Des del començament de l'ocupació alemanya, diverses unitats letones són constituïdes per les autoritats alemanyes: estan encarregades de vigilar les instal·lacions militars i d'empaitar els soldats russos. D'altra banda una milícia civil està encarregada de vigilar les mentalitats. A partir de l'hivern 1941 l'exèrcit alemany que ha perdut molts efectius durant la batalla de Moscou demanda a la "Pasparvalde" de proveir-li brigades suplementàries encarregades de la seguretat interior. Malgrat la demanda dels dirigents letons, aquestes unitats són col·locades sota comandament alemany. Aquestes tropes són aviat enviades al front on es distingeixen. A partir de febrer de 1943 formen la Legió letona constituïda per 2a brigada, que després d'haver estat reforçada a començaments de 1944 esdevé la 19a Divisió Waffen SS de Granaders, i la 1a brigada SS transformada llavors en 15a. À A partir de l'hivern 1943 l'exèrcit alemany comença a batre's en retirada al front rus. Durant l'estiu del 1944, l'Exèrcit Roig rebutja progressivament la Wehrmacht a través dels països bàltics. Aproximadament soldats són envoltats a la península de Curlàndia, entre els quals la 19a divisió letona. Fugint de l'avanç de l'Exèrcit Roig civils letons troben igualment refugi al reducte. Aquesta es mantindrà fins a l'armistici del 8 de maig, malgrat les ofensives mortíferes i fratricides dutes a terme pel 130è cos d'exèrcit de tiradors letons compost en gran part de letons de la Unió soviètica. Aproximadament refugiats arriben a escapar-se amb vaixell cap a Suècia, Alemanya i altres països europeus; els altres entraran llavors a Letònia. La 15a divisió letona participa en l'última batalla al voltant de Berlín i es rendeix als aliats el 2 de maig.