Hallituskautensa 54 vuodesta Ludvig XIV omisti sodankäynnille kaikkiaan 32 vuotta. Kuningas antoi Colbertin hallita, ja Michel Le Tellierin ja sittemmin tämän pojan Louvois'n avustuksella hän organisoi uudelleen armeijan: yhdisti varainkäytön, perusti Hôtel des Invalidesin (eläkeläis- ja invalidikodin) vuonna 1670 sekä uudisti palvelukseenkutsumisjärjestelmän. Tämä uusi poliittinen toimi vähensi karkulaisten määrää armeijasta, ja sotilaiden elintaso nousi merkittävästi. Kuningas pyysi Sébastien Le Prestre de Vaubania rakentamaan valtakunnan alueelle puolustusjärjestelmien vyön. Ludvig XIV:llä oli käytössään 300 000 miehen vahvuinen armeija, ja vahvistaakseen Ranskan asemia maailman poliittisessa kentässä hän johdatti maan lukuisiin sotiin ja konflikteihin. Ludvig XIV:n ensimmäinen sota oli Dévolution-sota, joka aiheutui Espanjan kuninkaan kuolemasta ja kesti vuodesta 1667 vuoteen 1668. Seuraava suurempi konflikti oli vuodesta 1672 vuoteen 1678 kestänyt Hollannin sota, joka päättyi tunnettuun Nijmegenin rauhaan. Yhdeksänvuotinen sota eli Augsburgin liigan sota tai Pfalzin perimyssota käytiin vuosina 1688–1697, ja viimeinen suuri konflikti oli Espanjan perimyssota 1701–1714. Tässä konfliktissa Ranskan edut olivat todella suuret, sillä Ludvig XIV:n pojanpoika oli saatu Espanjan kuninkaaksi ja Habsburgit yrittivät vallata valtaistuinta itselleen.