Britové se obávali především o Britskou Indii, „perlu v koruně“ Britského impéria. Ruský postup na jih, blížící se k Afghánistánu, byl Brity vnímán jako ruská snaha obsadit Afghánistán a připravit si tak předmostí pro vpád do Britské Indie. Jako prevenci Britské impérium zahájilo v roce 1838 první anglo-afghánskou válku s cílem ustavit v Afghánistánu loutkový probritský režim a Afghánistán ovládnout. Přes počáteční vítězství se nakonec museli Britové z Afghánistánu za citelných ztrát stáhnout. Následně Britské impérium omezilo své afghánské ambice a začalo vnímat Afghánistán jako nárazníkový stát mezi Ruským impériem a Britskou Indií. Rusové mezitím pokračovali v expanzi na jih a postupně dosáhli hranic Afghánistánu. V roce 1865 byl Ruským impériem anektován Taškent, v roce 1868 Samarkand. Mírová smlouva z roku 1868 fakticky ukončila nezávislost Buchary. Rusy kontrolované území nyní dosahovalo k severnímu břehu Amudarji.