President Calvin Coolidge utsåg honom 1927 till särskilt sändebud till Nicaragua för att medla i en civil tvist, som han lyckades lösa. 1927–1929 var han generalguvernör för Filippinerna. Han var därefter under president Herbert Hoover 1929–1933. I denna roll ledde han USA:s delegation till konferensen som ledde fram till 1930 års Londonfördrag som fastställde gränser för flottor och byggnadsprogram. Efter Japans invasion av Manchuriet 1931 skickade Stimson 7 januari 1932 identiska noter till Japan och Kina, som meddelade att USA inte skulle erkänna någon situation som inkräktade på USA:s rättigheter enligt ingångna fördrag. Detta tillvägagångssätt valdes eftersom hänvisningar till Briand–Kellogg-pakten hade misslyckats att stoppa invasionen, samtidigt som president Hoover inte ville införa ekonomiska sanktioner. Denna policy, att inte erkänna stater som kommit till genom väpnad aggression, blev senare känd som Stimsondoktrinen.