V srednjem veku, potem ko je bil Livonski red leta 1236 uvrščen med tevtonske viteške redove, je mesto postalo pomembno trgovsko mesto. V 1280-ih se je Dorpat pridružil Hanzeatski ligi. Kot v vsej Estoniji in Latviji, večinoma nemško govorečem plemstvu, pa tudi v Tartu / Dorpatu (kot v Talinu) še bolj, je baltsko nemško meščanstvo, literati, prevladovalo v kulturi, religiji, arhitekturi, izobraževanju in politiki do konca 19. stoletja. Na primer, mestno hišo Dorpat je zasnoval arhitekt iz Rostocka v Mecklenburgu, univerzitetne zgradbe pa Johann Wilhelm Krause, še en Nemec. Številni, če ne večina študentov in več kot 90 odstotkov članov fakultete so bili nemškega rodu, v Tartuju pa je še danes mogoče najti številne kipe pomembnih učenjakov z nemškimi imeni. Večina Nemcev je odšla v prvi polovici 20. stoletja, zlasti kot del nacističnega programa "Heim ins Reich" po paktu Molotov – Ribbentrop leta 1939.