Vid Slaget vid Svensksund den 9 och 10 juli 1790, förde Törning befälet över högra flygeln som, bestående av 63 kanonslupar och jollar, fördelade på fyra divisioner, bildade rät vinkel mot centern och vänstra flygeln, den förra kommenderad av Viktor von Stedingk, den senare av Claes Leonard Hjelmstierna. Sedan slaget pågått i omkring tre timmar, lyckades Törning driva tillbaka ryssarnas vänstra flygel. Men efter erhållen förstärkning angrep denna på nytt Törning. Efter fyra timmars kanonad började några av ryssarnas helgalärer hålla ur linjen eller stryka flagg. Men det dröjde ända till sjutiden innan ryska vänstra flygeln tvingades dra sig tillbaka, varefter Törning anföll fienden i flanken. Han hade nu under sitt befäl 80-100 kanonslupar. Denna eskader bildade nu en spetsig vinkel mot centern, och dess 150 grova kanoner åstadkom med sin mördande eld en förstörande verkan bland ryssarnas, mellan hans och Hjelmstiernas eskadrar, sammanträngda fregatter och galärer. Först klockan 12 på natten avstannade striden fullständigt. Slaget var då, väsentligen genom Törning, avgjort till svenskarnas förmån, och de sammandrabbningar, som föreföll följande dag, gjorde endast ryssarnas nederlag så mycket grundligare. Som belöning för sina insatser blev Törning befordrad till överste i armén. Som befälhavare över Göteborgska eskadern av arméns flotta kvarstod han till 1794, då sjuklighet tvingade honom att ta avsked. Härvid beviljades honom en pension av 100 riksdaler.