Časovno vrzel med prazgodovino in pisno zgodovino, ki se je začela z grškim zgodovinarjem Herodotom, so zapolnile legende, ki jih obširno omenja tudi Herodot. Zgodbe zgodnjih Likijcev so pripovedovali grški avtorji iz klasičnega obdobja. V njihovem znanju je bilo veliko vrzeli, zato je vprašljiva zgodovinska točnost njihovih pripovedi. O Hetitskem cesarstvu in likijski državi znotraj cesarstva niso vedeli ničesar. Vse znanje o grški linearni pisavi B iz bronaste dobe se je izgubilo. Grški avtorji niso vedeli, da so se v Anatoliji nekoč govorili jeziki iz anatolske skupine jezikov in da je bila likijščina ena od njih. Razen nekaterih zelo splošnih dejstev (npr. da so se Likijci verjetno vojskovali v trojanski vojni) nobeni drugi zapisi nimajo zgodovinske veljave. O Likijcih pred njegovim časom tudi Herodot ne pove ničesar, kar bi imelo kakšno zgodovinsko vrednost.