În timpul celei de-a treia bătălii de la Oituz din vara anului 1917, în ziua de 10 august criza tactică a bătăliei se apropia de apogeul ei. Decimate, obosite și amestecate trupele române trebuiau să facă față unei situații foarte grave, unele dintre unități fiind distruse, altele reduse la rămășițe fără valoare, sau dezorganizate. Situația critică ce putea să devină catstrofală, impunea restabilirea echilibrului de forțe necesar stăvilirii ofensivei Puterilor Centrale. Din rezerva "Armatei a II-a" "Brigada a 2-a Călărași" a fost dirijată spre Onești, iar "Divizia 1 Cavalerie" – îndreptată inițial spre nordul Moldovei unde ar fi urmat să participe la constituirea armatei de manevră destinată atacării Armatei Austro-Ungare ce înainta în Bucovina, a fost întoarsă din drum de lângă Bacău, astfel că după al 4-lea marș de noapte, în dimineața de 11 august a fost și ea la Onești. Alături de acestea, alte unități din rezerva Marelui Cartier General precum și unele retrase după scurtarea liniei frontului – în dauna terenului câștigat prin Bătălia de la Mărăști, au întărit trupele de la Oituz.