Вторгнення Німеччини до нейтральної Бельгії вочевидь стало найгрубішим порушенням норм міжнародного права. Німецька армія була надзвичайно обурена, що спротив Бельгії зірвав геніальний план Шліффена по захопленню Парижу. Від генерала до останнього солдата, німці були абсолютно впевнені, що бельгійці розв'язали війну саботажників, використовуючи тактику, так званих «вільних стрільців» або «франтирерів». Позиція Німеччини полягала в тому, що широко розповсюджені диверсійно-партизанські дії бельгійських мирних жителів були повністю незаконними й заслуговували на негайне суворе колективне покарання. Уся злоба за провал плану, який довго виношувався, вилилася на мирне населення, що зазнало катувань та насильства з боку німецьких солдатів. Розлюченість окупантів спровокувала безліч великомасштабних каральних операцій проти бельгійців, вбивство кількох тисяч чоловіків, жінок і дітей, мародерство і підпали будинків, а також руйнування історичних і культурних пам'яток, і навіть знищення цілих сіл.