1940 elején többek között az "Altmark"-incidens is megmutatta, hogy Nagy-Britannia nem kívánja tiszteletben tartani Norvégia semlegességét, majd pedig nyilvánvalóvá vált, hogy francia-brit csapatok az ország megszállására készülnek. A német haditengerészet főparancsnoksága ("Oberkommando der Marine"; OKM) utasítást adott Dönitznek, hogy minden rendelkezésre álló egységet, még a kiképzőflottillák tengeralattjáróit is vessék be a Norvégia német megszállását célzó Weserübung hadművelet szárnyának biztosítására. Ehhez az U-Bootokat a Skócia és Norvégia közötti brit felvonulási útvonalakhoz rendelték. Ezzel egyidőben a Royal Navy is a norvég partokhoz irányította saját tengeralattjáróit, hogy elfogják az itt elhaladó német hajókat. A Weserübung sikeres hadműveletnek bizonyult és Norvégiát egészen a háború végéig megszállva tartották a német csapatok, ugyanakkor a győzelem súlyos árat követelt. A "Blücher" nehézcirkálót a norvég partvédelem, a "Königsberg" könnyűcirkálót brit repülőgépek süllyesztették el. Narviknál tíz romboló veszett oda a túlerővel vívott harcban.