Rolnická reforma v Rusku roku 1861 znamenala především zrušení nevolnictví. Jde o nejvýznamnější ze série liberálních reforem cara Alexandra II., k nimž se rozhodl po porážce Ruska v krymské válce v letech 1853–1856. Byla provedena na základě carského manifestu o zrušení nevolnictví z 19. února 1861 (zveřejněn byl 5. března 1861). Nevolníci se stali svobodnými, ale chtěli-li půdu, která jim formálně byla přidělena, museli ji od statkářů vykoupit. Pokud výkup neučinili, byli povinni za přidělenou půdu buď platit dávky, nebo je nahradit tradiční robotou.