Августа 1943. године Антонијев батаљон је ушао у састав тада формиране Тринаесте крајишке ударне бригаде. Са овом бригадом је половином маја 1944. године био упућен ка Бања Луци, јер су Немци уочи Десанта на Дрвар, отпочели померање својих јединица. С групом одабраних бораца, Антоније је пред ноћ 16. маја 1944. године кренуо од Ситнице ка Павловој равни и Мањачи. Дошавши, ујутро 17. маја, у близину Павлове равни, приметио је човека где иде према њима. Наредио је борцима да стану и ћуте. Кад је непознати човек стигао близу Антонија, он је искочио пред њега с упереним пиштољем и питао га ко је. Сазнао је да је то кувар четничке чете, која се налази у близини. Уплашивши се за свој живот, кувар је Антонију казао где се чета налази. Наређено му је да партизане доведе до долине у којој су се налазили четници. Када су стигли до места где су били четници, Антоније Ивић је распоредио борце око долине и наредио им да, кад он отвори ватру, гађају четнике у долини. Четници су седели око казана и Ивић је одмах отворио ватру из машинке. Пошто четници нису имали времена за борбу, убијено је 15 четника, а двојица су заробљена. Неколико рањених четника је било рањено, али су успели побећи.