По мишљењу маршала Жукова био је један од руских војних научника, који је у оперативним и стратешким питањима најбоље комбиновао теоријско знање, са великим практичним искуством. Аутор је војно-теоријских и војно-историјских научних радова. У књизи „Коњица“ (), која је објављена 1923. године изложио је своја искуства у борбеним активностима у Првом светском, као и у Грађанском рату. Војно-историјску студију „На Висли“ () о Совјетско-пољском рату током 1920, објавио је 1924. године. Објавио је „Мозак аримије“ ( ) у три књиге, које се сматра његовим животним делом. Прву књигу је објавио 1927, а друге две 1929. године. Обрадио је карактеристике модерног ратовања и улогу Генералштаба у постављању циљева и стратегије оружаних снага у рату и у миру.