V roce 1910 Zinaida Serebrjakova vyvolala senzaci svým autoportrétem "U toaletního" "stolku", jejž prezentovala na výstavě skupiny Svět umění. Obraz okamžitě zakoupila Treťjakovská galerie. Do uvedené skupiny malířů byla přijata v roce 1911, ale svým stylem malby zůstala spíše outsiderem. Její manžel zemřel v roce 1919 na tyfus a rodina, vyvlastněná v důsledku říjnové revoluce, se těžce probíjela. Zinaida Serebrjakova pracovala pro Archeologické muzeum v Charkově a pro divadlo MCHAT v Moskvě a namalovala několik pastelů své dcery Taťány, která studovala balet v Mariinském divadle. V roce 1924 získala malířskou zakázku v Paříži. Zůstala pak v emigraci a dokázala tam dopravit i své dvě mladší děti Alexandra (1907–1994) a Jekatěrinu (1913–2014), zatímco starší děti zůstaly v Sovětském svazu.