В ході Проскурівсько-Чернівецької операції 24-та стрілецька дивізія вийшла до передгір'я Українських Карпат і до літа 1944 року закріпилася на позиціях на північний захід від міста Коломия. В рамках розпочатої в липні 1944 року Львівсько-Сандомирської операції вона мала вести наступ в Прикарпатті в умовах сильно пересіченій місцевості. Використовуючи особливості рельєфу, противник вибудував на цьому напрямку потужну оборонну лінію. Проте, 23 липня 7-й Прикарпатський стрілецький полк майора В. П. Мінакова прорвав оборону німецьких і угорських військ в районі Черемхув-висота 360,6 — Хлібичин-лісового і почав стрімко просуватися в напрямку селища Богородчани. Прагнучи ліквідувати прорив, противник кинув у бій великі резерви. 25 липня в районі населеного пункту Волосув зав'язався запеклий бій. Позиції 7-го стрілецького полку були контратаковані двома піхотними полками і інженерним батальйоном угорських військ за підтримки 35 танків і 13 самохідних артилерійських установок. Помічник командира взводу роти автоматників старший сержант І. Я. Кошель силами довіреного йому взводу вміло організував відображення натиску ворога. Підпустивши ворога на близьку відстань, автоматники закидали його ручними гранатами, після чого відкрили шквальний автоматний вогонь по ворожих ланцюгах. Угорські солдати в паніці бігли, залишивши на полі бою до 10 чоловік убитими. Всього в бою у Волосува противник втратив до 200 солдатів і офіцерів, 2 танка і 1 самохідку. Ще 50 угорців були взяті в полон.