У наредном периоду, почетком 90.их година, ратно стање довело је Босну и Херцеговину у стање опште стагнације на пољу свих аспеката, па тако и археологије. Годинама након завршетка рата, приоритети државе били су изградња и обнова земље. Четврта фаза археолошких истраживања, тзв. фаза нових перспектива, почиње тек 2006. године, када је екипа стручњака са Универзитета у Кембриџу под руководством проф. др Престона Мирикла и мр Тонка Рајковаче, а у сарадњи са Музејом у Добоју и археологом Ђоком Јовановићем, извршила ревизионо рекогносирање подручја Добој и Прњавор, тј. територију надлежности Музеја у Добоју, а која се могла поистоветити са токовима река Босне, Усоре и Укрине и њихових притока. Почетни циљ био је утврђивање позиција постојећих палеолитских локалитета GPS уређајем и констатовање њиховог тренутног стања, да би се касније та идеја надоградила и прерасла у рекогносцирање читаве регије уз пробна сондажна ископавања.