Under senare år var Trimborn Centrumpartiets ledande man i Rhenlandet. Han var under tyska ockupationen av Belgien från 1915 till juli 1917 föredragande vid generalguvernementet i Bryssel för vetenskap, konst- och skolfrågor samt uppges därunder energiskt ha verkat för det belgiska skolväsendets utveckling. I oktober 1918 blev Trimborn riksinrikesminister i Tysklands första parlamentariska ministär (under ledning av Max av Baden), men avgick redan i samband med novemberrevolutionen samma år. Sommaren 1919 uppträdde han med stor energi mot utropandet under fransk inspiration av en från Preussen skild rhenländsk republik.