Do Ruské sociálně demokratické strany vstoupil roku 1902 a brzy se přidal k menševikům. V roce 1917 proběhla v Rusku revoluce, která vynesla Ramišviliho do funkce člena gruzínské sověty. 22. dubna 1918 byl jmenován Ministrem vnitra krátce existujícího státu Zakavkazské demokratické federativní republiky. 26. května 1918 se rozpadla a jedním z nástupnických států byla Gruzínská demokratická republika, v jejímž čele stanul Noe Ramašvili. Brzy po volbách do parlamentu byl ve funkci vystřídán svým blízkým spolupracovníkem Noem Žordanijou, v jehož vládě zaujmul místo Ministra vnitra. Ze své pozice uspěl tom, že zabránil Bolševikům revolucí získat větší vliv v zemi, ale byl často kritizován opozicí pro příliš tvrdý postup proti rolnickým nepokojům v roce 1919.