Увидевши безизгледност даљег отпора, руководство одбране и управа града је 29. октобра затражила 12-часовно примирје. У међувремену, 28. октобра је мађарска војска прешла Лајту и кренула у помоћ бечким устаницима. Вест о наступању Мађара охрабрила је устанике, па се отпор наставио под командом Фердинанда Фенеберга који је заменио помирљивог Месенхаузера. Јелачић је одбацио Мађаре 30. октобра у бици код Швехата. Ипак су побуњеници, предвођени пролетерима Мобилне гарде, упорно наставили одбрану унутрашњег дела града све до 31. октобра увече, када су царске трупе уз јаку артиљеријску подршку продрле кроз порушену дворску капију и овладале унутрашњим делом града. Тиме је угушена Бечка револуција. Сви одреди устаника су разоружани и распуштени, а вође побуне Месенхаузен и Блум стрељани. Бем, Фенеберг и Хаук успели су да се пробију из града и спасу.