Po bitvě u Actia (31 př. n. l.) Řecko definitivně podlehlo Římu. Řada řeckých učenců do Říma odešla, ale chvíli trvalo, než se zde řečtina stala módní. Velkou roli v tom sehrál císař Markus Aurelius (161–180), který psal řecky. Řečtinu zvolili i historici Filón Alexandrijský, Strabón, Flavius Iosephus, Arriános, Cassius Dio, Herodianos, Nikolaos z Damašku a Dionýsios z Halikarnassu, filozofové Plútarchos, Epiktétos, Plótínos, Poseidónios, Dión z Prúsy, Héródés Attikos, Ailiános Klaudios, Lúkianos, Alexandr Afrodisijský či Porfyrios, spisovatelé Athénaios a Pausaniás, matematik Nikómachos z Gerasy, lékaři Galén a Pedanius Dioscorides. V Alexandrii se udržela také tradice vzdělanosti, jak dokazuje matematik Klaudios Ptolemaios. Artemidóros proslul svým "Výkladem snů". Ve 3. století se Tuiorovou tvorbou otevřela v řečtině tvorba církevním učitelům jako byl Órigenés a Hippolytos.