Již roku 1409 došlo ve Žmudi k dalšímu, rozsáhlému povstání proti řádu, které se Vytautas rozhodl opět podpořit. Řád doufal, že v konfliktu, který byl nevyhnutelný, zachová Polsko neutralitu, ale Jagello vstoupil do tzv. velké války po boku Litvy. Boje probíhaly na polském a pruském území a vyvrcholily 15. července 1410 katastrofální porážkou řádu u Grunwaldu. Počátkem roku 1411 byl uzavřen první toruňský mír. Řád se musel vzdát Žmudi, která se poté stala součástí litevského velkoknížectví, a Dobrzyňska, jež získalo Polsko. Kromě toho musel polské straně zaplatit vysoké kontribuce jako výkupné za zajaté členy řádu. Soudí se však, že to, co Polsko a Litva získaly na základě mírového ujednání, neodpovídalo vojenskému významu grunwaldského vítězství. Důvodem jistě bylo následné neúspěšné obléhání sídelního hradního komplexu řádu v Malborku a související oslabení polsko-litevských vojsk a také hrozící zahraniční podpora řádu.