Pravdepodobne najvýznamnejšou udalosťou v ranokresťanských dejinách bolo prijatie Milánskeho ediktu (právne skôr reskriptu alebo výnosu). Edikt spolu vydali západný cisár Konštantín I. a východný cisár Licinius v roku 313. Podľa ranokresťanského historika Eusébia z Kaiserie za zázračnú zmenu v cisárskej politike mohlo nebeské znamenie, ktoré sa cisárovi Konštantínovi zjavilo pred bitkou na Milvijskom moste. Edikt nezrovnoprávnil len kresťanstvo, ale priniesol slobodu vierovyznania pre všetky náboženstvá. Pravdou však zostáva, že po jeho prijatí to bolo najmä kresťanstvo, ktoré sa rozmohlo a ktoré sa stávalo dominantným hnutím v Rímskej ríši.