ב-1874, התגלה זהב באזור הגבעות השחורות בטריטוריית דקוטה. ספקולנטים ומתיישבים לבנים נהרו בנחילים לחפש את הזהב באדמה שנשמרה לשבט הסו, לפי הסכם מ-1868. ב-1875, כדי להימנע מעימותים, נפגש גרנט עם ענן אדום, צ'יף שבט הסו, והציע לו 25,000 דולר מהממשלה תמורת רכישת האדמות. הצ'יף סירב להצעה. ב-3 בנובמבר 1875, בפגישה בבית הלבן, טען גנרל בפני הנשיא שהצבא דליל מדי ולא יוכל להגן על השבט מפני המתיישבים. גרנט ציווה על הצבא להחזיר את האינדיאנים לשמורות, וגדודי צבא יצאו כדי לבצע זאת. ב-25 ביוני 1876, פגש אחד מהגדודים, של הקולונל ג'ורג' ארמסטרונג קסטר, בשבט הסו, והושמד בקרב ליטל ביגהורן. כ-253 חיילים ואזרחים נהרגו לעומת ארבעים אינדיאנים. מותו של קסטר וקרב ליטל ביגהורן הדהימו את האומה. לאחר מכן נוצח שבט הסו בקרב על השמורה והאזור נרגע. ב-15 באוגוסט 1876, חתם הנשיא גרנט על הסכם שהעניק לשבט הסו מיליון דולרים, כשהם ויתרו על זכויות לגבעות השחורות, מלבד שטח קטן. ב-28 באוגוסט, קבעה וועדה של שבעה אנשים, אותה מינה גרנט, תנאים נוקשים יותר לשבט הסו לצורך קבלת סיוע ממשלתי. אנשים ממוצא מעורב גורשו מהשמורה. כדי לקבל סיוע ממשלתי, נאלצו האינדיאנים לאבד את האדמה. ב-20 בספטמבר, הסכימו מנהיגי האינדיאנים, שהשבט שלהם גווע ברעב, לדרישות הממשלה.