Макларън си осигуриха турбо-двигателите на Хонда, които са един от най-силните по това време. 1988 бе и последния сезон за турбо-двигателите, преди да бъдат напълно премахнати за 1989. С назначаването на Гордън Мъри в отбора той заедно с Николс конструираха болида с нисък профил на кокпита, нещо което Мъри е конструирал, когато е бил главен дизайнер на Брабам, преди да напусне в края на 1986. След три сезона при Лотус, бразилеца Аертон Сена се присъедини към отбора на Рон Денис, с поискане от Ален Прост, за да сформират най-силната двойка пилоти. Самият сезон бе изпълнен с доминацията на Прост и Сена като французина бе на върха 7 пъти, а бразилеца с една повече. Единственото състезание, в което нито един от Макларън-ите не достигнаха финала бе в Монца, където Прост отпадна с повреда по двигателя (второ отпадане което да е механическо), докато Сена отпадна след удар с бавно-движещия се Уилямс на Жан-Люис Шлесер, което даде шанс на Ферари-тата на Герхард Бергер и Микеле Алборето да донесат двойна победа за Скудерията.