Han var søn af stiftamtmand Hans Kaas. 12 år gammel kom han til Danmark som page hos den senere storkansler grev Conrad Reventlow. I sit 18. år trådte Kaas ind i 2. sjællandske Rytterregiment for fra neden af at uddanne sig i krigshåndværket. I 6 år deltog han i Den spanske arvefølgekrig, var med i de berømteste slag og blev gang efter gang hårdt såret. Efter slaget ved Höchstädt (1704) udnævntes han til kornet i Livregiment til Hest, efter Ramillies (1706) til løjtnant, efter Malplaquet (1709) til kaptajn ved sjællandske nationale Dragonregiment og vendte nu hjem til Danmark. 1711 forfremmedes han til major ved 2. fynske Rytterregiment og 1714 som løn for sit «berømmelige Forhold» ved Gadebusch til oberstløjtnant. I denne stilling forblev han i 17 år, indtil han, efter i 1725 at have fået obersts karakter, 1731 udnævntes til chef for 2. jyske Rytterregiment. Dette hørte til det korps, som i anledning af den polske tronfølgestrid 1734-36 sendtes til Rhinlandene, og Kaas blev her 1735 generalmajor. 1746 steg han til generalløjtnant, 1753 til general af kavaleriet og dekoreredes 1740 med Dannebrogs-, 1754 med l'union parfaite og 1760 med Elefantordenen. Under mobiliseringen 1758 og følgende år var han designeret til chef for et reservekorps, der dog aldrig blev formeret. 1763 fratrådte han kommandoen over sit regiment, men benyttedes endnu nogle år derefter ved inspektioner og 1ign. Efter henved 70 års hæderlig tjeneste lukkede han sine øjne 1. juli 1773 på Boltinggård.