Vid Gheorghiu-Dejs död 1965 blev Ceaușescu partiets generalsekreterare, och 1967 blev han president i Rumäniens statsråd. Utrikespolitiskt fortsatte han den av Gheorghiu-Dej inslagna vägen och drev en från Moskva oberoende utrikespolitik. Bland annat vägrade Rumänien sända trupper till Prag för att undertrycka Pragrevolten 1968. Hans tidvis hätska retorik mot regeringen i Sovjetunionen förde honom på kollisionskurs med såväl den sovjetiska regeringen som Bulgariens ledare Todor Zjivkov men gjorde honom populär hos de ledande västmakterna och möjliggjorde frikostiga lån, bistånd och politiskt stöd från USA och ett flertal övriga länder utanför östblocket. Rumänien var det första landet i Östblocket som upprättade diplomatiska kontakter med Västtyskland och det första att gå med i IMF och GATT. Rumänien kom senare överens om handelsavtal med EG. Rumänien var också det första östblockslandet att få besök av en amerikansk president när Richard Nixon besökte landet 1971. Ceaușescu gjorde statsbesök i bland annat USA, Frankrike, Storbritannien och Japan.