François blev officer vid infanteriet 1874, överste och regentschef 1903, generalmajor 1908 samt general i infanteriet 1914. Vid första världskrigets utbrott var François chef för 1:a armékåren och deltog med denna med utmärkelse i slagen vid Gumbinnen och Tannenberg i augusti 1914. I oktober samma år blev han chef för 8:e armén men förflyttades redan i december som chef för den nyuppsatta 41:a reservkåren, som han ledde under genombrytningen vid Gorlice i maj 1915. Juni 1915- juli 1918 var François chef för 7:e armékåren i Frankrike.