A spanyol örökösödési háborúban (1701-14) a porosz csapatok parancsnokaként vett részt. Kitüntette magát Kaiserswerth, Venlo és Bonn ostromainál 1703-ban, valamint különösképpen a höchstädti csatában Savoyai Jenő parancsnoksága alatt. Ezt követően harcolt Észak-Itáliában a cassanoi (1705) és a torinói csatákban (1706). 1709-ben Flandriában részt vett Savoyai Jenővel és Marlborough herceggel Tournai ostromában és a malplaquet-i csatában. 1712-ben megtették az összes fronton lévő porosz csapatok vezetőjévé. Miután egyetlen lövés nélkül bevette Moers erődítményét tábornaggyá nevezték ki. Később I. Frigyes Vilmos bizalmasa lett és habár nem dohányzott, tagja lett a dohánykollégiumnak. A nagy északi háború során 1715 novemberében elvette a svédektől Rügent és decemberben Stralsundot.