Wettinit nousivat Saksin vaaliruhtinaskunnan valtaistuimelle vuonna 1423, jolloin Meissenin rajakreivi Fredrik Sotaisa sai keisarilta lahjana Saksin herttuakunnan ja siihen liittyneen vaaliruhtinaan arvon. Suvun jakautuminen tapahtui vuonna 1485, kun vaaliruhtinas Fredrik II:n pojat jakoivat valtakunnan keskenään niin sanotulla Leipzigin sopimuksella. Vaaliruhtinaan arvon säilyttäneestä vanhemmasta pojasta Ernstistä polveutuu ernestiläinen sukuhaara kun taas Meissenin rajakreivin ja Saksin herttuan arvon pitäneestä nuoremmasta pojasta Albrektista polveutuu albertilainen sukuhaara. Albertilaiseen sukuhaaraan kuulunut herttua Morits kaappasi vaaliruhtinaan arvon ernestiläiseltä Juhana Fredrikiltä Schmalkaldenin sodan yhteydessä vuonna 1547, jolloin ernestiläiselle sukuhaaralle jäi vuorostaan Saksin herttuan arvo ja osa Thüringenistä. Wettinien albertilainen haara hallitsi tämän jälkeen Saksin vaaliruhtinaskuntaa ja vuodesta 1806 Saksin kuningaskuntaa (vuodesta 1871 tosin vain osana Saksan keisarikuntaa) aina vuoteen 1918, jolloin heidät syrjäytettiin vallankumouksen yhteydessä. Saksin vaaliruhtinaat Fredrik August I ja Fredrik August II toimivat myös Puolan kuninkaina vuosina 1697–1763.