До початку XIX століття уряд США і, зокрема, президенти Джордж Вашингтон і згодом Томас Джеферсон проводили політику залучення індіанців п'яти цивілізованих племен, зокрема й чокто, до європейської культури на територіях, відведених їм, як суверенним націям. Індіанці цих племен прийняли християнство, освоїли фермерське землеробство і навіть передові форми американського землеробства з використанням чорних рабів. Однак зі зростанням білого населення широкі й родючі індіанські землі стали предметом жадання білих поселенців. Уряди штатів перестали визнавати племінні права індіанців на територію, білі поселенці безкарно захоплювали ці землі, і уряд США почав послідовно в «договірному» порядку анексувати індіанські території. З приходом до влади президента Джексона прийнято радикальне рішення про переселення всіх індіанців, які бажали зберегти племінне самоврядування, зі сходу США на Індіанську територію в районі сучасного штату Оклахома. Переселення відбувалося згідно з Законом про переселення, прийнятим 1830 року, який зовні виглядав «цивілізовано» і припускав федеральне фінансування, але в реальності призвів до загибелі великої кількості індіанців сходу США. Хоча переселення чокто відбувалося в «добровільному» порядку і як приклад для інших, Дорога сліз, інфекційні хвороби та труднощі адаптації на новому місці також призвели до значних людських втрат. Не всі індіанці чокто переселилися. Кілька тисяч вирішили залишитися під юрисдикцією влади білих, але на них чекали не менші випробування.