Пальме був ключовою і поляризуючою фігурою як у внутрішній, так і в міжнародній політиці з 1960-х років. Він був непохитний у своїй політиці неприєднання до наддержав, що супроводжувалось підтримкою численних національно-визвольних рухів у країнах третього світу після деколонізації, включаючи, найбільш суперечливу, економічну та вокальну підтримку низки урядів країн третього світу. Пальме був першим главою уряду західної країни, який відвідав Кубу після революції, де виступаючи в Сантьяго, похвалив кубинських та камбоджійських революціонерів.