Jurgis Radvilan poika Mikalojous Radvila Punainen opiskeli Saksassa ja matkusteli laajalti Euroopassa. Liettuassa hän sai tärkeitä valtiollisia tehtäviä: kahdesti hän toimi noin 12-vuotisen jakson suuriruhtinaskunnan sotavoimien komentajana (hetmanni) ja kunnostautui muun muassa sodassa Liivinmaata vastaan (1558–1583). Hän oli yksi johtavista liettualaisista aatelisista valtiopäivillä (semj), mutta kieltäytyi esimerkiksi allekirjoittamasta Lublinin unionisopimusta Puolan kanssa 1569. Hän tuki uskonpuhdistusta ja reformististen seurakuntien ja kirkkojen perustamista. Hän auttoi Vilnan reformistisen (evankelisen) koulun käynnistämisessä uudelleen vuonna 1584 ja perusti reformistisen koulun myös Biržaihin. Helmikuussa 1547 Mikalojus Radvila Punainen sai (samaan aikaan serkkunsa Mikalojus Radvila Mustan kanssa) perinnöllisen Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan herttuan (prinssin) arvonimen menestyksistä venäläisiä ja tataareja vastaan käydyissä taisteluista. Pian Mikalojus Radvila Punainen ryhtyi kutsumaan itseään Biržain-Dubingiain herttuaksi ja tammikuussa 1549 Puolan kuningas Sigismund II hyväksyi tämän arvonimen.