Ruotsin kuningas Kaarle IX antoi vuonna 1608 hänen henkensä Kirkholman taistelussa pelastaneen ratsumestari Henrik Wreden jälkeläisille ikuisena rälssinä läänitykseksi 131 taloa, jotka käsittivät pääosan Elimäen neljänneskunnasta. Lahjoitukseen sisältyi oikeus perustaa säteri minne tahansa läänityksen alueelle. Läänitystä poikiensa puolesta hoitanut Henrik Wreden leski Gertrud von Ungern päätti perustaa asuinkartanonsa Peippolan kylään, joka oli silloin Elimäen kirkonkylä. Elimäen nimismies Niilo Matinpoika Peipponen määrättiin luovuttamaan tilansa, johon yhdistettiin viisi samassa kylässä sijainnutta autiotilaa. Myöhemmin 1680-luvulle tultaessa kaikki Peippolan kylän tilat yhdistettiin kartanoon. Wreden ja von Ungernin vanhempi poika Casper Wrede sai jo äitinsä eläessä Elimäen neljänneskunnan länsiosan (noin kolmanneksen läänityksen maista), jolloin muun muassa Peippola, Moisio ja Mustila tulivat hänelle. Viimeistään äitinsä kuoltua hän peri myös Baltiassa sijainneet maatilat, mutta ei enempää elimäkeläisiä maita. Vuonna 1652 kuningatar Kristiina korotti Casper Wreden ja hänen veljensä vapaaherroiksi.