1807-1808 között a Povarszkaja és a Boriszoglebszkij köz saroktelkén álló, Mihail Mihailovics Danyilov tulajdonában álló épületcsoportot Alekszandr Szergejevics Puskin családja bérelte, és a költő itt töltötte gyermekkora egy részét; emlékei egyes költeményeiben is tükröződnek. Napóleon oroszországi hadjárata során, az 1812-es moszkvai tűzvészben azonban ezek az épületek elpusztultak. A tűzvész után az épületeket újra fából építették fel. 1886-ban a saroktelket a Danyilov család örököseitől Alekszandr Ivanovics Noszenkov (1847–1903), tekintélyes moszkvai polgár, kereskedő vásárolta meg, majd 1887–89-ben a kor stílusában eklektikus kétszintes kőépületet emeltetett rá Alekszandr Sztyepanovics Kaminszkij tervei alapján, aki a kor legdivatosabb moszkvai építésze volt. Az 1860-as évektől kezdve több mint száz épületet tervezett nemesek és nagypolgárok számára Moszkvában és környékén. Sorozatban alakította át a régi nemesi udvarházakat a kor követelményeinek megfelelő épületekké. A Povarszkaja és a Boriszoglebszkij köz sarkán elterülő telke azonban szerencsés kivétel volt, mivel faépületeit teljesen elbontották, és az építész egy szabad, terjedelmes saroktelket kapott, amelyen kibontakoztathatta elképzeléseit, tehetségét. A kényelmes belső kialakítású főépület mellett egységes tervek alapján valósultak meg a kiegészítő gazdasági épületek és egy kis kert is.