Kralj Ludvik XIV. je trdo prijemal papeža Klemena X.; v luči prihajajočega novega konlava je pritiskal na papeža, da naj imenuje od njega določene kardinale; papež pa je osredotočil svojo pozornost na Poljsko in na otomansko grožnjo; denarno je podprl Jana Sobieskega, poljskega poveljnika, ki je 1673 porazil Otomane na reki Dnjester ter je bil izbran za kralja 1674. Drug znak papeževega zadržanja je bila kanonizacija Pija V., papeža krščanske zmage pri Lepantu.