Încă din prima zi de campanie au avut loc lupte la Rotterdam, atunci când hidroavioane cu infanteriști germani au aterizat pe râul Maas și au fost capturate mai multe poduri. Cu toate acestea, germanii erau neliniștiți cu privire la atacarea orașului cu tancuri și s-au temut de pierderi grele. Comandantul german i-a trimis un ultimatum comandantului olandez al orașului. El a cerut predarea garnizoanei olandeze și a amenințat că va distruge orașul prin bombardamente aeriene, dacă ultimatumul nu va fi acceptat. Ultimatumul a fost returnat dintr-un pretext tehnicist, deoarece acesta nu era semnat de către comandantul german. Până la retransmiterea ultimatumului semnat, bombardierele Luftwaffe (conștiente că negocierile erau încă în curs de desfășurare) au lovit orașul. În cursul așa-numitului „Rotterdam Blitz” au fost uciși între 800 și 900 de civili olandezi și au fost distruse 25.000 de clădiri. Țintele bombardierelor erau unele zone civile din Rotterdam, mai degrabă decât garnizoana orașului. Sub presiunea autorităților civile locale, comandantul garnizoanei a predat orașul și garnizoana sa formată din 10.000 de militari, în seara zilei de 14 mai, cu permisiunea lui Henri Winkelman, comandantul-șef al Armatei Olandeze, deschizând calea armatei germane către „Fortăreața Olanda”.