Bysantinska lärde hade varit i kontakt med sina gelikar i Västeuropa sedan Romarrikets tid, och i synnerhet sedan Bysantinska riket hade börjat be om undsättning mot osmanerna på 1300-talet. Västeuropa hade viss tillgång till den grekiska antikens filosofi genom Romersk-katolska kyrkan och muslimerna, men i Bysantinska riket fanns många källor och tolkningar som Västeuropa aldrig tidigare sett. Den bysantinska vetenskapen blev nåbar för Väst efter 1438, när den bysantinske kejsaren Johannes VIII Palaiologos närvarade vid Konciliet i Ferrara, senare känt som Konciliet i Florens, i syfte att överlägga om en återförening av de Ortodoxa och Katolska kyrkorna. Till följeslagare hade kejsar Johannes med sig Plethon, dennes student Johannes Bessarion, samt Georgios Scholarios.