Pohjois-Amerikan intiaaniheimojen pakkosiirtojen taustalla oli ajatus kutsumuskohtalosta. Ajattelutavan mukaan Yhdysvaltojen kohtalo ja oikeus oli laajentaa aluettaan ja valtaansa Pohjois-Amerikan mantereen yli Tyynenmeren rannikolle saakka. Alkuperäiskansat pakotettiin sopimuksilla siirtymään vähitellen intiaanireservaatteihin, joissa niille luvattiin Yhdysvaltain hallinnon suojelua ja tukea vastineeksi menetetyistä alueista. Heimot pakotettiin usein siirtymään kauas perinteisiltä asuinalueiltaan. Luvattua tukea ja maksuja ei saatukaan, mikä johti vuoden 1862 Dakotan sodan kaltaisiin aseellisiin kapinoihin ja konflikteihin. 1800-luvun lopulla Yhdysvaltojen ja alkuperäiskansojen välisten aseellisten konfliktien päättymisen jälkeen alkuperäiskansoja yritettiin sulauttaa amerikkalaiseen yhteiskuntaan.