У Румунії з вересня 1940 року влада вже перейшла до рук уряду маршала Іона Антонеску, який фактично став диктатором. При цьому формально країна залишалася монархією. Сам румунський король Кароль II 6 вересня 1940 року був змушений зректися престолу на користь свого сина Міхая під тиском громадської думки, обуреної територіальними втратами, яким Каролю II не вдалося запобігти. Так, у 1940 році Румунія була змушена погодитися на анексію Радянським Союзом (під тиском Москви і Берліна — для виконання положень пакту Молотова-Ріббентроппа) Бессарабії (з якої була створена Молдавська Радянська Соціалістична Республіка) і передачу Українській Радянській Соціалістичній Республіці Північної Буковини. Понад те, другий Віденський арбітраж 30 серпня 1940 року передав Королівству Угорщина Північну Трансільванію. Кароль II був змушений залишити країну. Новим королем став його син Міхай I. Прагнучи компенсувати територіальні втрати, Королівство Румунія стає союзником Третього Рейху, розраховуючи на спільні бойові дії проти СРСР з метою повернення втрачених територій