Abdelhafid ei onnistunut rauhoittamaan Marokkoa, vaan kapinat ja sisällissodat jatkuivat. Espanja soti vuonna 1909 berberiheimoja vastaan Rifissä. Keväällä 1911 Ranskan oli lähetettävä joukkoja karkottamaan Fèsiä uhanneet kapinalliset, minkä jälkeen Abdelhafid joutui tekemään lisää myönnytyksiä Ranskalle, kuten ottamaan ranskalaisia neuvonantajia armeijaansa ja hallintoonsa sekä nimittämään ranskalaismielisen Muhammad al-Muqrin suurvisiiriksi. Saksan yritys puuttua tilanteeseen johti heinäkuussa 1911 toiseen Marokon kriisiin. Lopulta suurvallat kuitenkin sopivat, että Ranska saisi vapaat kädet Marokossa. Abdelhafid joutui allekirjoittamaan 30. maaliskuuta 1912 Fèsin sopimuksen, jonka nojalla Marokosta tuli Ranskan protektoraatti. Ranskan ensimmäiseksi kenraaliresidentiksi Marokkoon nimitettiin Hubert Lyautey, joka järjesti ensitöikseen Abdelhafidin syrjäytetyksi ja nosti valtaistuimelle tämän veljen Yusefin.