V Obdobju Mejdži (1868–1912) je Japonska aktivno prevzemala zahodnjaške modele političnega vladanja (ustava Mejdži je bila podlaga za sestavo parlamenta), sodstva, vojske in industrializacije. Japonsko cesarstvo je doživelo ekonomski razcvet, želelo si je razširiti vpliv na interesna območja v Aziji. Zmagi v Prvi kitajsko-japonski vojni (1894–1895) in Rusko-japonski vojni (1904–1905) sta Japonski prinesli oblast nad Tajvanom, Korejo in južno polovico Sahalina. V letih med 1873 in 1935 se je število prebivalstva podvojilo na 70 milijonov. Zaradi sodelovanja z zavezniki v prvi svetovni vojni je Japonska pridobila nemška ozemlja na Daljnem vzhodu.