Pozzo di Borgo pyrki Korsikan itsenäistymiseen ja toimi Ranskan vallankumouksen aikana yhteistyössä Britannian kanssa Ranskan vallankumoushallitusta vastaan. Hän joutui poistumaan Korsikasta, kun Napoleon Bonaparte vuonna 1798 liitti saaren Ranskaan. Muutaman vuoden Italiassa ja Britanniassa oleskelun jälkeen hän ryhtyi Venäjän diplomaatiksi vuonna 1804. Hän toimi Venäjän suurlähettiläänä Ranskassa 1814–1835 ja Britanniassa 1835–1839. Ranskan-vuosiensa aikana hän osallistui venäläis-preussilaisissa joukoissa Waterloon taisteluun ja haavoittui siellä lievästi.