A várost a Nyugatrómai Birodalom után a Dél-Itáliában terjeszkedő bizánciak alapították. A 11. század elején a normann Szicíliai Királyság része lett. Ebben az időben épült fel az erődítménye és a katedrálisa. A 15. százazadban az aragóniai királyok fennhatósága alatt lévő Nápolyi Királyság selyemgyártó központja volt. A calabriai bárók 1528-as felkelése idején ellenállt egy hosszas ostromnak, amit V. Károly nápolyi király a "magnifica et fidelissima" titulussal honorált. Az 1783-as és 1832-es földrengések során a város épületeinek nagy része elpusztult.