У III столітті до н. е. інтереси Карфагену ввійшли в конфлікт із Римською республікою, що посилилася. Відносини, раніше союзницькі, стали погіршуватися. Вперше це проявилося на заключному етапі війни Риму з Таранто. Зрештою у 264 році до н. е. почалася Перша Пунічна війна. Вона велася головним чином на Сицилії і на морі. Досить швидко римляни захопили Сицилію, але тут позначилася майже повна відсутність у Риму флоту. Лише до 260 року до н. е. римляни створили флот і, використавши абордажну тактику, здобули морську перемогу біля мису Міли. У 256 році до н. е. римляни перенесли бойові дії в Африку, розбивши флот, а потім і сухопутну армію карфагенян. Але консул Атілій Регул не зміг використати отриману перевагу, і через рік пунійська армія під командуванням спартанського найманця Ксантиппа завдала римлянам повної поразки. У цій битві, як і в багатьох попередніх і наступних, перемогу принесли слони (навіть незважаючи на те, що римляни вже стикалися з ними, воюючи проти Пірра, царя Епіру). Лише у 251 році до н. е. в битві біля Панорма римляни здобули велику перемогу, захопивши 120 слонів. Через два роки карфагеняни здобули велику морську перемогу (чи не єдину за всю війну) і настало затишшя, обумовлене повним виснаженням обох сторін.