Bil je najstarejši sin carja Mihaela III. Šišmana Asena in Ane Nede, hčerke srbskega kralja Štefana Milutina. Bil je potomec dinastij Terter, Asen in Šišman. Po očetovem prihodu na bolgarski prestol leta 1323 je Ivan Štefan postal njegov sovladar. Po očetovi ločitvi od Ane Nede in poroki z Teodoro Paleologino leta 1324, je bil skupaj z materjo in brati izgnan v samostan. Poleti 1330 je bil po porazu Bolgarov v bitki pri Velbaždu in carjevi smrti je s pomočjo svojega strica Štefana Dečanskega postal bolgarski car. V državnem udaru v organizaciji trnovskega plemstva je bil leta 1331 odstavljen. Z Ano Nedo sta pobegnila na ozemlje očetovega brata Belaurja v Niš in od tam v Dubrovnik. Štefan Dušan ga je pod pritiskom Ivana Aleksandra izgnal. Umrl je verjetno v Neaplju.