В навечерието на Първата световна война, Джелико е изпратен при домашния флот в Скапа Флоу, където е заместник-командир на адмирал Джордж Калаган. Последният, обаче, много скоро е отстранен от Уинстън Чърчил и Джелико заема позицията му и е повишен на адмирал. В продължение на две години той организира и обучава флота, поддържайки го в бойна готовност. Формированието му е подложено на изпитание в Ютландската битка (31 май – юни 1916 г.) и макар навремето тактиката му да е остро критикувана, в днешно време се счита, че тя е довела до стратегическа победа, оставила германския Флот на откритото море неспособен за военни действия през остатъка от войната. Към края на години Джелико става първи морски лорд. Усилията му през 1917 г. за справяне с германската подводна кампания не са ефективни, докато не е приета конвойната система по настояване на министър-председателя Дейвид Лойд Джордж, който е отговорен за пенсионирането на Джелико от Адмиралтейството към края на годината. За службата си по време на войната, Джелико е удостоен с титлата "1-ви граф Джелико" през 1918 г.