Управлението на Салазар е традиционалистко и се противопоставя на либерализма, комунизма, социализма и антиколониализма. В продължение на десетилетия международната общност го критикува заради почти тоталитарния му характер. Режимът е свален през 1974 г. от така наречената „Революция на карамфилите“, която повежда държавата по пътя на модерната демокрация и осигурява независимост на последните колонии в Африка. Оттогава Португалия е парламентарна република. Един милион португалци напускат домовете си в колониите, превръщайки се в бежанци. Новосъздадените независими държави на мястото на колониите са опустошени от кървави граждански войни. През 1986 г. страната се присъединява към Европейската икономическа общност, като в същото време отбелязва значителен икономически напредък благодарение на бежанците от колониите, които вливат работна ръка. "Де факто" край на империята обаче е сложен през 1999 г., когато Макао е предаден на Китай, и "де юре" през 2002 г., когато е дадена независимост на Източен Тимор. Португалия е част от еврозоната от 1999 г. насам.