Kende Péter 1927. december 26-án született Budapesten Kende Zsigmond és Hajdu Margit gyermekeként. A Pázmány Péter Tudományegyetemen végezte tanulmányait 1946–1948 között, majd 1949–1954 között a Szabad Nép külpolitikai szerkesztőjeként dolgozott. Elbocsátása után 1955-ben a Délmagyarország közölte írásait. 1956-ban újságíróként részt vett a felkelésben, majd elhagyta Magyarországot. Franciaországban telepedett le, ahol közel 40 évig dolgozott társadalomtudósként, elsősorban a szovjet blokk kutatójaként. 1959–1964 között a brüsszeli Nagy Imre Intézet főmunkatára volt. 1962–1988 között a párizsi Irodalmi Újság cikkírója volt. Oktatott többek között a nanterre-i Paris-X. Egyetemen (1970–1974), az Aix – Marseille III. Egyetemen (1975–1978) és a párizsi Társadalomtudományi Főiskolán (1979–1991); közreműködött több francia folyóirat munkájában, így az Esprit, a Contrepoint, a La Nouvelle Alternative és a Commentaire-éban. 1993-ban kutatási igazgatóként ment nyugdíjba a Centre National de la Recherche Scientifique-nál. Ugyanebben az évben a Magyar Tudományos Akadémia külső tagjául választották. Egyik alapítója 1989-ben a budapesti 1956-os Intézetnek, 1994 óta az Intézet kuratóriumának elnöke. A Politikatudományi Szemle szerkesztőbizottságának elnöke.