במהלך המלחמה נגד האימפריה העות'מאנית, הניעו הבריטים את הערבים נגד השלטון העות'מאני בכך שהבטיחו לשריף של מכה, חוסיין בן עלי, אימפריה ערבית אדירה. עקב התנגשות הדרישות לא יכלו הבריטים לשמור את הבטחתם. בנו של עלי, פייסל הראשון, מלך סוריה, הודח מכתרו כאשר כבשו הצרפתים את סוריה. כתגמול נתנו לו הבריטים שליטה על עיראק שבפועל הייתה תחת שלטון חסות בריטי והייתה נתונה למרידות ממושכות עקב מצב פוליטי זה. כאשר הבטיחו הבריטים את תמיכתם בהקמת בית לאומי ליהודים בארץ ישראל, הדבר גרר מאבקים בין התושבים הערבים והאוכלוסייה היהודית בארץ. כאשר סיפחו הבריטים את השטח למנדט הבריטי בארץ ישראל, עברו המאבקים הללו להיות תחת פיקוחם. לאחר שחבורת נציגי ציבור מצריים נלקחו לחקירה על שדרשו את עצמאות מצרים מידי הבריטים, החלו מהומות 1919 במצרים. בשנת 1914, עם תחילת מלחמת העולם הראשונה הכריזו הבריטים רשמית על הקמתה של סולטנות מצרים שתהיה חלק מהאימפריה הבריטית תחת שלטון שושלת מוחמד עלי שיהיה בעל סמכות מצומצמת לעומת הרשויות הבריטיות במדינה. בסופה של המלחמה שקעה האימפריה הבריטית במשבר כלכלי עמוק שהקשה על לויד ג'ורג' לשמר את יציבותו הפוליטית. המשבר הכלכלי והשבת החיילים לבריטניה הקשה על ניהול השטחים החדשים במזרח התיכון.