Per agreujar això es produí el fet que, si bé existien proves de ciutadania per als nadius americans que viuen en zones recentment annexades abans i després del trasllat forçat, els estats individuals dels Estats Units no van reconèixer les reivindicacions de terres tribals, només títols individuals sota la llei estatal, i distingien entre els drets dels ciutadans blancs i no-blancs, que sovint tenien limitat l'accés al tribunal; i la deportació es va dur a terme sota la jurisdicció militar dels Estats Units, sovint per les milícies estatals. Com a resultat, els amerindis individuals que poguessin demostrar la ciutadania nord-americana van ser, però, desplaçats de les zones recentment annexades. Les accions militars i els tractats posteriors promulgats per les administracions de Jackson i Van Buren de conformitat a la llei fr 1830 (que el congressista de Tennessee Davy Crockett havia votat, sense èxit, en contra) són àmpliament considerades com a causa directa de l'expulsió o la mort d'una part substancial dels nadius americans que vivien llavors al sud-est dels Estats Units.