Народився в родині муляра в Слуцьку, за іншими даними, в Копилі. У грудні 1905 року він був заарештований за участь у революційних подіях в місті Старобин іувязнений у Слуцькій в'язниці (1905-1907). У 1909 жив у Слуцьку; 1910 у Копилі. Працював муляром, адвокатом, учителем. У 1914 мобілізований до армії , служив наглядачем польового госпіталю в Бобруйську. У 1916-1917 брав участь в роботі клубу «Білоруська хатка», куди приїжджав з Бобруйська. У 1917 став одним з лідерів лівого крила Білоруської соціалістичної громади. На З'їзді білоруських національних організацій (Мінськ, 25-27.3.1917) обраний до БНК; у липні 1917 - до Центральної ради білоруських організацій і партій. Брав участь у 1 Всебілоруському з'їзді (грудень 1917). На переломі квітня і травня 1918 року, в результаті розколу в БСГ увійшов до складу керівництва Білоруської партії соціалістів-революціонерів. З 1918 року в Червоній Армії, співробітник Слуцького повітового військового комісаріату, завідувач Смоленського відділення Білнацкому. Один з авторів збірки «Зажинки» (Москва, 1918). У тому ж році заарештований. У 1918 році він перебував у Бобруйську. Служив доглядачем польового госпіталю в Бобруйській фортеці. Під час роботи у фортеці його відвідувала Зоська Верас .