Руски заштитни корпус (, ) био је корпус сачињен од антикомунистичких бијелих руских емиграната, основан на подучју њемачког Војног заповједника у Србији током Другог свјетског рата. Корпусом је током свог живота заповједао генерал-потпуковник Борис Штејфон, а јединица је првобитно за задатак имала заштиту фабрика и рудника од краја 1941. до почетка 1944. године. Корпус је укључен у састав Вермахта 1. децембра 1942. године и касније се сукобљавао са југословенским партизанима и накратко са југословенским четницима. Крајем 1944. године, корпус се борио против Црвене армије током Београдске операције, затим се повукао у Босну и Словенију са Нијемцима, који су се повлачили са Балкана. Након Штејфонове смрти 30. априла 1945. године у Загребу, руски пуковник Анатолиј Рогожин преузео је заповједништво над јединицом и предводио је снаге даље на сјевер у јужну Аустрију, гдје су се предали Британцима. За разлику од осталих руских јединица које су се борилe на страни Трећег рајха, Рогожин и његови саборци, који нису формално третирани као совјетски држављани, били су ослобођени принудне репатриције у СССР и на крају су ослобођени и дозвољено им је пресељење на Запад.