V dubnové válce roku 1941 narukoval do jugoslávské armády, ale po brzké kapitulaci vojska byl zajat a odvezen do internačního tábora v Německu, kde pobýval až do konce druhé světové války roku 1945. Následně znovu působil jako tajemník, nyní již spolku "Preporod" ("Obrození"), který nahradil dřívější organizace "Narodna uzdanica" a "Gajret". Roku 1949, kdy byl Preporod úředně rozpuštěn, začal působit v orgánech Islámského společenství, mezi lety 1949 a 1959 na postu vakufského ředitele, správce majetku islámských nadací. Roku 1959, kdy došlo ke spojení Vakufského ředitelství a Ulema-medžlisu, nejvyšší duchovní rady, do Stařešinstva islámského náboženského společenství, získal post tajemníka Stařešinstva. Vedle toho v letech 1950–1954 a 1958–1961 redigoval věstník islámské obce ("Glasnik Vrhovnog islamskog starješinstva u FNRJ"). Roku 1960 byl kvůli chatrnému zdraví penzionován.