Английският дълъг лък (), наричан още Уелски дълъг лък, е вид средновековен дълъг лък от около 1,83 m, който се използва от англичаните и уелсците и за лов, и като оръжие в средновековното военно дело. Английските стрелци, въоръжение с дълги лъкове, се особено ефектвини срещу французите по време на Стогодишната война и то най-вече в първоначалните ѝ битки при Креси, Поатие и най-вече в Битката при Ажинкур. Впоследствие дългите лъкове стават по-малко ефективни, като стрелците дават много жертви в битката при Верньой и са напълно разгромени при Патей, когато биват атакувани още преди да са заели защитните си позиции.