Након пада Гондара, један део италијанске војске одлучио се за наставак борбе и прешао на герилску борбу. Италијанска герилска војска имала је око 7000 војника који се нису хтели предати Савезницима. Они су скоро две године чекали на долазак удружених италијанско-немачких снага под вођством Ромела, али се након његовог пораза код Ел Аламејна (5. новембар 1942), њихова нада растопила, тако да је њихова жеља за даљом борбом од тада знатно замрла.