Початок повстання у Шотландії у 1637 році й підписання «Національного ковенанту» 1638 року означало новий етап у розвитку парламенту й парламентаризму у країні. Комітет статей було скасовано, єпископів виключено зі складу парламенту, ліквідовано усілякий вплив королівської влади на вибори депутатів парламенту. Після перемоги парламентської армії у Єпископських війнах з військами Карла I у 1639—1640 вся влада в Шотландії зосередилась у руках парламенту. Стани узурпували право надання згоди на вищі державні посади, встановили обов'язковість скликання парламенту один раз на три роки й позбавили короля права на відкладення й розпуск парламенту. Упродовж десятиліття Шотландія управлялась іменем парламенту. У 1651 році, однак, війська Олівера Кромвеля окупували країну й Шотландія була об'єднана з Англією у єдину Співдружність. Шотландський парламент було скасовано, кілька представників Шотландії стали депутатами англійського парламенту.