Pedrarias byl na této výpravě doprovázen Gasparem de Espinosou, který byl "alcadem mayorem", tentýž Martín Fernández de Enciso, kterého Balboa přiměl k odchodu do exilu, byl nyní hlavním velitelem, Gonzalo Fernández de Oviedo byl královským úředníkem a kronikářem; spolu s nimi plulo i několik kapitánů, mezi nimi Juan de Ayora, Pedrariasův zástupce. Na palubě bylo i několik kleriků, především františkánský mnich Juan de Quevedo, jmenovaný biskupem Santa Maríi. Mezi cestujícími byli i ženy, například Isabel de Bobadilla, Pedrariasova žena. Více než 500 mužů zemřelo hladem nebo na nepřízeň počasí brzy poté, co výprava dosáhla Dariénu. Fernández de Oviedo zaznamenal, že rytíři pokryti hedvábím a brokátem, kteří se tak odlišovali v Italských válkách, zemřeli hladem a horečkou v prostředí kruté tropické džungle.