V hodnosti generálporučíka (1898) byl v roce 1899 jedním z velitelů v búrské válce. Po několika taktických chybách byl poražen v bitvě u Magersfonteinu (1899). Poté se snažil zachránit svou reputaci, nakonec ale padl do zajetí, ze kterého byl propuštěn kvůli zranění a v roce 1902 se vrátil do Anglie. Přes neúspěch v jižní Africe si udržel přízeň dvora, v roce 1904 dosáhl hodnosti generála a v letech 1904–1932 byl velitelem skotských královských gard. V roce 1910 byl krátce guvernérem v Pretorii a v roce 1911 byl povýšen na polního maršála. Za první světové války byl guvernérem na Maltě (1915–1919), poté zastával čestný post guvernéra Toweru (1919–1932).