Så småningom började också de som var från Galltacht, det vill säga Irlands urbaniserade, engelsktalande delar, försöka sig på att skriva på iriska. En del av dem klarade inte av att lära sig språket alltför väl, men andra lyckades till och med höja sig över sina språkliga brister tack vare sin författarbegåvning. De viktigaste var Diarmuid Ó Súilleabháin, som i romanen "Caoin Tú Féin" beskrev en irländsk skollärares dubbelliv mellan skolans krav på ett anständigt och klanderfritt leverne och privatlivets alkoholism och äktenskapssvårigheter; Breandán Ó Doibhlin, vars "Néal Maidine agus Tine Oíche" är en av de första introspektiva, filosofiska romanerna på språket; och Eoghan Ó Tuairisc, som skrev de stilistiskt banbrytande historiska romanerna "L'Attaque" om resningen år 1798 och "Dé Luain" om Påskupproret.