Командант команде Београда постаје марта 1943, када је Гестапо ухапсио дотадашњег команданта. Имао је развијену јаку обавештајну службу, која је давала логистику и агенту Интелиџенс сервиса др Ивану Попову, убаченом у Гестапо. Сарађујући са Иваном добијао је информације о немачким војним тајнама, укључујући и кретање железничких и речних транспората те о томе извештавао свог претпостављеног армијског генерала Дражу Михаиловића, а он те информације је даље прослеђивао Западним савезницима. Такође је поједине информације добијао из специјалне полиције и владе народног спаса а врбовао је и неке Немце да одају тајне. Током рата био је један од најтраженијих особа немачког Гестапоа али они нису никада успели да му уђу у траг. О свим немачким акцијама против ЈВуО такође је обавештавао Михаиловића. Организовао је снабдевање одеће за припраднике ЈВуО. Најзанчаније су његове саботаже железнице, због чега су Немци повећавали број обезбеђења. Помогао је породице својих палих сабораца у борбама за ослобођење, прилозима скупљених донацијама од индустријалаца и трговаца. Лета 1943. створио је јаку илегалну мрежу од око 5000 илегалаца. Опрема им је обухватала и четири добро скривене радио станице. Пролећа 1944. постаје командант Београдске групе корпуса, која је поред илегалних београдских корпуса обухватала и Авалски корпус. Лично је организовао смештај за избеглице и грађане Београда током неколико месеци савезничких бомбардовања током 1944. године. Организовао је атентате на истакнуте квислинге и немачке војнике из колоне које су се преко Београда повлачиле из Грчке. Након ослобођења Београда 20. октобра 1944. године, заједно са осталим јединицама се повлачи у Босну.