Жодна з двох імперій не змогла відновити колишню могутність через наслідки війни, оскільки упродовж кількох років вони були серйозно приголомшені натиском арабів, об'єднаних єдиною релігією — ісламом; ту навалу Говард-Джонстон порівняв з «людським цунамі». За словами Джорджа Ліскі, «надто тривалий візантійсько-перський конфлікт відкрив шлях ісламу». Імперія Сасанідів швидко зазнала поразки від арабів і була завойована ними. В результаті арабо-візантійських війн відбиті у персів східні й південні області Візантії були назавжди втрачені, та площа імперії скоротилась до клаптика, що складався з Анатолії, частини Балкан, Італії та груп островів. Однак, на відміну від Персії, Візантія зрештою пережила арабські напади, утримала рештки своїх володінь і відбила дві арабські облоги столиці у 674–678 та 717–718 роках. Візантійська імперія також втратила території на Криті й у південній Італії в більш пізніх конфліктах з арабами, хоч вони були зрештою повернуті.