Після захоплення у 1919 році Полтави денікінцями семінарія переїхала до Біликів. З поверненням більшовиків приміщення перейшло в підпорядкування губернського карального відділу губернського відділу юстиції (Губюсту ВЧК), реорганізованого в жовтні 1921 року в губернський виправно-трудовий відділ. Будинок учительської семінарії надалі використовувався для обслуговчого персоналу, а згодом будівля семінарії перейшла до 1-го дитячого містечка — тут було розміщено основну масу безпритульних дітей. Це була установа закритого типу, в якій виховувалися так звані «дефектні діти», в тому числі й з інших регіонів, котрі потрапили до Полтави в роки війни та голоду 1923 року. На початку 1930-х років цей заклад був реорганізований у дитячий будинок, а згодом у чотирирічну школу.