Владавина Фанариота је званично окончана након окупације земље 1821. године од стране Александроса Ипсилантиса вође хетерија током Грчког рата за независност, уследила је османска одмазда и постављен је на власт Јоан Стурџа. Сматран је првим владаром новог система, пошто су се Османлије и Русија 1826. договорили да омогуће изборе за владаре Влашке и Молдавије, и одредили су им мандат од седам година. У пракси, нова основа за промену власти у Молдавији настала је Руско-турским ратом (1828—1829), који је започео доминацију Русије над двема кнежевинама која је трајала 1856. године. Започета као војна окупација под командом Павла Кисељова, руска доминација је омогућила Влашкој и Молдавији, које нису били ослобођене у потпуности од номиналне османске контроле, да модернизују "Органске статуте" (први документ сличан уставу, као и први који се односио на обе кнежевине). Након 1829. године ова област је постала важна дестинација имиграције Ашкеназа из Краљевине галиције и Лодомерије и подручја Русије.