Klanens tidigast kända medeltida stamgårdar heter "Sciborowice" och "Stiborio" nära staden Kraków i Lillpolen, noterade år 1176 och 1178. Tidigast kända person ur klanen är Stibor som år 1100 gav en gåva till Wawelkatedralen och som år 1099 kallas i källor "comes (Comes rei militaris) Stibor de Jableczna" samt "comes Stibor de Poniec". I början på 1200-talet noterades även egendomen Sciborzyce i Lillpolen, som ägdes av Nicolaus Ostoja, vars person finns noterad i och med att han uppförde en kyrka i Romansk stil på egendomen Wysochice. Sciborzyce sålde sedan till kyrkan Nicolaus två söner, "Strachota" och "Stibor", år 1252. Strachota flyttade till Mazowsze och anslöt till det furstliga hovet, medan Stibor flyttade till Kujavien där han kallade sin egendom "Sciborze", noterad sedan i källor år 1311. Från denna gren härstammar den mest kända Ostoja-linjen som sedan skulle bli berömda i Ungern och Slovakien. Själva namnet Scibor har sitt ursprung i förnamnet "Stibor" (Czcibor, Scibor), som i västslaviskt språk betyder "heder och strid". En teori gör gällande att Stibor i Ostoja har sitt ursprung i Czcibor av Piast, som var bror till Mieszko I av Polen, en annan att det rörde sig om en styrande dynasti innan Piast (före år 966) i området som omfattade Kujavien och Pommern, som fick ge vika för den intågande kristendomen med Mieszko I av Polen i spetsen. Klanens heraldiska vapen, som likväl heter Ostoja, har två månar i sin vapensköld. Den slaviska befolkningen såg solen som tecken för Gud och månen som tecken för prins eller furste, på polska heter månen "księżyc" och en prins "książę". Två månar i skölden och även i medeltida släkttecken innan vapensköldarna formades betyder "härskare från öst till väst". Korset i skölden kom till då kristendomen tog över den hedniska kulturen. Senaste DNA-tester antyder samband mellan olika linjer av den ursprungliga Ostoja-Stibor-dynastin daterat till 400-500-talet.