Als anys trenta estava vinculat al Front Únic d'Esquerres i pertanyia a la Junta Directiva de l'Associació de la Premsa de Lleida. També fou un dels fundadors de Joventut Esquerrana, juntament amb Francesc Aguilar, Salvador Salvadó, Jaume Trepat, Ricard Barquer, Josep Teixidor, Joan Baptista Xuriguera, entre altres. Posteriorment, fou militant del BOC i estigué empresonat a conseqüència de la revolució d'octubre. Continuà la seva activitat política al POUM, esdevenint una de les figures més populars del partit a les Terres de Lleida, destacant com a intel·lectual, orador i col·laborador de diverses publicacions marxistes, com en el cas de Front, La Batalla, Avant i Polèmica, per a la qual escriví una sèrie d'articles −que es van concretar en la realització d'un estudi crític− sobre Joan Puig i Ferreter. També fou col·laborador als diaris El País, El Diluvio, on realitzava cròniques cinematogràfiques, i a les revistes L'Espurna i Art, de la qual en fou un dels principals promotors. El 1934 fou premiat en un concurs de contes convocat per l'Ateneu Enciclopèdic Popular.