Gröndahl oli ennen Helsingin kisoja päättänyt lopettaa painiuransa, mikäli voittaisi olympiakultaa, mutta pyörsi päätöksensä ja jatkoi uraansa. Vuonna 1953 Gröndahl eteni Napolin MM-kisojen finaaliin, jonka hän hävisi Neuvostoliiton August Englasille kaikin tuomariäänin. Samana syksynä Gröndahl osallistui Bukarestin kansainvälisen Nuorisofestivaalin painikisoihin vastoin TUL:n johdon määräystä, ja sai muiden Romaniaan matkanneiden urheilijoiden tavoin määräaikaisen kilpailukiellon. Matkan johdosta hänet erotettiin myös työpaikastaan. Yhteistoimintasopimuksen jälleen katkettua vuoden 1955 MM-paineihin valittujen neljän TUL:n edustajan olisi kisoihin päästäkseen pitänyt siirtyä väliaikaisesti Suomen Painiliiton alaisiin seuroihin. Gröndahl ja sosialidemokraatteihin lukeutunut Taisto Kangasniemi kieltäytyivät ja jäivät näin sivuun kisoista. Myöhemmin samana vuonna Gröndahl voitti viimeisen Suomen mestaruutensa, ja päätti kilpauransa 1956 Melbournen olympialaisten karsintoihin. Hän saavutti urallaan yhteensä 15 SM-kultaa sekä 17 TUL:n mestaruutta vuosina 1943–1956. 1990-luvun alussa Gröndahl lahjoitti mitali- ja palkintokokoelmansa Satakunnan museolle.