Na počátku nové éry 20. století hrálo nevelké Černohorské knížectví důležitou roli na poli balkánské a celoevropské politiky. Kníže Nikola I. Petrović-Njegoš si mnoha způsoby zajistil sympatie předních evropských států, především Ruského impéria. Tento vlastenecky smýšlející panovník se po definitivním mezinárodním uznání černohorské nezávislosti v roce 1878 na kongresu v Berlíně odhodlal a za podpory Carského Ruska a Italského království sepsal Proklamaci království a za přítomnosti předních církevních hodnostářů a mnoha významných osobností tehdejší evropské politiky vyhlásil v hlavním městě Cetinje nové státní zřízení a následně se v souladu s peticí z parlamentu nechal korunovat historicky prvním černohorským králem.