З середині листопада 1943 до кінця травня 1944 союзні війська були вимушені з величезними труднощами та втратами долати фортифікаційні перепони на кожному рубежі «Зимової лінії» у ході свого наступу на столицю Італії. Союзні війська тільки 12 травня в результаті операції «Діадема» прорвали першій рубіж лінії Густава — лінію Бернхардта, і 5-та та 8-ма армії ринулися вперед. За лінією Густава незабаром впала і наступна лінія оборони німців, лінія Гітлера, а 23 травня VI-й корпус під командуванням Лучіана Траскотта прорвав оточення в районі Анціо із зони висадки, і пішов на з'єднання з основними силами. Однак, замість того, щоб вирвавшись на оперативний простір, вдарити в тил 10-й німецькій армії, що билася при Монте-Кассіно, Траскотт за наказом М.Кларка повернув свої війська на північний захід у бік Риму, який був захоплений 4 червня. В результаті, основні сили німецької 10-ї армії змогли відійти з-під Монте-Кассіно і приєднатися до решти сил фельдмаршала А.Кессельрінга північніше Риму, перегрупуватися і організувати запеклий опір на оборонних позиціях Готської лінії оборони.