Vladavina fanariotov se je uradno končala leta 1821, ko je na začetku grške vojne za neodvisnost Moldavijo zavzela tajna organizacija Filiki Eteria. Turško maščevanje, ki je sledilo, je prineslo vladavino prvega (po Grkih) domorodnega vladarja, to je bil Ioniță Sandu Sturdza (1822–1828). Po rusko-turški vojni (1828-29) je Rusija zasedla Moldavijo in Vlaško, ki pa nista bili izvzeti iz turške oblasti (zasedba, ki naj bi trajala do povračila vojne škode, je trajala do leta 1854). Začela se je vojaška okupacija pod poveljstvom grofa Pavla Kiseljova. Nova oblast je Moldaviji in Vlaški prinesla kvaziustavni zakon ("regulamentul organic"), ki je delno potrdil tradicionalno oblast, definiral ruski protektorat in kljub konservativnosti pomeni začetek reform v smeri zahodnega sveta; to je tudi prvi dokument, ki je obravnaval obe kneževini skupaj. Po letu 1829 so v deželo začeli imigrirati aškenaški judje iz habsburškega Galicije in Lodomerije in iz Rusije.