У октобру 1444, Влад Дракул је стигао у Никопољ и покушао да одврати Владислава III, краља Пољске и Мађарске, од наставка Варниског крсташког рата. Пољски историчар Калимакхус каже да вође рата нису хтеле да да слушају, па се Влад II вратио у Влашку, али пре него што је отишао је Мирчу II поставио као команданта помоћних јединица од 4.000 влашких коњаника. Јединица је учествовала у бици код Варне 10. новембра 1444. године и после пораза је Мирча предводио остатак своје јединице и хришћанских снага преко Дунава. Као способан војсковођа, он је успешно повратиле тврђаву Ђурђу 1445. године. Међутим, у још једном споразуму са Османлијама, његов отац им је дозволио да поново имају контролу над тврђавом у нади да ће они да задрже своју подршку за његову владавину и да ће његова два сина бити безбедна. Године 1447, Хуњади је покренуо још један напад на Влашку и још једном поразио војску Влада Дракула и Мирче II, што је приморало Влада да побегне. Мирча II је међутим био заробљен од стране бољара из Трговишта и био је ослепљен и сахрањен жив. Његов отац је заробљен и убијен убрзо након тога.