Townshend valmistui upseeriksi 1881 ja hän osallistui vuosien 1883–1885 ja 1896–1898 Sudanin sotaretkiin. Vuonna 1895 luoteis-Intiassa käydyn rajasodan aikana hän komensi brittijoukkoja, jotka pitivät hallussaan piiritettyä Chitralin linnoitusta aina apujoukkojen saapumiseen asti. Townshend taisteli myös buurisodassa. Vuonna 1911 hänet ylennettiin kenraalimajuriksi. Maailmansodan alettua Townshend nimitettiin huhtikuussa 1915 Mesopotamiaan sijoitetun kuudennen intialaisen divisioonan komentajaksi. Hän valtasi nopeasti Amaran ja voitti turkkilaiset Es Sinnissä, joten hänen esimiehensä John Nixon määräsi hänet etenemään Tigris-joen vartta pitkin kohti Bagdadia. Townshend lähti etenemään Qurnasta marraskuun 1915 alussa, mutta kärsittyään tappion Ktesifonin taistelussa 22.–24. marraskuuta hän joutui perääntymään Kut-el-Amaraan. Turkkilaiset piirittivät Townshendin joukot sinne 8. joulukuuta. Kun turkkilaiset marsalkka Colmar von der Goltzin johtamina löivät Kutia vapauttamaan lähetetyt apujoukot, Townshendin oli antauduttava 29. huhtikuuta 1916.