A San Michele azért volt fontos pozícióban a háború folyamán, mert a csúcsról ellenőrizhető az Isonzó alsó folyásának és Gorizia város környékének egy tekintélyes része. A Doberdó (olaszul Carso, vagyis karszt) olyan mészkő magaslatokból áll, amelyekbe rendkívül nehéz lövészárkokakt mélyíteni, és a harcok kezdeti szakaszában nem is voltak, ami iszonyú szenvedéseket okozott a tüzérségi tűznek kitett katonák számára. Az első isonzói csata után a Doberdót védő Osztrák–Magyar Monarchia lövészárkokkal és kavernákkal szabdalt, nagy kaliberű ütegekkel támogatott erődítménnyé alakította a hegyet. Az olaszok ekkor még hiába igyekeztek elfoglalni. A második isonzói csatát San Michelei csata néven is emlegetik, mert az olaszok még nagyobb erőkkel próbálkoztak áttörni ezen a helyen. A magyar csapatok hősiesen védekeztek a túlerő ellen, és sok embert áldozva óriási veszteségeket okoztak az olaszoknak, akik végül a hatodik isonzói csatában foglalták el a hegyet. Később újra osztrák-magyar kézre került.