Albert oli Saksia vuodesta 1854 hallinneen kuningas Juhanan vanhin poika. Hänet laitettiin jo varhain sotilasuralle ja hän valmistui 15-vuotiaana tykistöupseeriksi. Hän ehti opiskella vuoden ajan Bonnin yliopistossa ennen kuin sai ensimmäisen sotakokemuksensa osallistuessaan kapteenina vuoden 1849 ensimmäiseen Schleswigin sotaan. Kruununprinssi Albert ylennettiin 1857 jalkaväenkenraaliksi ja vuodesta 1862 hän oli Saksin maapäivien ylähuoneen jäsen. Vuoden 1866 sodassa Albert komensi koko Saksin armeijaa. Hän määräsi armeijansa perääntymään Saksiin hyökkäävän Preussin armeijan tieltä ja liittymään Böömissä Ludwig von Benedekin komentamaan Itävallan pohjoiseen armeijaan. Ratkaisevassa Königgrätzin taistelussa 3. heinäkuuta saksilaiset muodostivat Itävallan armeijan vasemman siiven ja taistelivat Karl Eberhard Herwarth von Bittenfeldin komentamaa Preussin 12. armeijaa vastaan. Albertin joukot onnistuivat pitämään asemansa, mutta koko taistelu päättyi Itävallan ja sen liittolaisten tappioon.