Народний суд розподілявся на верховні і регіональні палати. До компетенції верховних палат входили справи колишніх міністрів, регентів і царських радників, депутатів парламенту, болгарських експертів з Катинського та Вінницького розстрілів, «військових злочинців» (в найширшому тлумаченні), пропагандистів ідеології фашизму, учасників депортації євреїв, «фашистських агентів» у Софії, прокурорів і суддів колишнього режиму, банківських службовців та інших економічних організаторів, членів правих організацій (насамперед ), учасників операцій проти партизанського руху 1940-х.