Однак у 1982 році Боррас все ж став на постійній основі тренувати національну команду. У неї влилися кілька талановитих молодих футболістів — Енцо Франческолі, Хорхе да Сільва, Карлос Агілера і Маріо Саралегі. Незважаючи на постійну критику, команда Борраса зуміла виграти Кубок Америки в 1983 році, завдяки чому тренерський штаб отримав кредит довіри від АУФ. Навіть після повалення військового режиму в 1985 році Боррас продовжив роботу в «селесте», тим більше що він зміг вивести Уругвай у фінальну стадію чемпіонату світу 1986 року, чого не вдавалось зробити його попередникам за попередні два відбіркових цикли.