Venäjän vallankumouksen jälkeen pääsy kirkkoon sallittiin kaikille, sillä siitä tehtiin tavallinen seurakuntakirkko. Aiemmin kirkossa oli toimitettu ainoastaan sielunmessuja eli litanioita, parastaaseja ja panihidoja Aleksanteri II:lle. Muutos valtiovallan ylläpitämästä muistokirkosta oli pakon sanelema, sillä kirkon omaisuuden siirryttyä valtiolle ja julkisen rahoituksen loputtua varat kirkon ylläpitoon ja henkilökunnan palkkoihin oli kerättävä seurakunnan jäseniltä.