Aurel Ciortea a fost fiul unui preot ortodox și a urmat studiile liceale și universitare la Bistrița și la Cluj, devenind profesor de matematică și fizică. La Berlin a efectuat studii de fizică experimentală. A participat la Expoziția universală de la Paris din 1900. A activat în școlile brașovene până în anul 1920. Din toamna anului 1920 a fost profesor la Academia Comercială din Cluj, ca titular al catedrei de matematici financiare, iar apoi ca rector al acestei instituții până în anul 1929, când a încetat din viață. A înființat laboratorul de fizică al Liceului Andrei Șaguna și a elaborat mai multe manuale și lucrări de specialitate în domeniul științelor exacte. Din martie 1920 a primit de la Consiliul Dirigent postul de director al învățământului profesional, pînă în anul 1923 lucrând la reorganizarea școlilor profesionale. Încă din anii studenției sale la Cluj, Aurel Ciortea a urmărit cu atenție desfășurarea acțiunilor întreprinse de mișcarea memorandistă și mai ales a procesului politic intentat patrioților români. În timpul Primului Război Mondial a fost mobilizat la regimentul de honvezi din Brașov, cu gradul de sublocotenent, și a activat pe durata întregului război, până la 7 noiembrie 1918, mai întâi pe frontul din Galiția, apoi pe cel italian. Profesorul Aurel Ciortea s-a angajat pe deplin în acțiunile revoluționare brașovene din toamna anului 1918. Acesta a participat la constituirea noilor organe ale puterii românești la Brașov și a făcut parte din Consiliul Militar Român Județean Brașov, constituit în ședința Comitetului Executiv al Sfatului Național Român din Țara Bârsei, cu ofițerii din Brașov, la 28 octombrie/10 noiembrie 1918. A fost numit comandant al gărzilor naționale românești din Țara Bârsei. În paralel cu activitatea de conducere a gărzilor naționale românești, Aurel Ciortea a făcut parte din colectivul de conducere al ziarului "Glasul Ardealului", iar începând cu 1 ianuarie 1919 a condus "Gazeta Transilvaniei".