I Kinas Grand Prix satset Vettel på en annen strategi enn konkurrentene, og for å kunne velge dekk fritt valgte han å ikke sette en tid i Q3 og startet fra 9. posisjon. Strategien slo ikke helt til og han kom i mål på fjerdeplass, men dog bare to tiendedels sekund bak Lewis Hamilton på tredje. En uke senere vant han Bahrains Grand Prix, etter å ha startet fra andre og passert Nico Rosberg tidlig i løpet. Vettel klarte bare en fjerdeplass i Spania, etter å ha slitt med å få dekkene til å vare. I Monaco kom han på andreplass bak Nico Rosberg, men økte likevel ledelsen i mesterskapet. Han startet fra pole i Montreal og kjørte inn til en overbevisende seier med 15 sekunders margin. Dette var Vettels første seier i et løp i Nord-Amerika. Han lå også an til å vinne på Silverstone, men med ti runder igjen gikk girkassen i stykker og han måtte bryte løpet. En uke senere vant han for første gang på hjemmebane, da han til tross for sterkt press fra Kimi Räikkönen tok førsteplassen i Tysklands Grand Prix. I Ungarn måtte Vettel ta til takke med en tredjeplass, bak Hamilton og Räikkönen. Han gikk dermed inn i sommerpausen med 38 poengs ledelse i førermesterskapet, foran Räikkönen, Alonso og Hamilton, som på dette tidspunktet definitivt fremdeles var med i kampen om sammenlagtseieren.