Sami se označovali jako Turci a tak je vnímalo i křesťanské řecké obyvatelstvo. Šlo o potomky křesťanských Řeků, kteří přestoupili na islám, uchovali si však svůj jazyk a tradice. Takové obyvatelstvo se nacházelo na území celého Řecka, nejvíce se však nacházelo na území Makedonia a toto obyvatelstvo se nazývalo Valaádi, obývalo vesnice severozápadně od města Kozani. Velké množství řecký mluvících muslimů obývalo Krétu a v 19. století toto obyvatelstvo mohlo tvořit až 40% krétského obyvatelstva. Menší část řecky mluvících muslimů žila i na Peloponésu a v kraji Epirus (zde zejména ve větších městech jako Ioánnina). Menšinu tvořilo toto obyvatelstvo i na egejských ostrovech. V roce 1923, během řecko-turecké výměny obyvatelstva, byli krétští, makedonští a epirští řecky mluvící muslimové vystěhováni do Turecka; obývají zejména území západního Turecka a mnoho z nich si dodnes udrželo řecký jazyk, ačkoli sami sebe vnímají jako Turky. Část muslimských Kréťanů se usadila v Sýrii ještě během povstání křesťanských Kréťanů proti Turkům a dodnes si tu udrželi řecký jazyk. Muslimové z Peloponésu byli vyhnáni dříve, během Řecké osvobozenecké války v roce 1821 a jejich potomci dnes žijí ve městě Antalya.