Цінність гібралтарської військово-морської бази стала очевидною після початку Першої світової війни 1 серпня 1914 року. В ніч з 3 на 4 серпня Велика Британія оголосила війну Німеччині, і вже через кілька хвилин після цього торпедний катер із Гібралтару захопив німецький лайнер, а на наступний день здобиччю британців стали ще три кораблі. Незважаючи на відносну віддаленість від Гібралтару місця основних бойових дій — Іспанія дотримувалася нейтралітету, і бої в Середземному морі не велися — він зіграв важливу роль у Битві за Атлантику. Велика Британія та її союзники інтенсивно використовували базу для ремонту і поповнення запасів. Гібралтарська затока часто виступала як точка збору військових конвоїв, а німецькі підводні човни, у свою чергу, прочісували протоку в пошуках цілей. Двічі гармати Гібралтару відкривали вогонь по субмаринах, які проходили через протоку, але в обох випадках результату не досягли. Протичовнова оборона знаходилася в зародковому стані, і перешкодити підводним човнам подолати протоку гібралтарці не мали можливості. За два дні до закінчення війни, 9 листопада 1918 року, німецька підводний човен UB-50 торпедував біля мису Трафальгар на захід від Гібралтару броненосець «Британія», який затонув через 2,5 години.