Після Другої світової війни Франція стала розширювати політичні права своїх колоній. У 1946 р. Законом Ламіна Гейе надані деякі обмежені права на громадянство вихідцям з африканських колоній. У 1956 році законом Кадре було створено всенародно обираємі територіальні збори, котрим надавалися консультативні права. Французьку Імперію було перейменовано у Французький Союз. У конституції Французької П'ятої Республіки від 1958 року знову змінилася структура колоній від союзу до спільноти. Усі колонії за винятком Гвінеї проголосували за те, щоб залишитися в новій структурі, в той час як гвінейці проголосували за незалежність. У 1960 році після провалу в Індокитайській війні та напруженості в Алжирі, Франція видає нову редакцію конституції, за якою дозволила в односторонньому порядку власним колоніям змінювати свої конституції. З'явлися нові держави. Сенегал та Французький Судан стали Федерацією Малі (1960—1961), а Кот-д'Івуар, Нігер, Верхня Вольта і Дагомея згодом утворили недовговічний союз Сахе-Бенін, котрий пізніше став Радою Взаємодії.