Буш је 1988. водио успешну капмању да наследи Регана за председника, поразивши демократкског противкандидата Мајкла Дукакиса, поставши у 152 године први актуелни потпредседник који је изабран за председника. Спољна политика је обележила Бушов председнички мандат: војне операције у извршене у Панами и Персијском заливу, Берлински зид је пао 1989, а Совјетски Савез се распао две године касније. Буш је такође потписао Северноамерички споразум о слободној трговини (НАФТА), мада тај споразум није ратификован све док Буш већ није напустио место председника, чиме је створен трговински блок који су чиниле САД, Канада и Мексико. У унутрашњој политици, Буш је одступио од изборних обећања из 1988. и након борбе са Конгресом је потписао закон о повећању пореза које је Конгрес усвоји. У време слабог опоравка од економске рецесије, уз продужавања буџетских дефицита и смањења на значају спољне политике као главног путања у пост-хладноратовској политичкој клими, Буш је изгубио председничке изборе 1992. од демократе Била Клинтона.