Egyptský sultán Saladin nechal proto po vítězné bitvě u Hattínu zajaté templáře a johanity jako zatvrzelé nepřátele islámu stít. Uvědomoval si, že pokud přeživší rytíře nechá propustit na svobodu, může si být jistý tím, že pozvednou proti němu meč znovu. Každému zajatci bylo nabídnuto, buď přijetí islámu, nebo okamžitá poprava. Všichni, nebo snad převážná většina, zvolila raději rychlou smrt. Řád templářů byl ryze rytířským řádem na rozdíl od konkurenčních johanitů. Také němečtí rytíři postupně přešli z monasticko-špitálního poslání k čistě vojenské funkci. Církevní vojenské řády se tak dělily na ryze rytířské a rytířsko-špitální.