1957-ben egy futamot sem tudott nyerni, mert a Lancia-Ferrari gyengébbnek bizonyult, a Maseratinál és a Vanwallnál. Mindössze két harmadik helyezést elérve kilencedik lett az összetettben. Amikor 1958-ban a Ferrari megjelent a klasszikusnak számító Dino 246 Grand Prix márkájával, Peter karrierje ismét felfelé ívelt. Mike Hawthorn előtt megnyerte a brit nagydíjat. Két hét múlva a német nagydíjon, a negyedik helyről indult, és az ötödik körben az élre állt. A tizedik körben honfitársa, Tony Brooks megelőzte őt, ám ebbe nem nyugodott bele, és vissza akarta venni az első helyet. Csatájuk közben Collins elvesztette az uralmát a Ferrari D246-os felett, és lecsúszott az útról. Fának ütköző kocsijából kiesett, és súlyos fejsérüléseibe még aznap belehalt. Harminckét világbajnoki futamon indult, ezeken három győzelmet és további hat dobogós helyet szerzett. Negyvenhárom világbajnokságon kívüli viadalon is részt vett, négy győzelmet és hat dobogós helyezést érve el.