Han studerade vid det då ryska kejserliga Vilnius universitet. 1831 måste han gå i exil då han som officerare deltog i det polska misslyckade Novemberupproret mot det ockuperande Ryssland. Han bodde i Dresden tillsammans med Adam Mickiewicz, innan han tog sig till Paris, där han tog bergsexamen, och kallades 1837 till professor i Santiago de Chile. Han författade på polska, spanska och franska många skrifter rörande Sydamerikas geologiska och fysiska förhållanden, däribland "Araucania i sus habitantes" (1845), "Elementos de mineralojia" (1860 och 1867) och "Mémoire sur la constitution géologique de Chili" (1846). Hans polska ungdomsbiografi "Filareci i Filomaci" (1872) innehåller värdefulla tidsskildringar från studentlivet i Vilnius och Mickiewicz ungdom.