Починаючи з 30-х років XVII століття помісна кіннота стала замінюватися кіннотними полками «нового ладу». На початку XVIII століття Петро I, створюючи регулярну армію, сформував кінноту драгунського типу (40 драгунівських полків — близько 42 тисяч вершників). Вперше в історії кожен кіннотний полк мав у своєму складі артилерію (2 трьохфунтові гармати). У ході Північної війни 1700-21 Петро I широко використовував кінноту для самостійних дій. У Полтавській битві 1709 року кінні полки під командуванням А. Д. Меншикова вміло й рішуче діяли в кінному і пішому строю. Вирішальну роль у переслідуванні відступних шведів зіграла нерегулярна кіннота, що складалася, в основному, з калмиків.