Такива кораби за известно време представляват изгодно оръжие, тъй като носят мощно оръдие при много ниска стойност. Обаче практиката от тяхното използване в бойните действия показва, че те могат да бъдат до определена степен ефективни само при условията на абсолютно господство по море и при пълен щил. Даже слабо вълнение напълно изключва наводката на оръдията им по целта, а скорострелността им е крайно ниска. При пълното отсътствие на бронева защита това ги прави лесна плячка за корабите, въоръжени със скорострелна артилерия, макар и с по-малък калибър. Опитът да се използват в бой против сериозен противник, направени от китайския флот срещу френския флот в сражението при Фуджоу (Френско-китайската война) и срещу японския флот в сражението при Ялу (Китайско-японската война от 1894 – 1895) показват, че те са неспособни да се противопоставят на големите мореходни кораби и успяват да произведат само един – два изстрела преди своята гибел.