המלחמה הותירה את ספרד חבולה וחרבה, ומעריכים שכחצי מיליון מתושביה נהרגו כתוצאה ממנה. כמאתיים אלף מתוכם, רובם זוהו עם הרפובליקנים ומיעוטם עם הלאומנים, לא נהרגו בקרבות אלא מצאו את מותם בהוצאות להורג, אירועי טבח המוניים והפצצות של ערים אזרחיות כמו שאירע בגרניקה. המלחמה הטביעה רושם עז על עולם התרבות, ואכזריות הלחימה כמו גם ההתנגשות האידאולוגית שעמדה בבסיסה, משכו מספר רב של מחברים ואנשי אמנות כגון ג'ורג' אורוול וארנסט המינגוויי, ששהו בספרד במהלך המלחמה ויצרו בהשראתה. קץ הרפובליקה הספרדית ב-1939 היה גם תחילתה של המדינה הספרדית ושלטון הדיקטטורה של פרנסיסקו פרנקו. במלחמת העולם השנייה שמרה ספרד על נייטרליות ונשארה מחוץ למעגל הלחימה, לאחר שפרנקו העדיף להתמקד בביסוס שלטונו ובבנייה מחדש של ארצו. הוא שלט על ספרד במשך כארבעה עשורים באופן בלתי מעורער עד 1975. עם מותו הפכה ספרד לדמוקרטיה, וכתוצאה מכך החל הדיון על זיכרון המלחמה ומורשתה. מלחמת האזרחים עדיין משסעת את החברה הספרדית, שטרם הכריעה באיזה אופן להנציחה, מהם המסרים שיש ללמוד ממנה, ואיך להתמודד עם השלכותיה.