După Recucerirea Constantinopolului în 1261 și refacerea Imperiului Roman de Răsărit (Bizantin), mai multe state latine și grecești ostile se aflau pe fostul teritoriu al imperiului, printre care și Vlahia Mare. Părți din Tesalia: Demetrias, Velestino, Halmyros și Pharsalos au fost sub controlul Imperiului de la Niceea și astfel au revenit Imperiului Bizantin, câțiva ani după Bătălia de la Pelagonia. Acest district a fost guvernat de un „"kephale" al Marii Vlahii”, funcție deținută în 1276 de "epinkernes" Raoul Komnenos. În anii 1360, Vlahia Mare a fost sub suveranitatea Serbiei care a devenit din ce în ce mai puternică. Cu toate acestea, din anii 1390, Tesalia a intrat sub stăpânirea turcilor, deși puterea lor nu a fost atât de tangibilă în Vlahia Mare pe tot parcursul existenței Imperiului Otoman.