Завършва с 11-и випуск на Военното училище в 1889 година. В Балкаската война като майор и командир на дружина от 5-а Дунавска пехотна дивизия още в първите боеве е ранен в крака. След оздравяването участва в боевете срещу гърците в Междусъюзническата война. В навечерието на Първата световна война поради раните от предишните войни е назначен за командир на допълняща дружина със седалище Сливен. Заминава за фронта като командир на дружина. В 1916 година е ранен на Каймакчалан. Умира от раните си на 19 септеври 1916 година в болницата в Прилеп. Погребан е в двора на църквата „Благовещение Богородично“ с още трима души български офицери. Посмъртно е произведен в чин полковник.