Prekretnica v politiki postavljanja moldavskih knezov je bilo sodelovanje moldavskega kneza Dimitrija Cantemirja (1693, 1710-11) v rusko-turški vojni (1710-11) na strani Petra Velikega. Odtlej turški sultani niso več zaupali domačim moldavskim (in vlaškim) knezom in so na oba prestola postavljali izključno Grke iz mestne četrti Konstantinopla, ki se je imenovala Fanar; večinoma so bili to potomci družin iz bizantinskega cesarstva. Po ruskem porazu pri Stănilești ob reki Prut (1711) je Ahmed III. zamenjal Cantemirja z Nikolajem Mavrokordatosom. (1709-10, 1711-16); njegovo drugo vladanje štejejo za začetek vladanja fanariotov v Moldaviji.