Under felttoget i Tyskland ved den sjette koalisjonen mot Frankrike under Napoléon Bonaparte tjenestegjorde han i kanselliet, fra 1814 som protokollsekretær og var med ved forhandlingene som ledet frem til Kielfreden. I årene 1816-1821 var han sekretær under stattholderen i Norge og fra 1818 kanselliråd. Etter fem år i Norge var August von Hartmansdorff dypt knyttet til landet, selv om han var skeptisk til norske offiserer og embedsmenn anså han den politiske diskusjonen friere og byråkratiet enklere organisert enn i Sverige. Etter årene i Norge var han også motstander av nærmere bånd mellom de to landene, som svensker generelt og især kong Karl Johan representerte ved amalgamasjonspolitikken.