Након Брестовске уније, Житвански мир, Ужгородске уније, почело је агресивно пропагандно сукоб католика и православаца, у чијем су средишту биле средњовековне српске земље и кулминирале у Великом турском рату. Као резултат овог историјског процеса, појавили су се нови концепти (илирски језик и срби католици ), а до тада су народне и самоидентификационе традиције пале у заборав (босанчица и глагољаши). Овај историјски процес, посебно у 19. веку, довео је до трајне поделе срба на конфесионалној основи и агресивне католичке самоидентификације срба дуж војне границе, који су се поистоветили са хрватима, лишавајући их идентитета на основу њихове средњовековне католичке културе и писање хрватске глагољице.