Селим II је био релативно неактиван владар који је био задовољан да дозволи високо компетентном Мехмеду-паши Соколовићу да у његово име води царство. Соколовић је спровео далекосежну спољну политику, распоређујући војске на великој територији од Јемена на југу до Астрахана на северу. Најзначајније, међутим, било је освајање Кипра 1570. године а потом османски пораз у бици код Лепанта, који је отворио пут за шпанско-османско примирје 1580. године. То је омогућило Османлијама да усмере своју експанзију на исток према Ирану, где се водио дуг и разоран рат од 1578. до 1590. године, из ког су Османлије изашле са значајним, иако краткотрајним, освајањима.