Бащата и братът на Христо – Ставро загиват в бой с османците по време на Първото сръбско въстание през 1806 г. Христо също взима участие във въстанието, но след неуспеха му бяга в Босна, а от там през Венеция, Родос и Кипър се прехвърля в Александрия. Постъпва на служба при албанеца Мехмед Али паша, валия на Египет. Отличава се по време на службата с храбростта си в сраженията с непокорните на властта арабски племена, за което се сдобива с прозвището „шахин“ /ястреб/. По-късно преминава на служба в Сирия, където служи при Хуршид паша. Пашата е назначен от султана за управител на Пелопонес. С него и Хаджи Христо се отзовава в Морея.