Друга англо-бурська війна 1899—1902 років на рубежі вікторіанської і едвардіанської епохи розділила британське суспільство. Противники війни отримали суттєвий політичний капітал завдяки своєму красномовству. За винятком цієї війни, протягом едвардіанської епохи Велика Британія не була замішана у військові конфлікти, що створило передумови для внутрішніх суспільних реформ. У внутрішній політиці юніоністи протистояли лібералам, бажаючи зробити протекціоністські заходи в торгівлі, а коли в 1906 році останні перемогли на виборах, стався конфлікт між нижньою палатою парламенту і Палатою Лордів (в основному складалася з консерваторів), що закінчився обмеженням повноважень верхньої палати в 1909 році (див. , Ллойд Джордж).