בשל האילוצים ההפקתיים שבגללם הועבר מקום הצילום, כולל הסרט מספר אי-דיוקים היסטוריים. קסטילו הצביע על כך ש"עשרה דובים" הוא שמו של מנהיג קומאנצ'י, ולא של צ'יף משבט הלקוטה. הוא מוסיף שהסצנה שבה מציג "עשרה דובים" מוריון ספרדי עתיק – קסדת ברזל – כדי להסביר שחובשי הקסדה הגיעו לאזור מגורי הלקוטה בימי סביו, ולאחריהם הגיעו המקסיקנים, לא מציאותית, כיוון שלשבט הלקוטה הצפוני לא הייתה אפשרות להיתקל בקולוניאליסטים הדרומיים הללו. חוסר הדיוק המשמעותי ביותר בסרט, על פי קסטילו, הוא המערכה שמבצע הצבא האמריקאי בחורף 1864, בסוף הסרט, כנגד דנבאר ואת השבט האינדיאני שבקרבו הוא חי. למעשה, מערכה כזו של הצבא לא התרחשה, שכן מערכת החורף הראשונה של הצבא האמריקאי במישורים הגדולים נערכה רק בחורף 1868 – ובה התרחש טבח ואשיטה. חוקר התסריטאות סיד פילד כתב ביחס לסרט, כי לעיתים כדי להגיע לדרמטיות הנדרשת מסרט בעל נפח הממוקם במרחב היסטורי, נדרש שינוי של אירועים היסטוריים. במקרה כזה, אין לשנות את פרטיה של ההיסטוריה, אך התסריטאי רשאי למלא את החללים הריקים באמצעות אירועים שלא התרחשו, ושיספקו רקע רגשי לעלילה.