Han brød op fra Stockholm 1844 og tog til Skåne; han kom derved i berøring med Danmark og var bosat i København 1844—1847 og 1854—1863. Den skandinaviske idékreds, som derved åbnedes for ham, bestemte hans nærmeste produktion som skandinavisk og politisk. Han modtog af "Skandinavisk Selskab" opfordring til at holde forelæsninger over den nyeste svenske litteratur, og han gjorde det på en måde, som vakte berettiget anerkendlse. Ellers er hans produktion og de bladforetagender, han under forskellige navne, "Hinsidan Sundet" (1846), "Nordljuset" (1847), "Nordisk Litteratur-Tidendes" svenske afdeling og mange flere, udgav, optaget af at vække interessen for den skandinaviske tanke både hos danske og svenske læsere. I 1848 begyndte han i Helsingborg udgivelsen af "Öresundsposten", det eneste blad, som fik varig levetid; det virkede under krigen for, at Norge og Sverige skulle træde til hjælp, og det indtog en anset stilling på grund af Sturzen-Beckers forbindelser med de Nationalliberale i Danmark. Da han (1862) stillede sig i bestemt opposition mod helstatspolitikken, vendte hans tidligere københavnske forbindelser ham tyggen, og hans politiske og skandinaviske virksomhed afsluttedes således brat; hans sidste arbejde i den retning var "Over Sundet" (1863—1864).