Uporabo biološkega orožja je mogoče zaslediti že pri Asircih, ki so sovražne vodnjake zastrupljali z rženimi rožički, glivami rži. Homer je v Iliadi in Odiseji, junaškima epoma o Trojanski vojni, opisoval uporabo puščic, katerih konice so lokostrelci namazali s strupom. Med prvo sveto vojno v Grčiji, okoli leta 590 pr. n. št. so oblegovalci mesta Kirra zastrupljali mestne zaloge vode s strupenimi telohi. Tudi rimski vojskovodja Manij Akvilski naj bi okoli leta 130 pr. n. št. zastrupljal vodnjake obleganih mest. V 4. stoletju pr. n. št. so skitski lokostrelci mazali konice puščic s strupom kač, človeško krvjo in živalskimi iztrebki z namenom povzročitve okužb ran.