Постигнут споразум за обе стране био је само добијање времена ради припрема за коначан рат. Бизмарк је на своју страну привукао Француску. У купалишту Бијарицу он се октобра 1865. године састао са царем Наполеоном и успео га је изиграти околишањем не обавезујући се ни на шта, а обезбеђујући неутралност Француске у предстојећем рату и француску помоћ у врбовању Италије за рат против Аустрије. Бизмарк је коначно 8. јуна 1866. године успео да изазове прекид односа између две државе и почетак рата. На страни Пруске била је Италија, а на страни Аустрије већина немачких држава. Аустрија је изгледала надмоћнија. Пруска је рат повела великом брзином. Она није допустила да Аустријанци споје трупе са трупама немачких државица, већ их је тукла појединачно. Војске Хановера и Баварске избачене су из рата до 4. јула. Најспособнији аустријски војсковођа Алберт ратовао је у Италији, док се у Чешкој (где су вођене главне операције рата) способном пруском генералу Молткеу супротставио неодлучни генерал Бенедеку. До одлучне битке дошло је код Садове (Кенигрец) у којој се Бенедекове трупе тешко поражене, изгубивши 40.000 војника. Био је то крај рата.