Conferința de Pace de la Paris a luat în discuție la începutul anului 1919 elaborarea unui Tratat de Pace cu Ungaria. La 26 februarie, atât ca urmare a presiunilor românești cât și din dorința de a sprijini planurile comandanților militari francezi în ceea ce privește intervenția împotriva Rusiei Sovietice, Conferința a trasat o nouă linie de demarcație ungară-română, aflată mai la vest. Acest aliniament care ar fi urmat să îl înlocuiască efectiv pe cel stabilit la Belgrad, urma să se afle pe linia Satu-Mare - Salonta - Oradea - Carei - Arad. Limita nordică a avansului românesc ar fi urmat să fie râul Someș, iar centrele feroviare principale Arad, Oradea și Satu-Mare urmau să fie excluse de la ocupația militară română, dar "„disponibile pentru folosința trupelor române”" și pentru românii care trăiau în zonele controlate de Aliați, în scopuri economice.