У 1680-х роках, в розпал Великої турецької війни, Емерік Токелі очолив угорсько-трансільванську армію "куруцьких" військ, яка допомагала османам проти Габсбургів. Відомо, що ця сила використовувала два прапори: синій із рукою та мечем і червоний із руками Токелі. Повстання не вдалося; Трансильванія та Партіум були повністю включені в сферу Габсбургів за Карловецьким договором (1699). Леопольд I вже використовував трансильванські герби на своєму великому гербі до 1691 р. та на своїх монетах до 1694 р. Габсбурзька Трансильванія, яка залишалася князівством, приєднаним до Угорської корони, випускала полтури з власними марками на початку XVIII століття. Ці зображення запровадили практику показу регіонального герба, накладеного на "імператорського орла", що також робилося відповідними гербами для монет, що використовуються в Угорщині, Мілані чи Тоскані. У Партіумі Леопольд також надав шляхетство румунським селянським сім'ям Сіда та Юга в 1701 році. Їх диплом має окремі щити Трансильванії, на яких зображені вежі на "блакитному кольорі," а чорний орел на золотому щиті. Для цього документу також відроджено герб «Партіум» з Патріаршим хрестом, із ґрунтами "або" і з "глюками".