Оцінка проєкту «Конґо» не може бути відділена від оцінки лінійних крейсерів як класу, так як ці кораблі були побудовані в рамках класичної концепції адмірала Фішера . Згідно з ідеями Фішера, лінійні крейсери повинні були виконувати функції збройної розвідки, підтримувати легкі кораблі і виступати в ролі авангарду головних сил флоту . Аж до 1916 року японські адмірали могли з гордістю дивитися на свої лінійні крейсера, що вважалися найкращими в світі. Результати Ютландского бою, де лінійні крейсери використовувалися в повному протиріччі з цією концепцією і зазнали важких втрат, поставили хрест на подальшому розвитку класу. Ті малочисленні лінійні крейсери, що залишились у флотах морських держав, зазнавали численних модернізацій, спрямованих насамперед на усунення їх головного недоліку - слабкого бронювання. Не уникли цього і кораблі типу «Конґо». Дворазова модернізація підвищила їх бойові якості, але вертикальне бронювання залишалося занадто слабким, щоб дати серйозні шанси в бою з лінкорами, що і підтвердилося в єдиному зіткненні кораблів цього типу з лінійними кораблями американського флоту, коли «Кірішіма» був потоплений вогнем лінкора «Вашингтон».