Визиготска Хиспанија је назив којим се обележава период визиготске државе на територији Иберијског полуострва, од пропасти код Вујеа 507. године до пропасти код Гвадалете 711. До 507. године Визиготско краљевство, са центром у Тулузу, је контролисало Аквитанију и Нарбонску Галију и већи део Хиспаније, са изузетком краљевства Свева на северозападу и малих делова под влашћу Баска. Године 507. Франци на челу са краљем Хлодовехом поразили су Визиготе у бици код Вујеа у којој је погинуо визиготски краљ Аларих II. Након његове смрти, визиготска аристократија је одвела његовог наследника, Амалариха (који је био још дете) прво у Нарбон, који је био последњи визиготски посед у Галији, а затим преко Пиринеја у Хиспанију. Центар визиготске власти прво је прешао кратко у Барселону, а затим у Толедо.