Основну школу похађао је у Лозници, а 1913. је уписао Лозничку гимназију, али је његово даље школовање прекинуо почетак Првог светског рата. Августа 1914. Лозница се нашла на удару аустроугарских снага, које су преко Дрине прешле из Босне у Србију. Одмах по заузећу места, аустроугарски војници су отпочели са вршењем бројних злочина према цивилном становништву, а у групи за стрељање био је и Владин отац Ђока, али је у последњем моменту успео да побегне. Након Церске битке, српска војска је ослободила Лозницу, али се она септембра 1914. поново нашла на удару аустроугарских снага, које су предвођене генералом Оскаром Поћореком, кренуле у поновну офанзиву на Србију. Након битке на Дрини, новембра 1914. уследила је трећа аустроугарска офанзива, током које се Подриње нашло у једној од најкрвавијих битака. Пошто су се јединице Дринске дивизије, под ударом надмоћнијих аустроугарских снага, морале повући из Подриња, за њима су кренуо и народ, који је био у страху од аустроугарске одмазде. У бежанију је тада кренула и породица Зечевић, која је стигла чак до Лесковца, где је остала до пролећа 1915. године. Након повратка у Лозницу, Влада је радио на очевом имању, јер је гимназија била затворена. У лето 1917. окупаторски војници су напали његовог оца и тешко га ранили, након чега се дуго лечио од тровања ране и у мукама умро у јесен 1919. године.