Після Першої Світової Війни Європа та Совітський Союз лежали в руїнах, а існування Британської імперії добігало до свого кінця, залишаючи США провідною світовою економічною силою. До Другої Світової Війни, американські економісти відігравали незначну роль. За цей час інституційні економісти переважно критикували «американський спосіб» життя, особливо демонстративне споживання Буремних двадцятих до краху Волл-стріт 1929 року. Найважливішою частиною розвитку економічної думки під час Великої депресії, була Кейнсіанська революція, разом з публікацією у 1936 році "«Загальної теорії зайнятості, відсотків і грошей» (The General Theory of Employment, Interest and Money)" Джона Мейнарда Кейнса. Як наслідок, виник більш ортодоксальний напрям думки, реагуючи на простий стиль дискусії Кейнса, та рематематизуючи професію. Ортодоксальність однак також була піддана випробуванню більш радикальною групою науковців, які базувались у Чиказькому університеті та виступали за «свободу» і «волю», озираючись на анти-інтервенційні уряди XIX століття.