Riksdagsbrannforordningen av 28. februar 1933, offisielt kalt Rikspresidentens forordning til Folkets og Statens beskyttelse (på tysk "Verordnung des Reichspräsidenten zum Schutz von Volk und Staat"), var en forordning i Tyskland som satte ut av kraft sentrale borgerrettigheter som var nedfelt i Weimarrepublikkens forfatning. Den var en avgjørende milepæl på nazistpartiets «fører» Adolf Hitlers vei til diktatorisk makt i landet ved at den demokratiske rettsstatens ordninger til slutt ble varig tilsidesatt. Den umiddelbare foranledningen for dette dekretet fra den tyske rikspresidenten var Riksdagsbrannen natten før.