Током друге половине 6. века п. н. е. долази до експанзије Ахеменидског царства под Киром и Даријем Великим. Персијско царство је постало најјача сила предње Азије и покорило је многобројне народе од Нила до Инда. Међутим, када је Дарије насрнуо на Грчку, наишао је на надмоћног противника и на копну и на мору. Грчко-персијски ратови вођени су од 499. до 449. године п. н. е. Повод за избијање рата био је Јонски устанак под вођством Милета. Атина и Еретрија пружиле су минималну помоћ устаницима. Када је устанак 494. године п. н. е. угушен, Дарије Велики предузима казнену експедицију на Грчку. У првом походу (492. година п. н. е.) персијски војсковођа Мардоније осваја Македонију, али је због олује присиљен да обустави даље ратовање. Друга инвазија на Грчку покренута је две године касније. Персијску војску предводили су Датис и Артаферн против Атине и Еретрије. Спарта је одбила да пружи помоћ Атињанима. Персијанци су извршили искрцавање на Атику, али су поражени у бици на Маратонском пољу. Уследило је десетогодишње примирје изазвано смрћу персијског цара и устанцима у Египту и Вавилону. Нови цар Ксеркс I лично покреће војску на Грчку 480. године п. н. е. Грци су се годину дана раније састали на конгресу на Коринтској превлаци на коме су закључили општегрчки одбрамбени савез.