Formà part dels anomenats "Jinetes de Alcalá", un grup de militars de l'arma de Cavalleria adscrits als Regiments de Caçadors de Calatrava, núm. 2, i de Villarrobledo, núm. 3, destinats a Alcalá de Henares, que a finals de juny de 1936, foren confinats al castell de Sant Carles de Palma, Mallorca. El Govern de la Segona República aprofità uns greus incidents entre soldats i membres de partits d'esquerra per fer neteja de conspiradors en ambdós regiments. Al castell de Sant Carles conegueren al cap de la Falange Española a Mallorca, Alfonso de Zayas, que també estava empresonat i que els posà amb contacte amb els militars que s'havien d'aixecar contra la República. Quan es produí el pronunciament militar del 18 de juliol de 1936, aquests militars es posaren a les ordres dels avalotats. Fou nomenat el 23 de juliol cap instructor de les milícies de Falange Española de sa Pobla i comandant militar de la població. Sota les seves ordres, aquestes milícies s'encarregaren de la repressió dels membres i simpatitzants del Front Popular (detencions il·legals, tortures i assassinats) a sa Pobla. Participà amb aquestes milícies en l'enfrontament contra les tropes republicanes que desembarcaren a Mallorca i morí al front, prop de son Carrió.