בנעוריה למדה בבית הספר הריאלי העברי בחיפה, בעזרת כספי שילומים שקיבל אביה על הפסקת לימודיו. במחצית הראשונה של שנות ה-70 של המאה ה-20 למדה קדרות ועיצוב קרמי בבצלאל והחלה לעסוק בפיסול. בשנת 2000, לאחר פטירת הוריה, החלה תקופה יצירתית ביצירתה. בעבודותיה מאותה עת בולטים מוטיבים של התפוררות ובנייה מחדש, המלווים בעירוב של היבטים פוליטיים, ביוגרפיים וארס-פואטיים. בעבודה "יפו" (2012), לדוגמה, יצרה פליישר שלושה מבנים המחברים שברי קרמיקה פלסטינית ופורצלן ישראלי-אירופי, שנקנו מחנויות ביפו ועוצבו לכדי דימוי אדריכלי. עבודה זו נרכשה ומוצגת באוסף אמנות הקרמיקה של הכנסת.