Pentru prima oară de până atunci, a apărut tipul de artist-cetățean care a înțeles funcția educativă și socială a artei și rolul pe care ea îl joacă în promovarea ideilor progresiste și de libertate. Cum în Țara Românească, mișcarea revoluționară de la 1848 a fost mai timpuriu și mai temeinic pregătită decât în Principatul Moldovei, beneficiind deja de o tradiție revoluționară prin Revoluția de la 1821 a lui Tudor Vladimirescu, majoritatea oamenilor de cultură importanți s-au raliat facțiunii revoluționare. Niciun artist plastic din această epocă nu s-a eschivat în a participa direct și activ sau doar prin opera lor, la evenimentele care au răsturnat vechiul regim feudal pentru a instaura unul burghezo-democratic.