Уочи Априлског рата 1941. године, Јосип Шуштерич је реактивиран као резервни официр и постављен за команданта батаљона, а Слободан је већ био на дужности. Урош се тада пријавио као добровољац и распоређен је у град Радече. Ухапшен је 14. априла од стране Гестапоа и затворен у Цељу. Ту је са оцем провео два месеца, да би потом били депортовани за Марибор, заједно са осталим члановима породице. Заједно са другим словеначким породицама су протерани за Србију. Код Вишеграда су чули борбу, на шта им је отац рекао: