Током окупације Београд није био сигурно место за живот некоме ко је сматран левичарем, а при томе био и јавна личност, па се Деса са супругом Бором (новинар, а касније и наш угледни позоришни историчар) склања у Крагујевац, где остаје до краја рата. После ослобођења Агитпроп поставља Бору Глишића за управника Народног позоришта у Крагујевцу, а Десу Глишић за сценографа. Убрзо затим Деса Глишић добија наређење да се врати у редакцију новог „Јежа” (неошишаног).