Манастир је за време турске владавине делио судбину нашег народа те је више пута паљен и пустошен, нарочито у време Првог и Другог српског устанака. Ово је доводило до тога да једно време буде напуштен. Горео је 1788. године када се Никола Прчић побунио у Ветерничком Поречју и подигао народ на узбуну. Горео је и 1835. за време побуна које су долазиле из Власотинца (1821, 1841), односно за време паљења Власотинца у два маха. Тај догађај познат је у народу као „власотиначка пљачка”.