Влітку 188 року до н. е. в місті Апамея в Малій Азії за участю Гнея Манлія Вульсона, десяти посланників сенату, Евмена II і послів Антіоха III був остаточно затверджений мирний договір, який ознаменував завершення Другої Македонської війни. Його умови були досить жорсткими. Антіох III повинен був виплатити Риму за 12 років величезну контрибуцію в 12 тисяч талантів, видати весь військовий флот за винятком палубних кораблів. Сирії заборонялося надалі мати більше вказаного числа кораблів. Флот Антіоха III позбавлявся права з'являтися західніше мисів Калікадна і Сарпедона. Обидві сторони повертали один одному полонених. Сирійський цар також віддавав своїх бойових слонів і відмовлявся від їх утримування в майбутньому. Як гарантію дотримання умов договору Антіох III повинен був виставити 20 заручників. Евмену II Антіох III повинен був виплатити контрибуцію в 350 талантів за п'ять років і ще понад 127 талантів як відшкодування за хліб. Сирійський цар змушений був піти на значні територіальні поступки: всю Малу Азію північніше гір Тавра і всі свої володіння в Європі (у Фракії і на Херсонесі Фракійському) він повинен був віддати переможцям. Зокрема пергамському відходили Лікаонія, Місія, Велика і Гелеспонтська Фригія, Лідія, Іонія, частина Карії південніше річки Меандр, яка називалася Гідрела. Йому також була віддана частина Лікії і Пісідіі (Міліада) з містом Телмесом. Крім того, Пергамська держава отримала і європейські володіння Антіоха — Херсонес, Лісімахію і невеликі міста на березі Пропонтиди. Через два роки після Апамейского договору Евмену II вдалося отримати дозвіл Риму ще на приєднання північної частини Памфілії.