На тюремному цвинтарі в Леопольдові поставили тільки табличку з номером 681. Тричі рідні клали на могилу хрест, але сторожі щоразу знищували його. Поховання єпископа стало місцем паломництва греко-католиків. Ситуація змінилася під час «Празької весни»: у жовтні 1968 року Владику урочисто перепоховали у крипті греко-католицького катедрального храму в Пряшеві, де спочиває ще один видатний українець — Олександр Духнович.