Потом је прешла на ослобођену територију Црне Горе у Пипере, гдје је као љекарка формирала прве сеоске партизанске болнице у Црној Гори. Најприје је била руководилац болнице, а касније и санитета, прво у Другој пролетерској ударној бригади, а затим у Другој пролетерској дивизији. Кћерка Долорес „Мала партизанка“ (како је једном приликом од миља назвао народни херој Сава Ковачевић), једна од многих невиних фашистичких жртава. Умрла је 7. марта 1943. године, када јој је било свега годину и по дана, од последица смрзавања, исцрпљености и глади, за вријеме марша, током Четврте непријатељске офанзиве познатије као Битка на Неретви. Умрла је непосредно прије преласка Централне болнице и рањеника преко Неретве, у селу Шћиту, код Прозора где је у близини зидина фрањевачког самостана и сахрањена (самостан је једна од грађевина некадашњег села Шћит која није потопљена формирањем акумулације Јабланичког језера послије ослобођења Југославије).