L'impost sobre el consum de Frederic Guillem ("akzise") el qual des del 1667 reemplaçà l'impost sobre els estats instituït a Brandenburg per a finançar l'exèrcit permanent de Brandenburg-Prússia amb el consentiment dels estats, fou instituït per l'elector sense consultar als estats. La conclusió de la Segona Guerra del Nord havia enfortit políticament l'elector, habilitant-lo per a reformar la constitució de Clèveris i Mark el 1660 i 1661 introduint els oficials que li eren lleials i independent dels estats locals. Al ducat de Prússia, va confirmar els privilegis tradicionals dels estats el 1663, però l'últim acceptat l'advertència que aquests privilegis no haurien d'interferir amb l'exercici de la sobirania de l'elector. Mentre fou a Brandenburg Frederic Guillem va ignorar el privilegi dels estats prussians per a confirmar o vetar els impostos constituïts per l'elector: mentre el 1656 s'instituí un "akzise" amb el consentiment dels estats, per primer cop el 1674 l'elector recaptava impostos a la força sense l'aprovació dels estats prussians. Des del 1704 els estats prussians "de facto" renunciaren al seu dret d'aprovar els impostos de l'elector encara que formalment encara tenia el dret a fer-ho. El 1682 l'elector introduí un "akzise" a Pomerània i el 1688 a Magdeburg, mentre que només s'implantà un "akzise" a Clèveris i Mark entre 1716 i 1720. Degut a les reformes de Frederic Guillem els ingressos estatals es triplicaren durant el seu regnat, i la càrrega impositiva per subjecte era el doble que a França.