Після Лютневої революції і початку деструктивних процесів в армії «Гарфорди» почали поступово відзиватись з фронтів. Пізніше, з приходом до влади більшовиків, панцирники «Гарфорд-Путілов», як і інша бронетехніка, були швидко розтягнуті протиборчими сторонами, однак більша їх частина дісталася більшовикам. Одним з перших фактів використання «Гарфордів» у Громадянській війні можна вважати Ярославське повстання, що почалося в липні 1918 року. Незважаючи на невеликі сили, повстанці в особі добровольців і загонів місцевої міліції змогли за кілька днів встановити контроль над Ярославлем, повністю очистивши його від більшовиків. 6 липня до них приєднався бронедивізіон поручика Супоніна, що включав 25 офіцерів, кілька кулеметів і два броньовики «Гарфорд-Путілов». Однак, незважаючи на початковий успіх, повстання не отримало належної підтримки частин Білої армії, що діяли в той момент в центральній частині Росії. До 12 липня «червоні» підтягнули до міста важку артилерію і бронепоїзди і почали планомірну облогу міста. Була задіяна навіть авіація. «Гарфорди» повстанців використовувалися при обороні міста як рухомі вогневі точки, проте нестача боєприпасів не дозволила їм діяти ефективно. Ярославль упав 21 липня. Повстанські «Гарфорди», швидше за все, були захоплені частинами РСЧА.