Naopak finské komunisty v sovětském Rusku krutě zasáhla tzv. Velká čistka. Mezi roky 1936—1938 jich nechal Stalin na 20 000 popravit, čímž je téměř zcela eliminoval. V srpnu 1939 byl v Moskvě podepsán mezi nacistickým Německem s Sovětským svazem tzv. Pakt Ribbentrop–Molotov, který mimo jiné vytyčil sféry vlivu ve východní Evropě. Finsko spadalo podle paktu do sovětské zóny a ten ho po zinscenovaném bombardování sovětského území (více Mainilský incident) 30. listopadu napadl. Hned druhé den války vznikla v obsazeném příhraničním městě Terijoki (dnes ruský Zelenogorsk) loutková vláda. Finští komunisté ale byly zcela zdecimování čistkou, a tak se podařilo do vlády najít pouze 6 vhodných osob, a to Sověti museli některé propustit z gulagu. Premiérem se stal Otto Ville Kuusinen. Vláda se prohlásila za provizorní a slíbila po přesunu do Helsinek svojí reorganizaci a začlenění dalších politických představitelů do svých struktur. Sovětský svaz okamžitě kabinet uznal jako jedinou vládu finského lidu a slíbil, že nebude požadovat vytvoření sovětů jako tomu bylo v Rusku. Za cíl si Sověti oficiálně dali zajištění bezpečnosti Leningradu, který v té době ležel u finských hranic. Ve skutečnosti šlo ale Stalinovi pouze o to, aby mohl mezinárodně deklarovat, že není ve válce agresorem, ale pouze podporuje finskou vládu.