Înaintea anului 1940, Țările de Jos erau un stat neutru, care avea în general relații bune cu Germania. În cursul celui de-al Doilea Război Mondial, Germania a invadat Țările de Jos, care s-a predat câteva zile mai târziu deoarece armata neerlandeză se afla în imposibilitatea de a rezista atacului în stil blitzkrieg al Germaniei. În mai 1940, la doar câteva zile după atac, regina Wilhelmina a părăsit țara și s-a refugiat la Londra. Guvernul neerlandez condus de primul ministru De Geer o va urma o zi mai târziu, după invazia germană. Guvernul și-a stabilit sediul în Stratton House din Piccadilly, Londra, peste drum de Green Park. Inițial, speranța lor era că Franța se va regrupa și va elibera Țările de Jos. Deși a existat o încercare în această direcție, ea a eșuat curând deoarece forțele Aliate au fost înconjurate și forțate să evacueze la Dunkerque. Forțele armate neerlandeze din Țările de Jos, cu excepția celor din Zeeland, s-au predat pe 15 mai 1940. În Marea Britanie, regina Wilhelmina a preluat conducerea guvernului neerlandez în exil.