В громадянській війні, що почалася в Римській імперії після смерті імператора Коммода, супротивником Септимія Севера на Сході був Песценній Нігер. Втративши у вирішальній битві 20 000 солдатів, останній втік до Антіохії і був убитий в кінці квітня 194 року на кордоні, коли намагався сховатися в Парфії. Приблизно в травні цього ж року Север прибув до Сирії та деякий час займався організацією державного управління малоазійських провінцій, становище яких було тривожним, оскільки значна кількість військ Нігера знайшла притулок за Євфратом, а деякі провінції північної Месопотамії раніше виявляли симпатії узурпатору. Крім цього, були й інші міркування на користь продовження східної війни. Нісібіс, важливе місто, що знаходилось далеко по інший бік Євфрату, але в якому, ймовірно, перебував римський гарнізон, зазнав спільного нападу армій Осроени, Адіабени і арабів. Після того, як імператор висловив обурення подією, до нього було направлене посольство, котре зробило спробу довести, що цей напад був спрямований проти прибічників Нігера, що засіли в місті. Але таке пояснення було відкинуте. Ослаблена громадянською війною дисципліна в армії змушувала імператора дати легіонам, які протистояли один одному в трьох битвах, можливість воювати зі спільним ворогом. Зі стратегічної точки зору було важливо, щоб східна межа імперії отримала надійну природну перешкоду, якою була річка Євфрат.