Ingr opiskeli esikuntatehtäviin ensin Prahassa ja sitten Pariisissa. Vuonna 1931 hänestä tuli rykmentin komentaja, vuonna 1934 hänet ylennettiin prikaatinkenraaliksi ja vuonna 1938 kenraalimajuriksi. Vuodesta 1936 hän toimi kolmannen armeijakunnan komentajana Brnossa ja oli armeijakunnan johtotehtävissä myös liikekannallepanon aikana vuonna 1938. Ingr vastusti Münchenin sopimusta ja oli vastarintaliikkeen johdossa Määrin alueella. Vuonna 1939 hän matkusti Ranskaan, jossa oltiin muodostamassa tšekkoslovakialaisia yksiköitä. Ranska antautui kuitenkin Saksalle, ja Ingr pakeni Britanniaan. Vuosina 1940–1944 Ingr toimi Tšekkoslovakian pakolaishallituksen puolustusministerinä, ja syyskuussa 1944 hänestä tuli esikuntapäällikkö. Siten hän toimi myös Neuvostoliitossa olleiden tšekkiyksiköiden komentajana. Yhdessä Heliodor Píkan kanssa Ingr yritti järjestää tukea Slovakian kansannousulle, mutta Neuvostoliitto päätti olla tukematta kapinallisia.