L'Argentina, nascuda el 1810, va travessar els seus primers 70 anys de vida sumida en continus enfrontaments militars; el període conservador que va durar fins al 1916 va presenciar un accelerat creixement econòmic, recolzat en un model agroexportador. La reforma electoral que va permetre la participació de les majories va portar al govern a la Unió Cívica Radical (UCR), mentre el sector conservador s'oposava als seus intents de reforma econòmica i social. El 1930, Hipólito Yrigoyen va ser enderrocat per un cop d'estat civil-militar afavorit per diversos factors, com la crisi econòmica de 1929, les lluites internes dins el radicalisme, el magnicidi del senador opositor Carlos Washington Lencinas que se li atribuïa, la corrupció generalitzada que denunciava la premsa, i l'edat avançada del president. Després d'un breu intent corporativista dirigit pel dictador José Félix Uriburu, va arribar a la presidència (amparat en la prohibició del radicalisme i un repetit ús del frau electoral com a eina política) una aliança del Partit Demòcrata Nacional (PDN) amb la Unió Cívica Radical Antipersonalista (UCRA) i el Partit Socialista Independent (PSI) que va portar endavant una restauració conservadora amb intervencionisme estatal.