Симић је као резервни пешачки официр узео, у својству борца, удела у оба балканска ратова као и у Великом рату. Током Првог и Другог балканског рата Симић је био у својству резервног капетана при Врховној команди Српске војске. После победе Српске војске у Кумановској бици прелази са Врховном командом у Скопље. 1914. г. избија Први светски рат а Василије Симић је поново упућен на службу при Врховној команди Српске војске. Од јесени 1915. г. српска војска са избеглим народом налазила се у безизлазној ситуацији на Косову и Метохији. Тада Врховна команда одлучује да се крене у повлачење преко Албаније и Црне Горе на јадранску обалу у сусрет савезничким снагама. После албанске голготе Василије М. Симић се нашао на острву Крф, где су биле смештене српска војска, избеглице, народна скупштина, влада и друге установе. Учествује у бици на Кајмакчалану те пробија са српском војском солунски фронт 1918. Учесник је ослобођења Београда, Загреба и Љубљане.