בשובו לרומניה ב-1887 עבר את בחינת ההיתר לעסוק ברפואה בממלכה הרומנית. הוא המשיך לכתוב בכתבי העת הרפואיים הצרפתיים. עבד תחילה כמדריך לאנטומיה פתולוגית בבית החולים האוניברסיטאי ברנקובנסק בבוקרשט. בשנת 1891 התמנה לרופא בכיר בבית החולים קאריטס בבוקרשט שבו עבד עד סוף ימיו. לאחר בקשת המלך קרול משנת 1887 לאזרח אותו, אחרי דיונים, בדצמבר 1887 נמנה שאכמן עם היהודים המעטים שקיבלו באותה תקופה אזרחות רומנית. אחרי שוועדת ההתאזרחות הצביעה פה אחד בעד, הצבעתה בוטלה והסנאט הצביע גם כן בעד התאזרחותו עם 44 קולות בעד ו-22 נגד. כרופא צבאי השתתף בצבא הרומני גם במלחמות הבלקן ובמלחמת העולם הראשונה והגיע לדרגת קולונל.