Vilniusghettoen blev kaldt "Gettoernes Yerushalayim" (), fordi gettoen var kendt for det intellektuelle og kulturelle liv. I centrum for kulturlivet stod "Mefitze Haskole bibliotek", som blev kaldt "Kulturhus". Det indeholdt et bibliotek med 45.000 bind, læsesal, arkiv, statistisk kontor, plads til videnskabeligt arbejde, museum, boghandel, posthus og sportsplads. Grupper som "Den Litterære og Kunstneriske Union" og "Brit Ivrit unionen" organiserede mindehøjtideligheder for jiddische og hebraiske forfattere og satte skuespil op på disse sprog. Det populære jiddische magasin "Folksgezunt" blev videreført i ghettoen og dets artikler blev præsenteret ved offentlige foredrag. Yitskhok Rudashevski (1927-1943), en ung teenager, der skrev dagbog om sit liv i ghettoen i 1941-1943, nævner en række af disse begivenheder, og hans deltagelse i dem. Han blev myrdet under likvideringer i 1943 sandsynligvis i Paneriai. Hans dagbog blev opdaget i 1944 af hans fætter.