Nadjožnyi valmistui upseeriksi Pavlovin sotakoulusta 1894 ja suoritti Nikolain yleisesikunta-akatemian 1901. Hän osallistui Venäjän–Japanin sotaan ja oli 1913–1914 sotilasneuvonantajana Mongoliassa. Maailmansodan aikana hän toimi divisioonan- ja armeijakunnankomentajana ja yleni vuoteen 1917 mennessä kenraaliluutnantiksi. Lokakuussa 1917 Nadjožnyi nimitettiin Suomeen sijoitetun 42. armeijakunnan komentajaksi ja hän oli tässä tehtävässä myös Suomen sisällissodan aikana. Hän astui 1918 vapaaehtoisena uuden puna-armeijan palvelukseen. Venäjän sisällissodassa Nadjožnyi komensi marraskuusta 1918 helmikuuhun 1919 eteläistä rintamaa ja sen jälkeen heinäkuuhun 1919 läntistä rintamaa. Loka–marraskuusta 1919 hän komensi puna-armeijan 7. armeijaa, joka taisteli muun muassa Pohjois-Venäjän interventioon liittyen ympärysvaltoja vastaan pohjoisessa ja Nikolai Judenitšin komentamaa Luoteis-Venäjän armeijaa vastaan Petrogradin eteläpuolella.