Efter att Konstantiopel föll 1453 användes cisternen för att försörja Topkapipalatset, där sultanen bodde, med vatten. Med tiden ordnades vattenförsörjningen på annat sätt. I mitten av 1500-talet "upptäckte" västvärden cisternen av en holländare, P. Gyllius, som letade där lokalbefolkningen både hämtade vatten och fiskade. Cisternen renoverades två gånger under det ottomanska rikets tid. Första gången under Ahmed III (1723) av arkitekten Kayserili Mehmet Aga och andra gången under Sultan Abdulhamid II (1876-1909). Under modern tid har cisternen rustats upp 1987 i samband med att den öppnades för besökare och senare även 1994.