Při své práci ve Vojenském historickém ústavu se Toman Brod a jeho kolega, Eduard Čejka, dostali k problematice československého odboje za druhé světové války na Západě. Toto téma bylo v té době velké tabu a všichni, kdo bojovali na Západě proti Německu byli po Únoru 1948 kriminalizováni a mnozí dokonce vězněni. Brod a Čejka vydali knížku o vojácích na Západě, ve které se snažili ukázat, že to všichni nebyli reakcionáři, že to naopak byli lidé, kteří bojovali proti hitlerismu, za republiku, že to byli lidé, kteří měli zásluhy. Kniha vzbudila sice jistý ohlas (vyhrála i cenu v soutěži Svazu bojovníků za svobodu), ale cenzurou byla následně zakázána a znovu vyšla až v šedesátých letech dvacátého století. Na jedné stranické schůzi, kde se diskutovalo o tom, co to stalinismus vlastně byl a jaké zločiny s sebou nesl, přirovnal Toman Brod metody stranické politiky a policie k metodám gestapa. Následovalo vyšetřování, StB se jej snažila získat ke spolupráci, hrozilo mu vyloučení ze strany. Nakonec byl zbaven možnosti vědecké práce a ve Vojenském historickém ústavu jej přeřadili na podřadné místo. Psal se přelom padesátých a šedesátých let dvacátého století.