Након ове борбе четовао је у кумановском крају под командом Ђорђа Ристића а затим у Велешком и прилепском крају под војводама Радом Радивојевићем-Душаном, Јованом Бабунским и Василијем Трбићем све до 1908. У борби код села Дренова, 14. јуна 1907. пребио је метком пушку војводи ВМРО-а Стевану Димитрову. Након 1908. уписује студије правног факултета које завршава у року. Доказано добар стрелац из времена комитовања одлази на европско стрељачко такмичење у Рим где узима прву награду. Титулу је бранио све до 1914. У ратовима 1912-1918. учествује као резервни официр у 13. пешадијском пуку Хајдук Вељко. Током Балканских ратова почео је активније да се бави фотографијом и кинематографијом. После рата објавио је фото албум фотографија из балканских ратова и Арнаутске побуне. По налогу врховне команде 1916. постао је шеф Кинематографске секције Врховне команде српске војске. Заслужан је што су забележени многи важни ратни догађаји због добре организације српских ратних фотографа и сниматеља. После рата је наставио да се бави снимањем и забележио је јако важне догађаје.