לאחר התבוסה בקרב על סטלינגרד, בפברואר 1943, החלו גורמים בהנהגה הנאצית לדחוק בהיטלר לעבור למדיניות של ״מלחמה טוטלית״ בכדי לנצל כל מקור אפשרי של כוח אדם שלא נוצל עד העת ההיא וכן להטיל הגבלות דרסטיות על האוכלוסיה האזרחית בכדי לסייע למאמץ המלחמתי וכן לקדם את כלכלת המלחמה, אך היטלר עמד בסרובו, בנימוק ״רצון לדבוק בדרך האבולוציונית ולא הרבולוציונית״ (כפי שגבלס ניסח ביומנו), עמדה זו השתנתה לאחר ניסיון ההתנקשות הכושל של הרוזן שטאופנברג, כשזו האיצה את הדיקליזציה של המשטר, על ידי מינויו של הימלר למפקד צבא המילואים ומבחינה מעשית - איוש תפקידי הצבא באנשי אס אס, וכן מינויי של גבלס לבעל הסמכות העליונה בכל הנוגע ל״מלחמה הטוטלית״ שאפשרה לו לצמצם את המנגנון הבירוקרטי של המדינה (אך לא המפלגה) וניסיון לגייס אזרחים נוספים למאמצי המלחמה. ניסיונות אלה הכשירו את הקרקע ליוזמה של מרטין בורמן (תחת אפו של גבלס) להקים את הפולקשטורם ולצבור בכך סמכויות נוספות.