Публікує свої есе на сторінках «Нью-Йорк таймс», «Смітсоніан», «Нью-Йоркер», «Нешнл джіогрефік» тощо. Свої дослідження проводила у найрізноманітніших місцях, серед яких Бразильський атлантичний ліс (працюючи із золотою мавпою, яка знаходиться під загрозою зникнення), Патагонія (гренландський кит), Гаваї (горбатий кит), Каліфорнія (мітка метелика монарха на місці їхнього зимування), Френч-Фрігейт-Шолс (тюлень-монах), Хіросіма (короткохвостий альбатрос), Техас (Міжнародна організація збереження кажанів), Амазонський дощовий ліс та Антарктида (пінгвіни). 1986 року Акерман потрапила до півфіналу проєкту НАСА «Журналіст-у-космосі», який закрили після катастрофи шатла «Челленджер». на її честь названо молекулу крокодилячого секс-фернону — "dianeackerone".