Molin började skissa på skulpturen på 1840-talet. Som förlaga till kämparnas huvuden använde han sig av sina två vänner Gunnar Wennerberg och Hans Forssell. Hösten 1858 reste han till Paris och jobbade hårt med att färdigställa skulpturen. 1859 göts den första versionen i zink och samma år visades den upp på Parissalongen utan någon framgång. Året därpå visades den på Konstakademien i Stockholm men det var först 1862 efter att den gjutits i brons i Berlin av Geiss och visades upp där som den blev uppmärksammad. Bland annat fick Molin stora preussiska guldmedaljen för konst. Samma år visades den på Världsutställningen i London och även där blev uppmärksamheten stor och två exemplar såldes, ett till staden Köln och ett till en engelsk konsthandlare. Ett exemplar i zink beställdes också till Göteborgs stad, bekostad av Göteborgsaristokratin. Först placerades den i Brunnsparken, men flyttades den 15 maj 1863 till sin nuvarande plats. Ytterligare ett exemplar göts i brons 1867 i Nürnberg på beställning från Nürnbergs nationalmuseum och placerades i parken norr om museet. Samma år beställde även Nationalmuseum i Stockholm ett exemplar som göts i Nürnberg av Lenz-Herold till museets invigning och placerades utanför entrén.