Rakouský kolaps na karpatské frontě uspíšil jednu z prvních strategických krizí války. Východní Prusko nebylo pro Rakušany bezpečné, neboť na vzdáleném jižním konci fronty Brusilov ohrožoval karpatské průsmyky. Německo narychlo vytvořilo devátou armádu pod vedením Hindenburga a Ludendorffa. Ta měla zaútočit přes horní tok Visly a vyrazit na Varšavu, centrum ruských operací na polské frontě. 23. září obdrželo ruské velitelství zprávu, že se německá devátá armáda soustřeďuje ve Slezsku a postupuje k Varšavě. Velkokníže Nikolaj na základě toho rozhodl stáhnout většinu svých sil a očekával německý postup. Brusilovova armáda byla zatím ponechána na místě, aby ohrožovala východní Karpaty. Byla to válka titánských rozměrů. Rusové, kterým začínaly docházet důležité posily, úspěšně přesunuli koncem září většinu svých jednotek poutaných v Karpatech do oblasti Varšavy, aniž vzbudili pozornost nepřítele. Rakušané se připojili k Němcům. V bitvě u Augustowa (29. září – 5. října) byl sice postup desáté ruské armády zadržen, ale její zásah do boje Hindenburga a Ludendorffa značně poplašil. Německá osmá armáda, po slávě Tannenbergu příliš sebevědomá, si nedělala hlavu s opevněním svých pozic a Rusové dosáhli jistých snadných taktických úspěchů, než byli zastaveni.