Основною проблемою компанії на початку 1920-х років стала заміна колишніх джерел сировини, які опинилися на території незалежної і недружньої Чехословаччини; до кінця десятиліття Tungsram перетворилася на вертикально-інтегровану компанію, яка самостійно виробляє основні сировинні матеріали. Чимало клопоту додав Шандор Юст, який відкрив у Будапешті нову електролампову фабрику потужністю 30 тисяч ламп на день. У 1924 році Tungsram купила контрольний пакет підприємства Юста і закрила фабрику-конкурента. У тому ж 1924 році Tungsram стала засновником нового електролампового картелю Phoebus, який об'єднав 90-95 % світових виробничих потужностей. На частку Tungsram дісталася квота в 5,655 % світового збуту, або 17 мільйонів ламп на рік (фактичне виробництво склало 15 млн штук у 1925 році і 23,4 млн штук у 1930 році). Картель протримався до початку другої світової війни, але до 1939 року через демпінг японських виробників його частка на світовому ринку (крім США) знизилася до 60 %. Tungsram формально вийшла з картелю 1 березня 1941 року, незадовго до вступу Угорщини в бойові дії на боці країн «осі».