І 1861 року було прийнято рішення розібрати попередню церкву та використати її дубові бруси для будівництва нової Покровської церкви. Попередня церква стояла на кам'яному фундаменті, а вже для нової використали цегляний. В 1862 році роботи були завершені. Двохярусну, невелику, квадратову в плані дзвіницю при бабинці звели у 1872 році. А розписали і пофарбували церкву лише у 1883 році, та перемалювали у 1912 році в блакитний колір олійними фарбами. Зберігся малопомітний живопис на стінах храму: постаті євангелистів і Свята Трійця. Після приходу радянської влади в Україну почали закриватися церкви та костели, через світогляд атеїзму більшовиків, і Покровська церква не стала винятком. У ній влаштували клуб і показували кіно, танцювали, але заходити у вівтар було заборонено. Під час Другої світової війни богослужіння в церкві були відновлені і проводилася аж до 1953 року. Згодом після закриття у 1957 році зняли дзвін. Храм простоював, певний час його використовували як складське приміщення для мінеральних добрив, і поступово він почав руйнуватися, але міцні дубові бруси не дали йому впасти.