L'ud té una tradició particularment llarga a Iraq, on un refrany diu que "a la seva música rau l'ànima del país". Un jurista del de Bagdad va elogiar els poders guaridors de l'instrument, i l'escriptor del segle XIX Muhammad Shihab el va relacionar amb l'"equilibri del temperament" dient que "calmava i revifava el cor". Després de la invasió d'Iraq i l'enderrocament del règim secular Ba'athist de 2003, el fervor creixent de militants islàmics que consideren "pecat" (sinful) la música secular va forçar molts intèrprets de l'ud a amagar-se o exiliar-se.