După Primul Război Mondial, nordul Basarabiei a făcut parte din componența României, în urma unirii Basarabiei cu România la 27 martie/9 aprilie 1918, fiind inclus în județul Hotin. Ca urmare a pactului Hitler-Stalin (1939), Basarabia, Bucovina de Nord și Ținutul Herța au fost anexate de către URSS la 28 iunie 1940. După ce Basarabia (așa cum fusese delimitată în 1812) a fost ocupată de sovietici, Stalin a împărțit-o între trei teritorii. Astfel, la 2 august 1940, a fost înființată RSS Moldovenească, iar părțile de nord (județul Hotin) și de sud (județele românești Cetatea Albă și Ismail) ale Basarabiei, precum și nordul Bucovinei și Ținutul Herța au fost alipite RSS Ucrainene. La 7 august 1940, a fost creată regiunea ("oblasta") Cernăuți, prin alipirea părții de nord a Bucovinei cu Ținutul Herța și cu cea mai mare parte a județului Hotin. După ocuparea Basarabiei, ca în toate teritoriile ocupate sau anexate de URSS în perioada respectivă conform pactului Hitler-Stalin, NKVD-ul a început „depistarea”, arestarea și deportarea „dușmanilor poporului”, anume foștii funcționari ai statului român, preoții, învățătorii, profesiunile liberale, proprietarii oricăror bunuri funciare, de producție sau negustorești, membrii tuturor partidelor politice cu excepția comuniștilor, și în genere oricare cetățean care nu se arăta entuziasmat de regimul sovietic, sub acuzația de a fi „lachei ai imperialiștilor români”, „chiaburi” ("kulaci") sau „exploatatori ai clasei muncitoare”. A fost deplasată spre Kazahstan și Siberia și o parte din populația de origine română/moldovenească din zona Hotinului sub acuzația de „spionaj în slujba monarhiei române burghezo-moșierească”.