У цій оповіді йдеться про те, як одного разу під час польоту із Землі на Місяць капітан Небреха і Азимут потрапили у потік часу, який ішов у зворотному напрямку. При підльоті до Землі вони помітили, що під час походу Наполеону до Єгипту ядра відскакували від Сфінкса прямо в дула гармат, а раби розбирали піраміди на кам'яні брили. Поступово Земля почала втрачати ґрунтовий покрив та розпадатися і танути в часі. Щоб врятувати хоч шматок планети, Азимут вискочив із корабля та вхопив собі базальтову брилу. Проте на штурмана також почав діяти зворотній час, і він поступово перетворився на немовля. Щоб врятувати штурмана від зникнення, Небреха блискавично включив двигуни корабля, й полетів у напрямку правильного часу. Після повернення у свій час Небреха віддав Азимута до школи обдарованих дітей.