Ђанини је био 47 пута изабран за сениорску репрезентацију Италије између 1986 и 1991, постигавши 6 голова. Дебитовао је на Малти, са 22 године, у квалификацијама за Европско првенство у децембру 1986. године. Он је даље представљао Италију и на Европском првенству 1988. и на Светском купу 1990. године на домаћем терену под Вићинијем, стигавши до полуфинала оба турнира. Освојио је бронзану медаљу за треће место на Светском купу 1990. године, постигавши погодак у утакмици друге групе Италије, која је завршена победом од 1: 0 над Сједињеним Државама на Стадио Олимпику у Риму; он је такође дао гол у финалном мечу групне фазе Италије, победом од 2: 0 против Чехословачке и голом Алда Серене у победи од 2: 0 против Уругваја у колу 16. На Еуру 1988. године проглашен је чланом тима турнира. Коначни наступ Ђанинија за његову земљу догодио се 12. октобра 1991. против Совјетског Савеза. Италијански спортски новинари су га током играчке каријере често називали Принцем због његове наводне "милости" на терену.