Edvard teki heinäkuussa 1337 liiton Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan Ludvig IV:n kanssa, julisti sodan Filip VI:lle ja myöhemmin julisti itsensä Gentissä 26. tammikuuta 1340 Ranskan kuninkaaksi. Tämä välienselvittely tultiin myöhemmin tuntemaan nimellä satavuotinen sota, joka jatkui välillä kiihkeämmin, välillä rauhallisemmin vaihein aina 1450-luvulle asti. Sota ei alkanut Edvardin kannalta kovin hyvin, hän joutui lainaamaan suuria rahasummia rahoittaakseen liittonsa keisarin kanssa ja sai rahoittajansa konkurssin partaalle. Vuonna 1346 Edvard kuitenkin löi ranskalaiset Crécyn taistelussa, jossa hänen rinnallaan oli hänen 16-vuotias poikansa Musta prinssi. Englannin voitto miesylivoimaista Ranskaa vastaan perustui tehokkaaseen pitkäjousen käyttöön. Pitkällisten taisteluiden jälkeen sodan tämä vaihe päättyi englantilaisten voittoon, kun he onnistuivat valtaamaan Calaisin, josta tuli englantilaisten maihinnousupaikka Ranskaan.