Az 1956-os forradalmi események Miskolcon még október 22-én elkezdődtek. Ekkor az egyetemi ifjúság állított össze 11 pontos követelést, közte a szovjet csapatok kivonulásának követelésével. 23-án a DIMÁVAG Gépgyár munkásai állították össze követeléseiket, 24-én pedig – az országban elsőként – megalakították a munkástanácsot. Az esti tüntetésüket az ÁVH szétverte, de a 25-i városi tüntetésen már tízezrek vettek részt, majd az Egyetemvárosban tartottak nagygyűlést, ahol Nagy Attila szavalt a tömegnek. 26-án és 27-én szintén hatalmas tüntetés volt a városi, majd a megyei rendőrség előtt, ahol a résztvevők a politikai foglyok szabadon bocsátását követelték. Az eldördült sortűzben 16 személy vesztette életét, a tömeg ostromának pedig hat egyenruhás és egy civil áldozata volt. Október 31-én megválasztották a Miskolci Városi Nemzeti Bizottságot, amelynek elnöke Gálffy Imre, helyettesei Szinvavölgyi József tanácselnök és Kádár István, titkára Tóth Dezső lett. A szovjet csapatok november 4-én érkeztek Miskolcra, de fegyveres ellenállásra csak az Egyetemvárosban került sor, itt a kollégium tetején kialakított lőállásban tartózkodó két egyetemista vesztette életét. A megtorlás részeként két tömegperben hét személyt ítéltek halálra, mások két évtől életfogytig tartó börtönbüntetést kaptak.