Kyrkan är byggd i sten under medeltiden och består av ett enskeppigt långhus. Vid östra sidan finns ett smalt rakt avslutat kor med sakristia på norra sidan. Vid långhusets västra sida finns kyrktornet vars nedre del utgör resten av en romansk kyrka som uppfördes under första hälften av 1200-talet. Omkring 1300 byggdes nuvarande långhus och kor med sakristia, samtidigt påbyggdes tornet. Det höga tornet har murade sidogavlar och ljudgluggar i tre våningar, samt kröns av en åttkantig tornspira. Av särskilt intresse i exteriören är korets spetsbågiga perspektivportal, rikt utsmyckad med bland annat skulpterade kapitälband; enklare rundbågeportaler finns på tornets norra och södra sida. Kyrkan täcks invändigt av höga tältvalv, två i långhuset och ett vardera i kor och ringkammare. Korvalvets ornamentala kalkmålningar är troligtvis samtida med valvslagningen, omkring år 1300. I korets östfönster finns rester av glasmålningar från samma tid. En stor mängd ristningar har påträffats i ringkammarens väggputs. Kyrkan restaurerades 1933 under ledning av arkitekt Erik Fant och 1976–1977 under ledning av arkitekt Leif Olsson.