Zidurile terestre traversează inima Istanbulului modern, cu o centură de parcuri în jurul lor. Acestea sunt străpunse la drivere intervale de drumuri moderne care duc spre vest în afara orașului. Multe secțiuni au fost restaurate în anii 1980, cu sprijinul financiar de la UNESCO, dar programul de restaurare a fost criticat pentru distrugerea dovezilor istorice, concentrându-se pe restaurarea superficială, utilizarea materialelor inadecvate și calitatea slabă a muncii. Acest lucru a devenit evident în cutremurele din 1999, când secțiunile restaurate s-au prăbușit în timp ce structura originală de dedesubt a rămas intactă. Amenințarea reprezentată de poluarea urbană și lipsa unui efort cuprinzător de restaurare, au determinat Fondul Mondial al Monumentelor să le includă pe .