Alekhin portava vuit anys com a campió del món, des de la seva cèlebre victòria de 1927 sobre el cubà José Raúl Capablanca. En aquest període havia defensat el seu títol amb èxit en dues ocasions contra Iefim Bogoliúbov. Durant aquest temps, Euwe havia aconseguit destacades actuacions en diversos torneigs internacionals i era un dels joves jugadors amb més progressió, malgrat que ni tan sols era un professional dels escacs, ja que combinava el joc de torneig amb la seva veritable feina de professor d'institut. Pràcticament ningú (potser ni tan sols el mateix Euwe) pensava que Alekhin pogués ser derrotat.