Revoluce v letech 1848 - 1849 se dotkla i města Trenčín. Po její porážce byla v Uhersku nastolena vojenská diktatura a nastoupil Bachův absolutismus. Městská i župní samospráva byla zlikvidována. V květnu 1849 obsadila Trenčín císařská vojska, udělala soupis obyvatelstva a zavedla přihlašovací povinnost. Byla zřízena císařsko-královská vyšetřovací komise a náhlý soud. Do čela župy byli namísto zlikvidované samosprávy dosazeni přednostové a dosazeni byli i ostatní župní funkcionáři. O bezpečnost se starali četníci. Na čele města zůstala širší městská rada a magistrát. Purkmistr i členové magistrátu však byli jmenováni správou župy. I když cílem Bachovy správy bylo především potlačit revoluční hnutí, byly do ní přeneseny i některé prvky organizace správy ze západních zemí a správa fungovala efektivněji. Jako komunikační jazyk v úředním styku byla prosazována němčina. V úřadech, školách nebo soudech se však často používala i slovenština. V roce 1852 navštívil Trenčín císař František Josef I. V roce 1860 došlo k uvolnění poměrů a začala se obnovovat župní i městská samospráva. V tomto roce bylo zvoleno 39 členů městského zastupitelstva podle volebního zákona z roku 1848. Zastupitelstvo zvolilo starostou Ladislava Košťála. Prusko-rakouská válka v roce 1866 ovlivnila i Trenčín. Četné armády procházely přes město od Bánovců na Moravu a po porážce v bitvě u Hradce Králové se vojáci přes město vraceli z bojišť zpět, přičemž se na čas ve městě utábořili a způsobili městu velké škody.