Med utbruddet av første verdenskrig kjempet Sør-Afrika sammen med andre britiske domener på det britiske imperiets side. Den sørafrikanske regjeringen gikk med på tilbaketrekningen av enheter fra British Army slik at de kunne slutte seg til den europeiske krigen og la planer for å invadere den tyske kolonien i Sørvest-Afrika. Elementer fra den sørafrikanske hæren nektet å kjempe mot tyskerne, og sammen med andre motstandere av regjeringen brøt det ut åpent opprør. Regjeringen erklærte unntakstilstand den 14. oktober 1914, og lojale regjeringsstyrker under ledelse av general Louis Botha og Jan Smuts knuste Maritzopprøret. De ledende boeropprørerne slapp billig unna med fengselsstraffer på seks og syv år og tunge bøter. To år senere ble de løslatt fra fengsel, siden Louis Botha anerkjente verdien i forsoning. Etter dette konsentrerte de som hadde deltatt i opprøret og ønsket å fremme målene til opprøret seg om å arbeide innenfor det konstitusjonelle systemet og hjalp til med å bygge opp Nasjonalistpartiet.