Az elődöntőben a házigazda Olaszországot kapták ellenfélnek. Az 1–1-es végeredménnyel záruló nápolyi találkozón, szintén a büntetők döntöttek, melyben ismét az argentinok bizonyultak jobbnak köszönhetően Goycoechea-nak, aki két büntetőt is megfogott. Argentína negyedik világbajnoki döntőjére készülhetett, ahol ismét az NSZK-val találkozott. Caniggia eltiltás miatt kihagyta a döntőt, miután Olaszország ellen megkapta második sárga lapját. Ráadásul az argentin játékosok közül többen is sérüléssel bajlódtak, köztük Maradona is. A döntőt a római Stadio Olimpicoban rendezték. Az indulatoktól és durva argentin belépőktől sem mentes mérkőzésen Gustavo Dezotti és Pedro Monzón is a kiállítás sorsára jutott. A 83. percben Roberto Sensini Rudi Völlerrel szemben elkövetett szabálytalansága után a mexikói játékvezető Edgardo Codesal a büntetőpontra mutatott. A tizenegyest Andreas Brehme értékesítette, azonban jogosságát még azóta is vitatják. Ezzel a góllal a németek 1–0-ra megnyerték a mérkőzést és harmadik világbajnoki címüket szerezték.