Крајем јуна 1941. године, непосредно након напада на Совјетски Савез, Миладин је организовао саветовање Обласног комитета КПЈ за Косово и Метохију. На првом ратном саветовању је констатовано да је услед протеривања колониста са Космета, број чланова КПЈ смањен за половину, а да у раду партије у албанским масама није направљен помак. У складу са новонасталом ситуацијом одлучено је да формирају прве борбене групе које би могле да врше оружане акције. Још у току Априлског рата и непосредно након њега, члановима КПЈ је била упућена директива да сакупљају и скривају наоружање и војну опрему. Почетком јула Миладин је поново отишао у Београд, где је састао са члановима ЦК КПЈ који су га упознали са новонасталом политичком ситуацијом. Тада се састао и са генералним секретаром КПЈ Јосипом Брозом Титом, од кога је добио нове директиве за рад комуниста на Космету — онемогућавање рада рудника Трепча, спречавање евентуалног транспорта Албанаца на Источни фронт, учвршћивање партијских организација, врешење саботажа и диверзија против окупатора и повезивање са комунистичким групама у Албанији. Приликом повратка Миладин је поново свратио у Косовску Митровицу, где је одржао састанак са члановима партије и формирао нови Месни комитет на чијем су челу били Али Шукрија и Дане Бркљач, рудар Трепче. По повратку у Пећ, 7. јула 1941. године је одржао седницу Обласног комитета на којој је члановима пренео директиве ЦК КПЈ. У циљу рада на организовању партизанских група и вршењу саботажа, тада је био формиран Војни комитета за Косово и Метохију у који су ушли Боро Вукмировић, Митар Радусиновић и Павле Брајовић.