Během Pražského jara, spisovatel podpořil křídlo komunistické strany ve prospěch reforem. Jeho postoj a veřejné projevy vedly  v květnu 1970 roku k jeho odvolání z veřejného života a všech funkcí. V Polsku byly jeho básně a próza až do roku 1989 zakázány. Jasiczek poslední léta svého života strávil v ústraní, donucen pracovat jako korektor v tiskárně v Č.Těšíně. Rehabilitován byl v roce 1990. Bezprostředně po válce se poezie Jasiczka zaměřovala na sociální problematiku. Později spisovatel ve své práce zaměřil především na lidové  motivy a afirmaci  charakteru regionu, ve kterém žil. Mnoho z jeho básní je věnováno kráse přírody Beskyd. Psal  v polském  jazyce, slezském  nářečí a češtině.