На початку Тридцятилітньої війни лютеранське зберігало нейтралітет, як і більшість протестантських земель . Сусіднє також намагалося зберегти нейтралітет, але будучи частиною , в якому відбувалися постійні сутички поміж кальвініськими, католицькими та лютеранськими єпархіями — Фердену довелося брати участь у війні. 1648 року, згідно Вестфальського миру Бремен та Ферден отримали статуси князівств, але отримавши лише часткову підтримку від імператора Священної Римської імперії укладають Персональною унією зі Шведським королівством, яка протрималася до 1712 року. Відповідно до цієї унії у князівствах був встановлений генеральний уряд, а ці землі були включені до шведського лену. Водночас в основній частині Бремена був збережений статус вільного імперського міста. Під час Великої Північної війни 1712 року ці землі окупувалися Данським королівством. 9 листопада 1719 року, згідно , Швеція передала землі курфюрстам Гановера отримавши компенсацію за них в 1 мільйон ріксдалерів. 1806 року, після розпаду Священної Римської імперії, об'єднане герцогство стало вважатися недійсним. 1807 року, під час наполеонівських війн землі Бремен-Фердену були оголошені землями північного департаменту Франції і включені до складу королівства Вестфалії. 1823 року Бремен-Ферден та землі Гадельн () стали адміністративними землями Гановера сформувавши регіон Штаде.