Den svenske bruksägaren Carl Anton Rettig tillverkade i början av 1860-talet stål vid Kilafors bruk genom sammansmältning av tackjärn och skrot i deglar. Direktören för järnkontorets stat hade hört talas om bröderna Siemens försök med regenativa flamugnar, och föreslog Rettig att starta försök. Tyvärr kom dock aldrig några sådana igång. Efter världsutställningen i Paris 1867 fick järnkontorsdirektören Rinman uppdrag att utprova den nya metoden och inledde samarbete med C. A. Rettig vid Kilafors, där den första martinugnen uppfördes.