V drugi svetovni vojni se je kot izvedenec za taktično zračno bojevanje odlikoval kot poveljnik večjih letalskih enot in bil za to tudi odlikovan. Najprej se je izkazal pri vodenju elitnega osmega zračnega korpusa v katerem so med drugim bile skoncentrirane enote zloglasnih strmoglavcev "štuka", Junkers Ju 87. Leta 1942 je napredoval v poveljnika četrte zračne flote, letalske armade, ki je iz zraka podpirala nemške enote v bitki za Stalingrad. Ko je prišlo do obkolitve tamkajšnjih nemških enot je bil za njihov umik in odločno proti vzpostavitvi zračnega mostu v ruski zimi, ki se je nato tudi izkazal za nemogočo nalogo. Še pred koncem vojne je bil iz zdravstvenih razlogov umaknjen iz funkcije poveljevanja.