Германските племена кимври и амброни вероятно достигнали Южна Германия около 111 г. пр.н.е., където се присъединили към тигурините и може би към тевтоните-тутоните-тойгенойците. Точната принадлежност на последните племена е въпрос, който остава отворен. Започналио съгласувано нашествие в Галия и в римската "Provincia Narbonensis", т.е. Нарбонска Галия, което през 107 г. пр.н.е. донесло победа на тигурините над римската армия под ръководството на Луций Касий Лонгин близо до "Agendicum", днешен Ажан, в която консулът бил убит. Според Цезар, триумфирайки, галите принудили пленените римляни да „минат под ярема“ – безчестие, което подкладило стремеж както за държавно, така и за лично отмъщение. Цезар е единственият, който представя така поражението; в историческите книги на Тит Ливий, в които също се говори за случая, но са запазени само в "Periochae", т.е. кратко обобщение на съдържанието, се споменава за римските заложници, но не и за какъвто и да било ярем. През 105 г. пр.н.е. съюзниците разгромили друга римска армия близо до "Arausio", днес Оранж, град във Франция, и се заели да опустошават Испания, Галия, Норик и Северна Италия. Разделили се на две групи през 103 г. пр.н.е. – тевтоните и амброните продължили по западния път през провинцията, а кимврите и тигурините прекосили Източните Алпи, вероятно при прохода Бренер. Първите били избити през 102 г. пр.н.е. от Гай Марий, а кимврите и тигурините презимували в долината на р. По. На следващата година Марий заличил и кимврите в битката при Верцела. Тигурините, които планирали да последват кимврите, се върнали обратно през Алпите с плячката си и се присъединили към онези хелвети, които не взели участие в нашествията.