První skutečnou středověkou obléhací zbraní byl trebuchet. Trebuchet měl dlouhé zužující se rameno na jehož konci byl umístěn prak a zbraň uváděl do chodu systém protizávaží (viz obrázek). První jasný důkaz o použití trebuchetu pochází ze 13. století. Jednalo se o zbraň přesnou a ničivou (bylo zjištěno, že k vystřelení kamene o 1 tuně je zapotřebí 24 tun protizávaží). Trebuchet však neskoncoval s převahou hradů, katem hradů se nakonec stalo dělo. Zpočátku se jednalo o nemotornou zbraň sloužící spíše k zastrašení nepřítele, než k jeho zničení. Postupem času se však děla kvalitativně zlepšovala a velmi se předvedla při obléhání Konstantinopole v roce 1453. Konstantinopole byla hlavní město Byzantské říše a obléhání trvalo přibližně měsíc a půl, přičemž dobový autor smutně píše:Děla se vyráběla buď z bronzu nebo z železné litiny. Ve středověku neexistovaly vysoké pece, takže se děla neodlévala. Místo toho se svařilo mnoho kovových tyčí kolem válcového jádra, jež se později obmotalo obručemi. Dělo nakonec ukončilo převahu hradů v Evropě.