El 22 d'agost de 1994 es va aprovar la reforma constitucional, cosa que resultava indispensable perquè la constitució que regia en aquell moment havia estat imposada el 1957 per la dictadura que va usurpar el poder el 1955, sense la participació del peronisme (que havia estat proscripte) , ni del sector intransigent del radicalisme i altres forces polítiques que es van retirar per considerar-la il·legal. El nou text no va incloure nous drets laborals (segona generació), però va incloure els drets de tercera generació, li va donar estatus constitucional als tractats internacionals de drets humans i superior a les lleis a la resta dels mateixos, i va ampliar els drets polítics, entre ells el dret de resistència a l'opressió i normes de defensa de la democràcia. Sobre el règim de govern, va establir el vot directe i segona volta per al càrrec presidencial, va escurçar el mandat presidencial de sis a quatre anys permetent una reelecció immediata, va crear el càrrec de Prefectura de Gabinet de Ministres, va escurçar el mandat dels senadors, va incorporar un tercer senador per a la primera minoria, i va crear el Consell de la Magistratura.