Кримськотатарський національний рух — національний рух кримських татар, який сформувався у другій половині 1950-х років (після XX з'їзду КПРС) як рух репресованого народу, який зазнав у сталінський період насильницької депортації і морального приниження. Основні вимоги активістів руху включали в себе відновлення автономії, повернення народу на свою історичну батьківщину, компенсацію втраченого в результаті депортації . Витоки руху сягають першого повоєнного десятиріччя. У 1950—1960-ті роки серед його лідерів були партійні працівники, ветерани війни, учасники партизанського руху в Криму. Рух досяг піку в 1960-ті роки, після чого був придушений, відродився в роки перебудови й досяг відчутних політичних результатів на початку 1990-х років.