У крајевима у којима су живели Словени, потом и Срби, дуго се задржала најраспрострањенија мушка фризура - дуга кика или перчин. За властелу и великодостојнике дуга коса се просто подразумевала. У Србији су скоро до краја Првог српског устанка мушкарци носили перчине. Испреплетена кика пуштена низ леђа која је вирила из шубаре или феса представљала је мушкост и снагу. Сви јунаци народне поезије и других предања били су бркати, брадати и наравно дугокоси.