מבניהם של באליאן ומריה, הייתה הבכורה, האלביס מאיבלין, אשתו של הרוזן רג'ינאלד מצידון בין השנים 1190 ל-1202, לאחר שהתאלמן מאגנס מקורטניי, דודתה לשעבר; האלביס הייתה צעירה מהרוזן בכארבעים שנה, ועם מותו נישאה לצלבן צרפתי רם מעלה, הרוזן גי ממונפורט (שהפך כתוצאה מהנישואין לאדון צור), שקשר הנישואין בינו לבין בית איבלין סודר לו כתמורה על שירותיו הטובים בקרבות - שידוך כזה היה בעצם אישור להתבססות בארץ, ורק משהובילו גי ואחיו סימון הרביעי ממונפורט את ההתקפה הצלבנית על טבריה התיר המלך אמלריך לגי להינשא להאלביס (שהייתה דודניתו של אמלריך דרך אשתו) - אך לבסוף שבו האחים לאירופה והפכו להיות מהאצילים רבי הכוח ביותר בכל צרפת. בסכסוך נחלות בטולוז ב-1217 נקטל סימון דה מונפור, כשחש לעזרת גי שנפצע מחץ, ועם מותו של גי במסע הצלב האלביגנזי ירש בנו פיליפ דה מונפורט את התארים והנחלות של אביו במדינה הצלבנית, ומאוחר יותר שימש כקונטאבל הממלכה וכתומך ראשי בבית איבלין. בנו השני של באליאן היה ז'אן מאיבלין, אדון ביירות, המכונה הזקן מביירות (1179-1236), שקיבל בשנת 1198 את תפקיד הקונטאבל של הממלכה; והוא שעמד בראש בית איבלין בשנים הבאות. בן נוסף שלו היה פיליפ מאיבלין, לימים עוצר ממלכת קפריסין ומי שביסס את שלטון בני איבלין בקפריסין. יחוסם וקשריהם של הבנים עם המלכה איזבל, שהייתה אחותם מן האם, הפכו אותם לבעלי השפעה רבה בממלכת ירושלים.