El Crystal Palace (anglès: 'palau de cristall, palau de vidre') va ser l'edifici principal de la Gran Exposició, l'Exposició Universal de 1851, originàriament situat al Hyde Park de Londres (Anglaterra). Es tracta d'una construcció de ferro colat i vidre, on més de 14.000 expositors es reuniren en els seus més 92.000 metres quadrats. L'edifici, de 564 m de llarg i 39 m d'alçada, va ser dissenyat amb la intenció de mostrar la tecnologia més puntera de l'època, com a resultat dels avenços de la Revolució industrial. El seu arquitecte fou un jardiner anglès, Joseph Paxton, que es va basar en un mètode propi de fabricació d'hivernacles -que al seu torn aprofitava la descoberta el 1848 d'un mètode industrial per a fabricar plaques de vidre barates i assequibles- per crear l'edifici amb més metres quadrats de vidre (uns 93.000) fins aquell moment.