Bruun tog nu ophold i Paris. Men her fandt han ved sin ankomst den revolutionære begejstring stærkt afsvalet: Napoleon Bonapartes sejre beskæftigede alle gemytter. Denne stemning havde også sin virkning på Bruuns kamæleontiske naturel, og i 1806 finder vi ham som ivrig medarbejder af det napoleonistiske organ "Journal d’empire". Da Kongen af Rom blev født 1811, stemte han sin lyre i anledning af denne lykkelige begivenhed i kejserens familie. Efter Slaget ved Waterloo blev han derimod medarbejder af "Quotidienne", et blad, som var en erklæret modstander af den faldne kejser, og udgav en apologi for den hjemvendte Bourbon Ludvig XVIII. For dette politiske vendekåberis skyld måtte Bruun da også i den satiriske "Dictionnaire des girouettes" se sit navn betegnet med flere vejrhaner.