Den polsk-sachsiske kungen August II den Starke, även känd som Fredrik August av Sachsen, ingick ett anfallsförbund mot Sverige i förspelet till det stora nordiska kriget, vilket ledde till att den svenske kungen Karl XII ockuperade Polen och använde det som bas för sina fälttåg mot Ryssland, ända till förlusten vid Poltava år 1709. Under 1700-talet började Preussen (Fredrik II av Preussen och Fredrik Vilhelm II av Preussen) och Ryssland (Katarina II den Stora) att öka sin inblandning. Efter polska tronföljdskriget, 1733–1735, kom landet nästan in i ett tillstånd av anarki.