Исмаил Кемали е роден във Валона (днешна Вльора) в богато феодално семейство на бейове. В родния си град получава начално образование, а след това завършва гимназия в Янина. През 1859 г. заминава за Константинопол, където започва кариера, като османски държавен служител, участва в провежданите либерални реформи на Мидхат паша, по-късно е заемал длъжността губернатор в няколко балкански града. В продължение на години полага усилия за стандартизация на албанската азбука и основаването на Албанската културна асоциация. През 1877 г. започва да се издига на водещи позиции в османския политически живот, докато султан Абдул Хамид II не отстранява Мидхат паша от поста премиер-министър, Кемали е изпратен в западна Анадола, докато султана не го връща и го назначава за губернатор на Бейрут. През 1892 г. Кемали предлага план на султана за създаването на Балканска федерация. Той включва съглашение между балканските държави и империята. Тези му либерални възгледи са причина за захлаждане на отношенията му със султана, и изпращането му като валия на Триполи, като тази му длъжност Кемали разглежда като пращане в изгнание. Така през май 1900 г. на борда на кораба британския посланик Кемали моли за политическо убежище. Изведен е от Турция и живее в изгнание осем години, работейки едновременно върху конституционната реформа на Османската империя и над развитието на националното движение в Албания. След въстанието на младотурците през 1908 г. става депутат във възстановения османски парламент. През 1909 г. става председател на Османската национална асамблея, но скоро е принуден да напусне Истанбул. След това се концентрира в изключително и само върху въпроса за независимостта на Албания.