לאחר התמוטטותה הפתאומית של ברית המועצות ב-1991, תעשיית האוויר והחלל של רוסיה הייתה בכאוס. כמות יבוא מוגזמת ותעריפי הגנה שהממשל הטיל הרסו את ענף התעשייה, הן את במגזר התעופה והחלל והן בתעשיית הרכב. תעשיית המטוסים הצבאיים הצליחה להפיק תועלת משיפור אפשרויות הייצוא על ידי הרווח מאחסון גדול של רכיבים וחלקים מהתקופה הסובייטית, בעוד שתעשיית המטוסים האזרחית ספגה הפסדים וייצור מטוסים אזרחיים פחת. לדוגמה, בשנת 1990 ייצרה רוסיה 715 מטוסים. 8 שנים מאוחר יותר, מספר זה ירד ב-661 לרמה של 56 מטוסים בלבד. בשנת 2000 נוצרו רק 4 מטוסים אזרחיים. על מנת לפתור זאת, נשיא רוסיה באותה תקופה, בוריס ילצין, החליט כי איחוד הוא הכרחי ויצר את VPK-MAPO (המתחם התעשייתי הצבאי - האיגוד לייצור מטוסים במוסקבה) הכולל חברות כמו מיקויאן. המיזם לא היה מוצלח ו-MAPO התמזגה לאחר מכן עם סוחוי.