לאחר מלחמת העולם השנייה הקימו בעלות הברית שני בתי דין אד-הוק כדי להעמיד לדין את מנהיגי מדינות הציר שהואשמו בפשעי מלחמה. בית הדין הצבאי הבינלאומי, שישב בנירנברג, העמיד לדין את מנהיגי גרמניה, בעוד שבית הדין הצבאי הבינלאומי למזרח הרחוק בטוקיו היה אחראי על מנהיגי יפן. ב-1948 הכירה לראשונה העצרת הכללית של האו"ם בצורך בבית משפט בינלאומי קבוע להתמודדות עם זוועות מלחמת העולם השנייה. לבקשת האספה הכללית גובשה ועדת המשפט הבין-לאומי (ILC) בשני חוקים בתחילת שנות החמישים, אך אלה נגנזו במהלך המלחמה הקרה, דבר שמנע את הקמתו של בית משפט פלילי בינלאומי, עקב סיבות פוליטיות.