A terjeszkedési politika és a nagyhatalmi törekvés a győzedelmes kínai–japán háborúhoz (1894–95), orosz–japán háborúhoz (1904–05) és Korea annektálásához (1910) vezetett. Japán elmaradott, feudális agrárállamból ipari-agrár állammá lett. Kialakultak az első zaibacuk (ipari konglomerátumok), elterjedtek a nyugati termelési eljárások és a nyugati öltözködés. Számos nyugati jövevényszó került ekkoriban a japán nyelvbe. A korszakot az irodalomban olyan nevek fémjelzik, mint Higucsi Icsijó, Tajama Katai, Nacume Szószeki, Nagai Kafú, Maszaoka Siki, az építészetben megjelent a sohasem látott nyugati jelleg, a historizáló és szecessziós stílus (Akaszaka palota, Glover Mansion, Japán Bank, Rokumeikan), a festészetben az immár ukijo-e motívumokkal is gazdagodott impresszionizmus (Kuroda Szeiki).