Decembra 1918 je bil poklican v Beograd in bil kot izvedenec poslan na mmirovno konferenco v Pariz za katero je sestavil obširen memorandum o teritorialnih zahtevah Kraljevine SHS na Koroškem, Štajerskem in v Slovenski krajini (Prekmurje). Ker so mu fašisti medtem v Trstu razdejali in oplenili odvetniško pisarno, Italija pa je zasedla Primorsko, njemu samemu pa ni uspela ustalitev v Ljubljani, je sprejel ponujeno diplomatsko službo v Beogradu. Od leta 1922 bil izredni poslanik in pooblaščeni minister, titularno sicer najprej za Bruselj, nato za Tirano, pozneje pa za Carigrad in končno za Sankt Peterburg, dejansko pa je bil ves čas do smrti na zunanjem ministrstvu v Beogradu, kjer je vodil oddelek za izvrševanje meddržavnih pogodb.