У 1256 році, під час чергового монгольського походу на Близький Схід, чингізидом Хулагу-ханом були завойовані остаточно території Хорасану. В ті ж роки Хулагу оголосив про створення власної держави — улусу Хулагу. Держава Хулагуїдів була визнана у 1261 році імператором династії Юань Хубілаєм, який надав Хулагу титул ільхана. У 1269—1270 роках під керуванням Барак-хана, під час першого захоплення чагатайськими військами поселень Газні, Бадахшану, Хосту та інших міст східного Хорасану, караунаси-нікудерійці присягнулися на вірність чаґатайському хану. В ті роки еміром Нікудером-огланом (1262—1275), племінником Чаґатая, у східній частині улусу Хулагу була заснована Нікудерійська Орда. Війська нікудерійських емірів постійно брали участь разом з чаґатаїдами у завойовницьких війнах. У 1334 році, після смерті чагатайського хана Тармаширіна, Нікудерійська Орда припинила своє існування. Влада, до захоплення територій на сході Хорасану тимуридами, повністю перейшла до династій чаґатаїдів та нікудеридів. Після смерті ільхана Абу-Саїда у жовтні 1335 року, улус Хулагу припинив своє існування. На територіях колишнього улусу Хулагу певний період правили нові династії — музаффариди та чобаніди.