Deși aceste două grupuri au fost cele mai influente puteri, multe alte facțiuni au încercat să folosească haosul din epoca Bakumatsu pentru a acapara puterea personală. În plus, au existat alte două forțe motrice principale pentru disensiune; în primul rând, creșterea resentimentelor "daimyō-tozama" și, în al doilea rând, creșterea sentimentului antioccidental în urma sosirii lui Matthew C. Perry . Primul s-a referit la acei domnii care luptaseră împotriva forțelor Tokugawa la Sekigahara (în 1600) și au fost exilați permanent din acel moment din toate pozițiile puternice din shogunat. Al doilea trebuia exprimat în sintagma "sonnō jōi" („venerează împăratul, alungă pe barbari”). Finalul pentru Bakumatsu a fost războiul din Boshin, în special Bătălia de la Toba-Fushimi, când forțele pro-shogunate au fost înfrânate.