No obstant això, aquesta línia estrident, juntament amb la receptivitat de la Unió Europea vers Romania (dirigida per Ion Iliescu després de la revolució de desembre de 1989), va provocar que altres polítics de Moldàvia mostressin públicament en el seu desig d'existència com a estat independent. El principal partidari de la sobirania de Moldàvia va ser Snegur, qui va assumir la presidència el setembre de 1990. També, en protesta i por dels esdeveniments de 1990, les noves regions de Gagaúsia i Transnístria intentaren separar-se de Moldàvia, declarant les seves pròpies repúbliques independents el 19 d'agost i 2 de setembre respectivament.