Период од 404. до 371. године п. н. е. обележен је превлашћу Спарте. Године 401. п. н. е. спартански краљ дозволио је сатрапу Киру Млађем да у Грчкој врбује најамнике за свој покушај свргавања Артаксеркса. У Грчкој је Киров поход познат под називом "Поход Десет хиљада". Поход је завршен неуспехом након Кирове погибије у бици код Кунаксе. Резултат је избијање рата између Персије и Спарте. Спартански краљ Агесилај 396. и 395. године п. н. е. успешно води борбе против Тисаферна, Фарнабаза и Титрауста. Персијанци подстичу устанак у Грчкој против спартанске хегемоније. Центар антилаконског расположења постала је Теба. Године 395. п. н. е. избија Коринтски рат. Спарта на самом почетку рата трпи поразе. Савезници (Теба, Атина, Коринт, Аргос и други) блокирају спартанску војску на Пелопонезу. Војним путем Спарта није могла одржати своју хегемонију. Стога је ступила у преговоре са Персијом. У њима се нарочито истакао дипломата Анталкида који је успео Артаксерка наговорити на пружање помоћи Спарти. Захваљујући персијској помоћи, Спарта односи победу у рату. У Сузи је 486. године п. н. е. одржан конгрес на коме је донет тзв. "Царски мир". Царски мир једно је од највећих понижења старих Грка. Њиме су ликвидиране све тековине Грчко-персијских ратова. Западна Мала Азија поново се нашла у персијским рукама где ће остати до појаве Александра Македонског. Персија је постала покровитељ спартанске хегемоније.