Kehitys Puolan jakoihin alkoi, kun Venäjä tuki Puolan perimyssodan seurauksena Puolan kuninkaaksi ja Liettuan suuriruhtinaaksi tulleen August III:n seuraajaksi itselleen myötämielisempää Stanislaus II Poniatowskia. Stanislaus yritti parantaa Puola-Liettuan yhteistä keskusvaltaa valtiopäivillä 1764–1766, mutta onnistui tässä vain välttävästi. Seurauksena olivat Venäjän Varsovan-suurlähettilään Nikolai Reprinin vaikuttamat valtiopäivät 1767–1768, jossa korostettiin päinvastaista suuntausta, koska Venäjä hyötyi Puola-Liettuan hajanaisuudesta ja heikkoudesta. Ensimmäisen jaon käynnisti Barin konfederaation kapinasta seuranneet Preussin kuningaskunnan, Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan ja Venäjän keisarikunnan vastatoimet.