Після розпаду Дурранійської держави у 1818 році керував (з 1826/27) Кабульським і Газнійським князівствами. У 1834 році проголосив себе еміром, поклавши початок новій, Баракзайській династії. Об'єднувальна політика Дост Мухаммеда, в якій він намагався заручитись підтримкою Росії, зустріла опір Великої Британії. У 1838 році Велика Британія розв'язала війну проти Афганістану. На першому її етапі Дост Мухаммед активно брав участь у спротиві агресорам, але наприкінці 1840 року здався у полон і був засланий до Індії. У 1842 році англійці, які зазнали поразки у війні, були змушені звільнити Дост Мухаммеда. Він повернувся в Афганістан і знову зайняв пост еміра. Упродовж 1855 — 1863 років приєднав Кандагар, Східний Сістан, землі на лівому березі Амудар'ї, Герат.