Ослободила је 5/6. септембра Нову Варош и, затим, до краја октобра, дејствовала на територији Санџака, западне Србије и у долини Дрине. За то време је, у борбама против немачких и четничких снага, ослободила 1. септембра Прибој, Пријепоље 29. септембра, Пљевља 1. октобра, Вишеград 9. октобра, Горажде 11. октобра, Ужице половином октобра у садејству са Ужичким партизанским одредом. Водила је тешке борбе код Ужичке Пожеге 14. октобра, Ариља 15/16. и 21. октобра и Ивањице 23. и 25. октобра и са деловима Треће дивизије код Сјенице 15/16. октобра. Тако су створени повољни услови за широку мобилизацију народа из тих подручја за борбу против окупатора и домаћих квислинга. У периоду новембар 1944—јануар 1945. учествовала је у завршним операцијама за ослобођење Санџака против јединица немачког 21. и 91. армијског корпуса, који су се повлачили за Босну и у низу оштрих борби, нарочито на Савином лакту и на правцу Сјеница—Пријепоље—Нова Варош, нанела тешке губитке непријатељу, запленила велике количине ратног материјала и коначно ослободила Пљевља (18/19. новембра), Пријепоље (10. јануара 1945) и Прибој (12. јануара 1945). У дејствима у Босни против немачке 181. и 297. пешадијске дивизије ослободила је Рудо (15. јануара), Вишеград (15. фебруара), Горажде (5. марта), Пале (28/29. марта) и Рогатицу (30. марта). Истакла се у ослобођењу Сарајева почетком априла (кад је дејствовала у саставу Трећег корпуса), а крајем априла и у мају 1945. учествовала је у уништењу четника у рејону Калиновика, Зеленгоре, Сутјеске, Рогатице и у долини Дрине.