S reprezentací někdejšího Západního Německa se stal mistrem Evropy roku 1972 (zařazen i do all-stars turnaje) a mistrem světa roku 1974. Získal též stříbro na evropském šampionátu 1976 a byl to právě on, kdo neproměnil pokutový kop ve finálovém penaltovém rozstřelu a otevřel tak cestu k zisku titulu mužstvu Československa. Celkem za národní tým odehrál 35 utkání, v nichž dal 5 gólů. Takřka celou svou hráčskou kariéru strávil v jediném klubu, v Bayernu Mnichov (až na hostování v 1. FC Norimberk na úplném sklonku kariéry). Třikrát s ním vyhrál Pohár mistrů evropských zemí (&lt;a href="Poh%C3%A1r%20mistr%C5%AF%20evropsk%C3%BDch%20zem%C3%AD%201973/74"&gt;1973/74&lt;/a&gt;, &lt;a href="Poh%C3%A1r%20mistr%C5%AF%20evropsk%C3%BDch%20zem%C3%AD%201974/75"&gt;1974/75&lt;/a&gt;, &lt;a href="Poh%C3%A1r%20mistr%C5%AF%20evropsk%C3%BDch%20zem%C3%AD%201975/76"&gt;1975/76&lt;/a&gt;), roku 1976 i Interkontinentální pohár. Třikrát též vyhrál Bundesligu (1972, 1973, 1974) a jednou německý pohár (1971). Sehrál v dresu Bayernu 239 ligových utkání, v nichž vstřelil 86 gólů. 11 zápasů přidal do bilance ještě v Norimberku.