Током целог драмског текста, кроз њега се прожимају стварна историјска збивања. Само незадовољство српске односно рашке властеле Вукашином и његовом савладарењу са Урошем, које се јавља на самом почетку драме, је један од фактора који је довео коначног слома Српског царства. Управник Охрида Плакида кога из њега на почетку протерује Вукашин и чија ћерка је у отвореној љубави са Марком Краљевићем, може се у неку руку поистоветити са Гргуром Бранковићем који је око 1365. године (те године је Урош крунисао Вукашина за краља савладара) заједно са братом Вуком, напустио Охрид и повукао се у Дреницу, а његова супруга га је напустила и отишла да живи је са Марком Мрњавчевићем.