На крају сваке године, османска влада је израђивала свеобухватни биланс стања, приказујући приходе и расходе, што даје историчарима могућност да сагледају финансијско стање царства. Приходи османске владе порасли су са 183 милиона акчи у 1560. на 581 милион 1660. године, што је повећање од 217%. Међутим, овај раст није држао корак са инфлацијом, па су Османлије током већег дела седамнаестог века имале буџетске дефиците, у просеку за 14%, али са много већим процентом током ратова. Египатски пашалук је одиграо главну улогу у надокнади разлике прихода и расхода. Сваке године, након покривања локалних трошкова, они су своје вишкове прихода предавали директно Истанбулу. Египат је био посебно богат и обезбеђивао је око 72 милиона акчи годишње, што је омогућавало централној влади да испуњава своје финансијске обавезе. До краја седамнаестог века, као резултат реформи спроведених током трајања Великог турског рата, приходи централне владе порасли су на једну милијарду акчи, и наставили да расту још већим темпом у наредном периоду, чиме су сада далеко надмашивали инфлацију.