Багато відомих сімей збідніли. У 1411 році на Джона Ганмер було накладено великі штрафи і податки. Тюдори вже не панували над островом Англсі і північно-західною частиною Уельсу, як це було до 1415 року. Брат Гвілім і Риса, загиблих під час повстання, Маредід, переїхав до Лондона, де в нього народився син Овайн. Грозний Генріх Дун який спільно з французами і бретонцями брав в облогу замок Кідвеллі, в 1415 році прийняв помилування. Якимось чином він уникав податків, не сплативши ні копійки. Інші не змогли вписатися в новий порядок. Невідоме число прихильників Овайна пішло у вигнання. Генріх Білий — спадкоємець володіння в Лланстеффані — покинув Уельс і став служити королю Франції Карлу VI, зокрема брав участь у битві під Азенкуром. Грифід Юний також пішов у заслання. У 1415 році він перебував у Парижі. Він прожив іще 20 років і став єпископом Росс у Шотландії, а потім єпископом Гіпону в Північній Африці. У 1421 році Маредід, один з синів Овайна, прийняв помилування короля Англії.