Till hemma-EM 1992 var Sverige som arrangör direktkvalificerade och man fick nu för första gången spela ett EM-slutspel. Bara delar av 90-laget var kvar och många nya namn som Joachim Björklund, Patrik Andersson, Janne Eriksson, Martin Dahlin och Kennet Andersson hade tillkommit. Laget inledde starkt med en 1–1-match mot Frankrike, en av EM:s favoriter, där Janne Eriksson nickat in ledningsmålet på en hörna. Man följde sedan upp med en 1–0-seger över ett Danmark som halkat in i EM tack vare ett utestängande av det krisande Jugoslavien som nu låg i inledningsfasen av det som skulle bli Balkankrigen. Sverige besegrade sedan England i en avgörande gruppspelsmatch där man vände ett underläge till seger med 2–1 sedan Tomas Brolin väggspelat med Martin Dahlin för att avgöra med åtta minuter kvar av matchen och därmed skicka Sverige till semifinal. Väl där, mot Tyskland, vägde dock svenskarna lite för lätt och var efter en hedersam 2–3-förlust utslaget. Kennet Andersson hade i slutminuterna på en långboll hoppat högre än tyske målvakten Ilgner och skarvat in en reducering; något han skulle kopiera i VM två senare – då med större betydelse.