До 19. вијека, подручје града Сарајева се незнатно повећало. Са аустроугарском окупацијом 1878. године (Берлински конгрес), многи страни архитекти су имали намјеру да обнове Сарајево и од њега направе модеран европски град. У тим намјерама, „помогао им је“ и велики пожар који је уништио, изузимајући подручје данашње Башчаршију, цијели стари град. Тако је настала данашња граница између Башчаршије и Ферхадије улице (од краја Другог свјетског рата до 1992. године улица је носила име Васе Мискина). Са ослобођењем Сарајева 1945. године, нови градски народни одбор је намјеравао да чаршију постепено руши, сматрајући да стари трговачки центар нема никакву улогу у модерном граду. Међутим, ове намјере се нису обистиниле. 1970-их година модерна улога старог дијела Сарајева је добила на важности и неки дијелови Башчаршије су чак рестаурирани.