Він був одним з командувачів османськими силами у Шкодері, поки місто не перейшло до Чорногорії у 1913 році в результаті Першої Балканської війни. Есад-паша був змушений залишити місто зі своєю армією, щоб втрутитись у боротьбу за владу у Центральній Албанії. Офіційна Сербія допомагала численним місцевим керівникам, що опирались уряду Ісмаїла Кемалі, спрямовуючи їх на з'єднання з Есадом-пашою. Його звинуватили у розпалюванні ворожнечі та спричиненні Селянського повстання. Есад-паша втік до Італії, але повернувся до Албанії у вересні 1914 року. Восени того самого року Сенат Центральної Албанії запросив його очолити уряд країни. Спочатку він мав надавати фінансову підтримку чинному уряду.