La seva música es va centrar en la identitat angolesa, en la guerra civil del país, en l'enyorança dels exiliats angolesos, així com en l'amor de joventut i la família. Va parlar i cantar tant en portuguès com en kikongo. Fou president de la União Nacional dos Artistas e Compositores (UNAC) que després de la seva mort va crear en homenatge seu el Premi d'Art "Alberto Teta Lando". Va morir de càncer a París.