Конституція 1921 року відновила Сенат як верхню палату польського парламенту. Тепер парламент почали називати «Національними Зборами», а «Сеймом» стали називати нижню палату, а не весь парламент. Сенат тоді не мав права законодавчої ініціативи, а лише мав право накладати вето на закони прийняті Сеймом, право вимагати письмові пояснення політичних рішень від уряду та право брати участь у виборах Президента. Після Травневого перевороту Сенату перейшли більшість повноважень Сейму і Сенат став головним законодавчим органом. Сенат складався зі 111 сенаторів, які представляли тодішні польські провінції. Термін повноважень становив п'ять років. У міжвоєнний період було п'ять скликань парламенту.