Venäjän federaatiosta tuli itsenäinen valtio, kun Gorbatšovin Neuvostoliitto hajosi talousvaikeuksien, ideologian heikkenemisen ja kansallisuusongelmien takia Neuvostoliiton paikka YK:n turvallisuusneuvostossa siirtyi Boris Jeltsinin Venäjälle 24. joulukuuta 1991. Seuraavana päivänä viimeinen neuvostojohtaja Mihail Gorbatšov erosi ja Neuvostoliitto lakkasi virallisesti olemasta. Jeltsin kykeni johtamaan maataan ohi parlamentin. Jeltsin alkoi ajaa maata kohti markkinataloutta pyrkien modernisoimaan ja liberalisoimaan maata idealistisessa ilmapiirissä. Hän vapautti hinnat ja ulkomaankaupan. Jeltsinin aikana kuitenkin pahenivat jo perestroikan aikana alkaneet talousongelmat kuten inflaatio ja veronkierto. Vuoden 1992 tammikuussa virkaatekevän pääministeri Jegor Gaidarin aloittama šokkiterapia ajoi maan talouskriisiin, jossa räjähdysmäinen inflaatio vei kansalaisten säästöt ja nosti hinnat pilviin. Veronkierron takia monilla alueilla palkkojen ja eläkkeiden maksu lakkasi vuosiksi. Ulkomaankauppa supistui, ja Jeltsinistä tuli nopeasti epäsuosittu hahmo, kun miljoonat vajosivat demokratian ja talousuudistusten takia kurjuuteen. Tavallinen kansa kirosi demokratiaa. Kommunistit vastustivat parlamentissa talousuudistuksia. Jeltsin erottikin Gaidarin vuonna 1992 pääministerin pallilta, ja nimitti virkaan kommunisteille sopivamman teknokraatin Viktor Tšernomyrdinin, joka oli valtavan Gazprom-yhtiön pääjohtaja ja kannatti hitaampaa uudistustahtia. Järjestäytynyt rikollisuus vahvistui nopeasti, ja noin puolet taloudesta oli varjotaloutta. Väitettiin että suurilla valtionyhtiöillä oli järjestelijöitä jotka hoitivat varjotalouteen kuuluvia tehtäviä. Varjotalouteen kuulluivat muun muassa veronkierto ja vodkan kotituotanto.. Veroja kiertävät yritykset olivat suojelurahoja keräävien rikollisjärjestöjen tulonlähteitä. FSB:n mukaan noin vuonna 1994 yli 90 prosenttia Pietarin vartiointiliikkeistä oli rikollisten käsissä, mutta todellinen määrä lienee ollut pienempi.