הגנרל לודנדורף, שפיקד למעשה על הצבא הגרמני בשנתיים האחרונות למלחמה, טען בזיכרונותיו שהתערבות האימפריה העות'מאנית (טורקיה) אִפשרה למעצמות המרכז הנחותות בכוחן, להאריך את המלחמה בשנתיים. בתקופה זו נערכו כמה מהקרבות העקובים ביותר מדם (כמו הקרב על הסום), אמריקה הצטרפה למלחמה למרות אווירת הבדלנות שם והקומוניסטים השתלטו על רוסיה. הלחימה הטורקית הרחיבה את המלחמה לזירות הקווקז והמזרח התיכון (בחזיתות סיני, ארץ ישראל ומסופוטמיה) והשפיעה גם על הלחימה בבלקן. היא דחפה את בריטניה לשקול לראשונה הקמת בית לאומי לעם היהודי בארץ ישראל ולפרסם את הצהרת בלפור (2.11.1917). בשטחי האימפריה העות'מאנית ערב המלחמה הוקמו אחריה מדינות סוריה, לבנון, עיראק, סעודיה (בחלקה), תימן, ירדן וישראל. המלחמה הביאה להשמדת כמיליון ארמנים ויותר, להתפרקות האימפריה העות'מאנית, לביטול הסולטנות והחליפות העות'מאניים ולהקמת הרפובליקה הטורקית.