Erik Olavinpojan taustaa ei tunneta, mutta hänen syntyperänsä ei ollut ylhäinen. Varhaisin maininta hänestä on vuodelta 1584, jolloin hän oli valtaneuvos Gustaf Banérille läänitetyn Mustasaaren pitäjän voutina. Vuosina 1587–1597 hänen tiedetään olleen Pohjanmaan lainlukijana eli tuomarin tehtävän hoitajana, ensin kihlakunnantuomari Kaarle Henrikinpoika Hornin ja vuodesta 1590 marski Klaus Flemingin sijaisena. Lainlukijaksi tultuaan Erik Olavinpoika hankki Mustasaaresta kaksi tilaa, joista hän asui Voitilankylän Lahnasaaressa. Hän ryhtyi vuonna 1590 ratsutilalliseksi säilyttääkseen tilojensa alkuaan kolmivuotisen verovapauden. Erik Olavinpojasta tuli epäsuosittu, koska hän oli vihatun käskynhaltija Flemingin sijainen ja keräsi itsekin linnaleiriveroa muilta talonpojilta vaikka sodan päätyttyä hänen varustamansa ratsumiehet olivat ”kotihuoveina”. Hän myös tärkeili kirjoittamalla nimensäkin kuin aatelinen muodossa "Erik Olsson till Lahnasari".