Coolidge vägrade ställa upp i presidentvalet 1928 med motiveringen att en rekordlång tioårsadministration var för mycket för någon och hans viceprecident Dawes kandiderade inte heller. Istället blev handelsministern Herbert Hoover republikanernas kandidat och segrade i presidentvalet. Coolidges roll i förspelet till den plötsliga Wall Street-kraschen, som inträffade ett halvår efter hans avgång, är högst omstridd. Under Ronald Reagans presidenttid, som inrikespolitiskt bär vissa likheter med Coolidges (med undantag för budgeten, som uppnådde ett rekordunderskott inför den senares avgång) fick hans eftermäle ett visst uppsving. Han betraktas trots de enorma inrikespolitiska framgångarna och avsaknaden av ifrågasatta utrikespolitiska äventyrligheter som en av de blekare presidenterna.