El 1968, mentre molts dels seus companys es dirigien a París per filmar el Maig francès, Lumbreras arribà a un acord amb Unitelefilm (productora vinculada al Partit Comunista Italià)  per tornar a Espanya i fer un migmetratge sobre el moviment antifranquista. Aquesta col·laboració es materialitzà en el film "". El títol està extret del poema d'Antonio Machado "A una España joven" i documenta, clandestinament, la repressiva situació sociopolítica del país i la lluita contra el règim des de tres fronts: els estudiants, la classe obrera i un sector del sota clero que donava suport a la causa obrera. Lumbreras també donà visibilitat i veu a les dones: mares, companyes i dones dels treballadors presos parlaren a càmera sense por. Alguns dels seus protagonistes són Tierno Galván, el sindicalista Marcelino Camacho o el cantautor Raimon i fins i tot s'hi troba un homenatge a Federico García Lorca. La banda sonora de les primeres imatges conté la còpla antifeixista "Los cuatro generales", basada en el poema de Lorca "Los cuatro muleros", en la veu del cantautor nord-americà Pete Seeger, que sona sobre unes imatges de la guerra civil. Segons Eloy Domínguez, aquest documental "invoca l'esperit democràtic de la Segona República, apel·lant a les futures generacions a recollir el testimoni d'aquella experiència democràtica". Lumbreras té l'esperança que el seu documental serveixi perquè l'Espanya del 68 recuperi el futur que li va robar l'aixecament nacional i la dictadura franquista, un futur que inclogui una organització social de carácter marxista i anticapitalista.