V 18. století se Rusko také významně rozšířilo směrem na západ. Za Petra I. Velikého a jeho nástupců bylo k Rusku zcela připojeno Pobaltí (dobyto na Švédsku, které vedlo proti Rusku dobyvačnou válku, ale samo v ní bylo samo poraženo.), za Kateřiny II. Veliké získalo Rusko východní oblasti Polsko-litevské unie (část Litvy, východního Polska a Běloruska) a také Krym po vítězném tažení Suvorova, s přilehlou částí zbylého území Krymského chanátu, kde Rusové založili založili významné přístavy jako Sevastopol, Cherson a Oděsa. Jako výsledek Finské války proti Švédsku bylo v roce 1809 k Rusku také připojeno Finsko, kterému Rusko později udělilo status autonomního velkoknížectví. Rusko se účastnilo řady evropských tažení a například generál Suvorov vedl spojené armády 2. koalice a dokud je vedl, tak vítězila.