Након распадања Светог римског царства и оснивања Аустријског царства, Фрањо II се одрекао некадашњег царског трона, али је остао цар Фрањо I од Аустрије 1806. године. Он је претходне године заменио Кобензија са Јоханом Филипом Чарлсом Стадионом (1805—1809), али је његова каријера прекинута 1809. године, након још једног аустријског пораза од Наполеона у бици код Ваграма и накнадног понижења на мировном споразуму у Шенбруну. Принц Клеменс фон Метерних је постављен од стране Фрање I на позиције "Hofkanzler" и "Staatskanzler" (1821—1848). Међутим, постоји мишљење да се наслов канцелара није користио између оставке принца Кауница-Ритберга 1792. и 1821. Пошто је Метернихов систем постао синоним за његову реакционарну политику, титула државног канцелара је укинута након револуције 1848. Та позиција је постала позиција министра-предсједника Аустрије, еквивалентна премијеру, са изузетком грофа Фридриха Фердинанда фон Бајста (1867–1871) се поново појављује на стварању Њемачке Аустрије након Први светског рата 1918. године, када је Карл Ренер именован за "Staatskanzler". Доношењем Устава Аустрије 10. новембра 1920. године, термин "Bundeskanzler" је примењен као шеф извршне гране Прве Аустријске Републике.