През 1922 г. той с незавършилите военните академии в Петербург, полага специален изпит, представя своята дисертация и след защитата ѝ му се признава правото на завършил Генерал-щабна военна академия. Същата година е назначен в Генералния щаб, като същевременно изнася лекции по военна история във Военното училище. След Деветоюнския преврат от 1923 г. подполковникът от запаса Дамян Велчев (един от организаторите на Военния съюз, а от 1927 г. – политически кръг „Звено“) е върнат във войската и е назначен за помощник-началник на Военното училище - а от 1927 г. и за началник. Възмутен от липсата на военна дисциплина при това назначение, Никола Недев отказва да бъде преподавател във Военното училище и приема предложението за работа като редактор на военните издания. Избрал отново бойната служба, подполковник Недев от 25 август 1923 г. до 13 септември 1924 г. е командир на 18-и пехотен етърска дружина във Велико Търново. През септември 1924 г. е назначен за началник на тактическата подготовка в щаба на 1-ва пехотна дивизия – София и едновременно преподавател във Военната академия. През 1927 г. е назначен за началник-щаб на 1-ва Софийска дивизия.