El govern Giral, a pesar que el poder real no estava a les seves mans, no va deixar d'actuar, especialment en el pla internacional. Va ser aquest govern el que va demanar la venda d'armes al govern del Front Popular de França, i al no aconseguir-la, després a la Unió Soviètica, i per a això va disposar de les reserves de l'or del Banc d'Espanya. En el pla interior va destituir els funcionaris sospitosos de donar suport a la revolta i va dictar les primeres mesures per a intentar controlar les "execucions" indiscriminades, arbitràries i extrajudicials de "feixistes" que duien a terme desenes de "tribunals revolucionaris", també coneguts com a "txeques", muntades per les organitzacions i partits obrers que havien imposat el "terror roig" a Madrid i en altres llocs. Així immediatament després de produir-se els tràgics fets de la presó Model de Madrid, durant els quals van ser assassinades persones de dretes per milicians polítics, el govern Giral va crear els tribunals especials "per a jutjar els delictes de rebel·lió i sedició i les comeses contra la seguretat de l'Estat", que estarien formats per "tres funcionaris judicials, que jutjarien com a jutges de dret, i catorze jurats que decidirien sobre els fets de la causa". No obstant això aquests "tribunals populars" no van acabar amb les activitats de les "txeques" que van continuar assassinant "feixistes" mitjançant els "passejos" (detinguts il·legalment que eren assassinats immediatament i els cadàvers dels quals eren llançats en una cuneta o al costat de la tàpia d'un cementiri) o les "saques" (excarceracions de presos que suposadament anaven a ser posats en llibertat però que en realitat eren portats a ser executats).