З початком Першої китайсько-японської війни в 1894 р. Німеччина поновила інтерес до Китаю. За повної підтримки кайзера Вільгельма II, німецька адміралтейство створило Крейсерський дивізіон Східній Азії (Kreuzerdivision in Ostasie), який включав сучасний легкий крейсер SMS "Irene" та три застарілих невеликих кораблі під командуванням контр-адмірала Пола Гофмана . «Його накази стосувалися захисту німецьких інтереси та дослідження можливих місць для німецької бази в Китаї». Гофман виявив, що його кораблів недостатньо для виконання завдань, і звернувся до адміністрації з проханням замінити три застарілі кораблі. Його прохання було задоволено і він отримав броньований фрегат  «Кайзер», легкий крейсер  «Принцеса Вільгельм» та невеликий крейсер  «Корморан». Але без бази Гофман залежав від англійців у Гонконгу, китайців у Шанхаї та японців у Нагасакі у здійсненні ремонтів та постачання своїх кораблів. Вільгельм II, його канцлер, міністр закордонних справ та військово-морський секретар — усі вважали за необхідне створення бази у Східній Азії. Посол Німеччини в Китаї поскаржився на «…   наші кораблі не можуть плавати туди-сюди тут завжди, як безхатченки».