У роки визвольної війни Прилука і Липовець перетворилися в центри козацьких сотень Кальницького (Вінницького) полку. На той час це були великі міста: Прилука у 1632 році стала навіть гетьманською резиденцією, а Липовець згідно з подомними списками 1629 року, у півтора рази мав більше будинків, ніж у Вінниці. Спалені містечка у 1653 році, наступні письмові згадки про них з'являються в наступному столітті, але уже як села. На цій території успішно орудували гайдамаки, що стало основою історичної драми Івана Кочерги «Алмазне жорно».