Efter hjemkomsten vandt han i 1848 den Neuhausenske Præmie for udskårne konkylier efter Thorvaldsens relieffer, men for øvrigt lagde han sig nu, ifølge Thorvaldsens og Bissens indtrængende råd, efter medaljørkunsten, og skar i de første år efter den slesvigske krig, foruden et par segl, medaljen for de norske og svenske frivillige, grundlovsmedaljen, begge medaljerne til brødrene Ørsted og flere. I 1852 blev han medalje- og Møntgravør ved Mønten i Altona, hvor han også arbejdede for Hamborg, og i denne stilling forblev han indtil december 1863, da krigen oprandt. Samme år vandt han igen den Neuhausenske Præmie. Siden den tid levede han i København og skar flere medaljer, aversen til Medaljen for Kunst og Videnskab og til Fortjenstmedaljen og andre. Ridder af Dannebrog blev han 1869. Han udstillede fra 1836 til sin død den 5. januar 1892 dels kaméer og medaljer, dels, i de senere år, nogle billed­huggerarbejder.