Po rumunské revoluci v roce 1989 vstoupila do politického života a zasazovala se o demokratizaci společenského života a zmírnění následků totalitarismu. Organizovala také přestavbu bývalého politického vězení v Sighetu Marmaţiei na památník obětí komunismu. Mezi sbírky tohoto období patří "Arhitectura valurilor" (Architektura vln, 1990) nebo "Patria mea A4" (Má vlast A4, 2010).