A középkorban ez a tér is kívül esett még a római erődítmények romjain épült Pest – amit városfallal vettek körül a 12. századra – határain. Kutatások szerint 14–15. századi településnyomokat is felfedeztek itt. A török hódoltság alatt a teret meghaladó területen temető volt, amit az 1684-es és 1686-os ostromokról készült metszetek és későbbi feltárások is igazoltak. A török alóli felszabadító harcok után újra növekedésnek indult. Az egykori városfalon kívül és a külvárosokban elsősorban a mezőgazdasági tevékenység volt a jellemző, csupán Mária Terézia idejében kezdték támogatni beépítésüket, majd 1805-ben Hild János készített szabályozási és városrendezési tervet (amibe Széchenyi István minden tervét, ötletét, álmát belerajzoltatta). Ő javasolta, hogy ezt a vidéket tisztítsák meg a „csúf” kincstári raktárépületektől, amik helyébe két tér (ezekből alakult ki a József és a Színház tér) és egy utca (ebből született meg a Dorottya utca) kerülne, s melyeket két oldalról két palotasor szegélyezne. József nádor ezt személyesen nyújtotta át a királynak saját, Pest szépítésével és a szépítési költségek fedezésére szükséges pénzalap előteremtésével foglalkozó munkájával.