У Франко-російську війну 1812 року брав участь у всіх найголовніших справах російської армії. У Закордонному поході в межах Польщі, Австрії і Німеччини Федоров, 27 квітня 1813 р. при переправі через Ельбу, був сильно контужений в шию, під правим вухом і втратив слух у цьому вусі; 8 та 9 травня того ж року бився під містом Бауценом, 10 і 11 серпня брав участь при розбитті корпусу під керівництвом маршала Нея при містечку Гольдберг, причому на другий день поранений кулею навиліт в лівий бік, 5 і 6 жовтня того ж року був у генеральній битві під Лейпцігом і винесений з поля битви, поранений двома кулями. За виявлену у всіх цих битвах хоробрість нагороджений орденом св. Володимира 4-го ступеня і чином майора.