Місто Мерс-ель-Кебір було захоплено іспанськими військами в 1505 році, які намагались таким чином обмежити напади берберських піратів та перенести реконкісту на африканське узбережжя. Утримання міста дорого коштувало іспанській короні, оскільки в очікуванні відповіді місцевого алжирського королівства Тлемсен, в Мерс-ель-Кебірі доводилось утримувати значний гарнізон. Щоб компенсувати витрати, іспанський керівник міста Педро Наварро здійснював численні рейди в околицях міста, захоплюючи в полон населення і припаси. Місто Мерс-ель-Кебір отримувало досить великі суми грошей від таких набігів і тому іспанці продовжували збільшувати їх масштаб, залучаючи до рейдів дедалі більше військ. Султан заянідської держави Абу Абдуллах V намагався припинити такі вторгнення на свою територію, і після зустрічі з кількома своїми командирами, зокрема з вождем племені Бені Рачед Ахмедом Бін Ганем, , та шейхом Тлемсену Абу Абдуллою Мухаммадом Ібн аль-Шейх аль-Хадж, він вирішив об'єднати армію відданих йому берберських племен з усієї країни, включаючи племена Бені Рачед на чолі з Ахмедом. Тим часом Педро Наварро, не підозрюючи про це, почав організацію одного із своїх найбільших рейдів, в якому було залучено понад 3000 військових.