Након демобилизације и проглашења Краљевине СХС, 10. маја 1920. године одликован је Карађорђевом звездом четвртог реда. Две године касније 26. фебруара 1922. године, одликован је Орденом Светог Саве другог реда а 8. јуна исте године понео је и Карађорђеву звезду трећег реда. Дана 17. септембра 1923. године, назначен указом за вршиоца дужности Босанске артиљеријске бригаде са седиштем у Сарајеву. По указу се није поступило те враћен на дужност у ађутантуру. Након проглашења новог војног закона 21. октобра 1923. године унапређен је у чин артиљеријског бригадног генерала. Још две године провео ађутантури краља од 21. августа 1924. године и у исто време био маршал двора. Дана 30. новембра 1926. године разрешен свих дужности и стављен на располагање али пар дана касније 6. децембра исте године враћен у ађутантуру при двору. За команданта Потиске дивизијске области назначен 26. јануара 1927. године да би два дана касније постао командант Осјечке дивизијске области и предао је дужност маршала двора а у чин дивизијског генерала унапређен је 28. јуна исте године. Орденом Светог Саве првог реда одликован је 25. јануара 1928. године за дугогодишњи предан рад. Дана 6. септембра 1930. године одликован је Орденом Југословенске круне трећег реда. Следеће године тачније 22. априла 1931. постао је помоћник команданта четврте армијске области са седиштем у Загребу. Са те дужности премештен 8. маја 1936. године за председника Сталне испитне комисије за чин мајора а септембра месеца исте године одликован је Орденом Југословенске круне другог реда. На тој дужности дочекао је Други светски рат. Капитулацијом Југословенске војске у Априлском рату, одведен је у заробљеништво 1941. године. Након завршетка рата из логора Офлаг VI, вратио се у Југославију 1945. године. О свом учешћу у рату дао је Војно историјском институту 1946. године. Последње године живота живео је пензионерски повучено у свом стану у улици Нинчићева 8. Преминуо је 22. јула 1962. године.