Передані укріпрайонам танки підлягали переозброєнню на спарки кулеметів ДТ, ДА-2 або на 45-мм гармати зр. 1932 р. З несправних танків демонтувалися двигуни і трансмісія, а бронекорпуси закопувалися по башту в землю або просто встановлювалися як БВТ (броньовані вогневі точки) біля мостів, перехресть доріг і в інших зручних для оборони місцях. Танки, що зберегли можливість пересування своїм ходом, були передані гарнізонам укріпрайонів для використання як рухомих вогневих точок. До початку Німецько-радянської війни у військах ще було близько 450 бронекорпусів і 160 танків. Перетворені в ДВТ Т-18 були в основному зосереджені на західних кордонах СРСР, деяка їх кількість була також встановлена в системі укріплень в районі озера Хасан, де в 1938 році проходили бої з Японією.