За заменика команданта Прве крајишке бригаде био је постављен 25. фебруара 1944. године. На путу ка Србији, априла 1944. године, сам је прихватио борбу с непријатељем, како би спасио батаљон. У борбама за ослобођење Аранђеловца, септембра 1944. године је заједно с групом минера извео минирање зграде Новог здања и тиме омогућио уништење из кога су немачко-четничке снаге пружале јак отпор, чиме је дат знатни допринос ослобођењу града. Након ослобођења Београда, крајем новембра 1944. године био је постављен за команданта Прве крајишке ударне бригаде, коју је предводио у борбама на Сремском фронту.