számos korai munkája kapott negatív visszajelzést a kínai kormánytól. Például televíziós producerek elutasították, hogy "Our Corner" című rövidfilmjét képernyőre tűzzék, és első jelentős filmjét, az 1984-es "September" című filmjének számos jelenete végezte a vágószoba padlóján a cenzúra miatt. A rendező nem találkozott szembe munkáinak igazán komoly következményeivel egészen "A kék papírsárkány" című 1993-as politika drámájáig, melynek témája a kommunista "Hundred Flowers" elnevezésű mozgalomtól a szintén kommunista "Great Leap Forward" gazdasági és társadalmi irányzaton át a kulturális forradalom volt. Az 1950-es és 1960-as évek kommunista politikájának óvatos kritikája fekete báránnyá tette a drámát a Beijing Filmstúdióban, el is utasították a központi jóváhagyás kérését, hogy külföldre küldhessék utómunkálatokra. "A kék papírsárkányt" állítólag barátai csempészték ki az országból, így kerülhetett el jóváhagyás nélkül külföldi filmfesztiválokra, mint például az 1993-as cannes-i filmfesztivál. Az ellentétek miatt 1994 márciusában elhagyta a filmstúdiót, és egy hónappal később egyike lett a kormány által fekete listára tett hat filmkészítőnek a hatodik generációs , , , felesége, a forgatókönyvíró és a dokumentumfilm készítő mellett.