La jurisprudència islàmica no aprova ni permet que un individu mori voluntàriament. Les filosofies islàmiques indiquen que la vida és un regal diví i sagrat, i que Allah decideix quant de temps viurà cada individu. El moment de la mort, conegut com "ajal", no pot ser accelerat per cap forma d’intervenció voluntària activa o passiva, per exemple, en forma d’eutanàsia, ja que està completament sota el control d’Al·là. Només Al·là té l’autoritat i la capacitat absolutes per donar la vida i treure-la. Les filosofies islàmiques subratllen que la vida no pertany a l’ésser humà, sinó a Al·là. Tot i que l'Alcorà afirma que "No pren la vida, llevat d'una causa justa" (Alcorà 17:33), la "literatura hadith" indica que, malgrat el dolor i el patiment intolerables, l'eutanàsia no es tolera. Per exemple, segons "Sahih Múslim ," a la Campanya de Hunayn un guerrer musulmà es va suïcidar causa del dolor de la ferida, però el profeta Mahoma va declarar que aquest acte negava el seu coratge i el seu servei a Al·là i el condemnava a l'infern.