Зміни в способі досліджень після Нюрнберзького процесу (1946) призвели до протекціонізму груп, які вважаються вразливими. Це призвело до недостатньої представленості жінок у клінічних випробуваннях. Положення жінок у дослідженнях було ще більше скомпрометоване в 1977 році, коли у відповідь на трагедії, спричинені талідомідом та діетилстильбестролом (DES), Управління з контролю за продуктами та ліками США (FDA) заборонило жінкам, які виношують дитину, брати участь у клінічній терапії на ранніх стадіях випробування. На практиці ця заборона часто застосовувалася дуже широко, щоб виключити всіх жінок. Жінки, принаймні ті, що перебувають у дітородному віці, також були визнані непридатними для досліджень через їх коливання гормонального рівня під час менструального циклу. Однак дослідження продемонстрували значні біологічні відмінності між статями у рівнях сприйнятливості, симптомах та реакції на лікування у багатьох основних сферах здоров'я, включаючи захворювання серця та деякі види раку. Ці винятки становлять загрозу для застосування доказової медицини серед жінок і компрометують надання допомоги як жінкам, так і чоловікам.