Han är en demokratisk politiker och var guvernör i Georgia 1971–1975. 1976, då nationellt okänd, valdes han till demokraternas presidentkandidat, och besegrade i valet den sittande republikanske presidenten Gerald Ford. Hans kanske största framgång som president var Camp David-avtalen 1978 som innebar ett fredsavtal mellan Egypten och Israel. Carters sista år som president tyngdes av gisslandramat 1979 på amerikanska ambassaden i Iran, ett misslyckat försök att fritaga gisslan, bensinkris, och den sovjetiska invasionen av Afghanistan. Efter att ha haft höga opinionssiffror under de första åren dalade Carters popularitet starkt under 1980. Den första politiska kampen, nomineringen i demokraternas interna val, mot Ted Kennedy, klarade han, men han förlorade presidentvalet mot republikanernas kandidat Ronald Reagan. Den 20 januari 1981, bara minuter sedan Carter lämnat Vita huset, släpptes de 52 amerikanska medborgare som hållits som gisslan i amerikanska ambassaden i Teheran, Iran, vilket var slutet på det 444 dagar långa gisslandramat i Iran.