Mihael je bil energičen in ambiciozen vladar. Proti Bizantinskemu cesarstvu in Kraljevini Srbiji je vodil agresivno, a oportunistično zunanjo politiko, ki se je končala z njegovim porazom in smrtjo v bitki pri Velbaždu. Bil je zadnji srednjeveški bolgarski vladar, ki je poskušal doseči vojaško in politično nadoblast Bolgarskega cesarstva na Balkanu, in zadnji, ki je poskušal zavzeti Konstantinopel. Nasledil ga je sin Ivan Štefan, njega pa nečak Ivan Aleksander, ki je svojo zunanjo politiko preusmeril v oblikovanje zavezništva s Srbijo.