1848, då revolutioner ägde rum i flera europeiska länder, utropades en provisorisk schleswig-holsteinsk regering i Kiel, och 1848-1850 kämpade man i det Slesvig-holsteinska kriget mot den danska regeringsarmén. Kristian av Holstein-Augustenburg utropade sig som arvsberättigad till inte bara Holstein, utan även Schleswig. På så sätt beräknade han att få stöd från den schleswig-holsteinska rörelsen. Under en tid fick upproret stöd från andra tyska stater, men när stormakterna fick Preussen att dra sig ur, förlorade schleswig-holsteinarna. Den danska delstaten återgick till status quo. I mellersta Schleswig försökte regeringen från 1851 att hejda det tyska språkets frammarsch genom att förorda danskt skol- och kyrkospråk i områden med danskt folkspråk, men ofta med motsatt effekt eftersom en del dansktalande bekände sig till tyskheten och uppfattade språkförordningarna som tvång.