Nykyinen Taka-Karpatian alue kuului Unkarin kuningaskunnan yhteyteen lähes tuhannen vuoden ajan, kunnes se liitettiin Eduard Benešin johtamaan Tšekkoslovakiaan Pariisin rauhankonferenssissa vuonna 1919. Karpaatto-Rutenia sai taatun autonomian maan perustuslaissa ja unkarilaisten asemaa Tšekkoslovakian kaudella on pidetty melko hyvänä. Kun Saksa alkoi pirstoa Tšekkoslovakiaa toisen maailmansodan kynnyksellä alueen unkarilainen eteläosa palautettiin Unkarille Wienin välitystuomion perusteella marraskuussa 1938. 15. maaliskuuta 1939 Unkari miehitti myös alueen muut osat. Toisen maailmansodan kuluessa Saksa miehitti Unkarin ja Karpaatto-Rutenian maaliskuussa 1944. Vielä saman vuoden aikana alueen valtasivat neuvostojoukot. Užgorod kukistui lokakuussa 1944. Alue oli neuvostovalloituksen jälkeen venäläisten ja tšekkien kaksoishallinnassa. Koska unkarilaisia pidettiin vallanpitäjien kannalta epäluotettavina, noin 45 000 paikallista unkarilaista pakkosiirettiin Neuvostoliiton vankileireille ja heistä noin puolet sai surmansa. Valta alueella keskittyi lopulta Transkarpatian kommunistipuolueelle, joka päätti alueen liittymisestä Neuvostoliittoon 19. marraskuuta 1944. Viikkoa myöhemmin alue julistettiin osaksi Neuvosto-Ukrainaa. Lopullinen aluesiirros Neuvostoliitolle Tšekkoslovakialta tapahtui kesäkuussa 1945.