Pe 22 februarie / 7 martie 1917 a izbucnit Revoluția din Februarie, după ce țarul părăsise capitala îndreptându-se spre front, și muncitorii din atelierele Putilov declaraseră grevă. Pe 23 februarie / 8 martie (Ziua Internațională a Femeii), femeile din Sankt Petersburg s-au alăturat grevei. Ele au cerut dreptul de vot pentru femei, rezolvarea crizei alimentare și instaurarea păcii. Deși adunările publice fuseseră interzise cu desăvârșire, pe 25 februarie aproximativ 250.000 de oameni erau în grevă și demonstrau. Împăratul i-a ordonat lui Serghei Semionovich Habalov, comandantul regiunii militare Petrograd, un ofițer inexperimentat și șovăitor, să pună capăt cu forța dezordinilor publice. În acedst timp, soldați ai companiei a patra a regimentului Pavlovski au dezertat și s-au alăturat protestarilor pe străzi. Liberalul Vasili Maklakov, purtătorul de cuvânt al Blocului progresist, a afirmat public părerea conform căreia demisia membrii guvernului era necesară „pentru a face clar că ei doresc să meargă într-o direcție nouă”. Luni, soldații regimentului Volânski i-au îndemnat și pe militarii regimentului Litovski, Preobrajenski și Moskovski să iasă pe străzi și să se alăture rebeliunii. Pe 27 februarie, delegații Dumei au primit un ordin prin care împăratul a decis să proroge lucrările adunării parlamentare până în aprilie, lăsând-o fără niciun fel de autoritate legală. Duma a refuzat să se supună și a convocat o întrunire privată. Buchanan a afirmat: „A fost un act de nebunie să proroghezi Duma într-un moment ca acesta. Delegații au hotărât să formeze un Comitet provizoriu al Dumei de Stat. Comitetul provizoriu a ordonat arestarea tuturor foștilor miniștri și a funcționarilor superiori de stat” Palatul Taurida a fost ocupat de soldați și de demonstranți.