgt at slutte sig til den invaderende engelske hær under hertugen af Lancaster og tog del krigen mod Dauphinens styrker i hele Normandiet. Endeligt den 9. november 1357 blev Karl befriet fra sit fængsel på slottet Arleux af en gruppe på 30 mand fra Amiens under ledelse af Jean de Picquigny. Han blev mødt som en helt, da han gjorde sit indtog i Amiens, og han blev af Stænderforsamlingen opfordret til at komme ind til Paris, hvilket han gjorde med et stort følge og blev modtaget som en nyligt kronet monark.