Da Vikingetiden startede havde de estiske stammer groet sig ind i små samfund og lavet traditionelle, små landsbyer rundt omkring, som stadig er beboet i dag. Der var blevet oprettet uofficielle regioner i Estland, som enten kunne være en kihelkond eller en maakond. I kihelkonderne var der mange små byer og mindst et fort og så blev en kihelkond styret af "den ældste". Maakonderne mindede også meget om kihelkonderne. Disse regioner var også skyld i, at Estland blev ved med ikke at være en del af en nation indtil 1219 da Valdemar Sejr sejrede i Slaget ved Lyndanisse.