Brătianu opiskeli Pariisissa. Hän osallistui vuoden 1848 vallankumousyritykseen Valakiassa, minkä jälkeen hän joutui asumaan useita vuosia maanpaossa. Romanian perustamisen jälkeen hän oli yhdessä veljensä Ion Brătianun kanssa Kansallisliberaalin puolueen johdossa. Brătianu toimi useita kertoja ministerinä ja oli myös Romanian lähettiläänä Konstantinopolissa. Hän oli pääministerinä huhti–kesäkuussa 1881. Hänen lyhyellä pääministerikaudellaan ruhtinas Kaarle I kruunattiin kuninkaaksi ja Romaniasta tuli siten kuningaskunta. Myöhemmin Brătianu oli oppositiossa pääministerinä toiminutta veljeään vastaan ja tuki tämän syrjäyttämistä vuonna 1888.