Com a resultat del Genocidi armeni, molts supervivents van ser forçats a radicar-se primer al proper orient, incloent-hi Líban, Síria, Egipte i Iraq. El 1958, la primera onada de nacionalisme àrab va aparèixer a Síria i Egipte. Això va crear inestabilitat en les comunitats armènies d'aquests països. L'establiment de la República Àrab Unida va provocar un èxode massiu d'armenis cap al Líban (des de Síria) i al Canadà i els Estats Units d'Amèrica (des d'Egipte). Alguns dels armenis de Síria van emigrar a Kuwait, quan encara era mandat britànic.