Ђаво је лист за шалу. Намењен је за смејање, али има и политике, хумора и сатире. Лист је престао да излази услед балканских и Великог рата, да би 1919. био обновљен. Лист 1913. године мења име у "Разбибрига ђаво", да би после рата поново било враћено старо име "Ђаво". Међу сарадницима овог листа најугледнији је био Брана Ђ. Цветковић са својим писаним и цртаним прилозима. Такође у Ђаволу сарађивао је и Васа Ђема Шунте. Са њима је доста полемисао Петар Крстоношић у свом листу "Стармлади". Ђаво је имао своју читалачку публику о чему сведочи и писац Никола Трајковић у свом роману "Госпођа из велике собе". Али својим неукусним прилозима овај лист је доста снизио ниво квалитета српске шаљиве периодике.