Quedà viuda amb només 24 anys i a la mort del seu marit fou sol·licitada per Miquel Paleòleg, que havia reconquistat Constantinoble. Constança va resistir diversos anys les pretensions de Miquel, fins que el seu germà Manfred, nou rei de Sicília, la requerí per a la seua pàtria. La desgraciada emperadriu arribà just a temps per rebre la notícia de la mort del seu germà en la Batalla de Benevent (1266) a mans de l'angeví Carles I d'Anjou. Junt amb la seua cunyada, la segona esposa de Manfred, Helena Àngel Ducas, i els seus cinc nebots, hagueren de fugir i refugiar-se en el castell de Hohenstaufen a Lucera (a prop de Foggia, Pulla), defensat per sarraïns que havien estat al servei de Frederic i continuaven sent fidels a la seua memòria. Després de ser conquistat el castell, la família fou conduïda a presó, on la seua cunyada perdé la vida al cap de cinc anys de captivitat. En no representar l'emperadriu cap perill per a la dinastia d'Anjou la deixaren en llibertat.