Hokejové začátky jsou spojeny s jeho rodným městem Popradem. Nejspíše zlomovým okamžikem jeho kariéry byla základní vojenská služba, kterou strávil v Dukle Jihlava. Zde poznal trenéra Stanislava Neveselého a jak sám přiznal: "„Dukla mi pomohla po všech stránkách. Získal jsem zkušenosti, začal jsem se chovat jinak než dřív. Poznal jsem skvělého trenéra Standu Neveselého - tvrdého a neúprosného chlapa, který s námi ovšem jednal na rovinu. Později mě vedli mnozí uznávaní odborníci, jenže některým z nich jsem nevěřil ani dobrý den,“" tato zkušenost mu hodně pomohla. Po vojně se nevrátil na rodné Slovensko, ale přestoupil do pražské Sparty, kde velice rychle získal stabilní místo v sestavě. I přes nesporné hokejové kvality, pokud tým Sparty cestoval do kapitalistické ciziny, Peter vzhledem k rodinným poměrům vždy musel zůstat v Praze. Šance vyzkoušet si nejuznávanější ligu světa se naskytla v roce 1982. V tomto roce MS pořádalo Finsko. Jelikož Finsko jako spřátelený stát východního bloku československé uprchlíky nepřijímalo a vracelo je zpátky do země původu, Peter byl nominován a mohl vycestovat. Nejvyšší vedení hokejové svazu nepředpokládalo, že by mohl utéci. Ale skutečnost byla jiná. Přes náhradní pas a odjezd trajektem do Švédska se mu podařilo i s pomocí vedení klubu Toronto Maple Leafs odjet do Kanady.