Jan I. z Namuru (1267 – 31. ledna 1330) byl v letech 1305 až 1330 markrabětem z Namuru. Narodil se do rodu Dampierrů jako syn flanderského hraběte a namurského markraběte Vít z Dampierre|Víta z Dampierre a jeho druhé manželky Isabely Lucemburské. Jan byl otcem švédské a norské královny Blanky Namurské a starším bratrem Víta z Namuru, který v roce 1302 velel vlámským rebelům proti Francii v bitvě u Courtrai.