Nykyisin lähes juonetonta ja tunnelmiin keskittyvää esikoisohjausta pidetään yhtenä Tšekkoslovakialaisen elokuvan uuden aallon keskeisistä elokuvista. Kriitikko Ian Johnston kirjoitti vuonna 2006, miten ”ehkä missään muussa elokuvassa ei kirkastu ... uuden aallon henki samalla tavalla kuin Ivan Passerin kevyessä ja raikkaassa mestariteoksessa "Kasvoista kasvoihin". Vaikka elokuvassa ei ole mitään silmiinpistävän poliittista, viranomaiset kielsivät sen Tšekkoslovakiassa kahdeksikymmeneksi vuodeksi kun Prahan kevät oli päättynyt Neuvostoliiton miehitykseen.