Истинската катастрофа за Дания настъпва по време на Малката северна война (1655 – 1660). Изненадващият марш на шведите по леда сковал протоците хваща крал Фредерик III неподготвен за отбрана. Набързо е подписан мирът в Роскиле („Паническият мир“), смятан за най-тежкия в датската история. Гордата монархия губи всичките си владения в южната част на Швеция, включително богатата обаст Сконе (Скания). Временно са отнети част от Норвегия (около Тронхайм) и остров Борнхолм. Болезнената загуба на Скания (там населението е с ясно датско съзнание) кара новия крал Кристиан V да внимателно да подготви контраудар. Шансът идва през 1676 г. Тогава Швеция търпи поражение от Бранденбург и за момент изглежда уязвима. Датските войски нахлуват в Скания и там именно се съсредоточават основните военни действия. Сконската война вижда героизъм и от двете страни, особено в битката при Лунд (декември 1676) – най-кървавата в датската история. Все пак бойният дух на шведите надделява и те успяват да запазят владенията си (не без подкрепата на френския крал Луи XIV).