Spomladi 1916 je bojišče ponovno oživelo. Tridesetega aprila so Alpini zasedli "Serauta Peak" (3035 m) in se tako približali Avstrijskim položajem na 100 m. Kljub temu, da do konca leta ni bilo več večjih bojev so številke padlih in poškodovanih vojakov strmo naraščala. Večina jih je umrla zaradi ostrih gorskih razmer, še posebej nevaren je bil mraz in plazovi, ki so zahtevali več žrtev kot sovražnikov ogenj. Do ponovnih spopadov je prišlo zadnjem teden septembra 1917, ko se je skupini Alpinov v spektakularni akciji posrečilo zavzeti koto 3259 znano tudi kot "Marmolada d' Ombretta". Po tej akciji je bojišče vse do preboja pri Kobaridu, novembra 1917, mirovala. Takrat so Italijani brez enega samega strela zapustili bojišče in se umaknili za reko Piavo. Boji za Marmolado so zahtevali okoli 9.000 življenj. Ena tretjina jih je umrla v boju, druga tretjina zaradi plazov preostali pa zaradi posledic mraza in strel.