A típust továbbra is bevetették a harcokban a front egész részén 1942-ben, de kisebb számban mint egy évvel azelőtt. A második harkovi csata során a Délnyugati Front néhány egysége még ilyen harckocsikkal volt felszerelve. Május 13-án, a német ellentámadás során minden elérhető páncélosegységet bevetettek. Az összecsapásban három szovjet zászlóalj minden harckocsiját elveszítette, de súlyos veszteségeket okozott az ellenségnek. Az utolsó nagyobb hadműveletek, ahol a T–26 tankokat nagyobb számban bevetették a sztálingrádi és a kaukázusi csata voltak 1942-ben. 1943-ra kivonták az első vonalból őket, így a típussal már csak főleg a hátországban lévő egységek voltak felszerelve. Például a szovjet–iráni határt őrző 45. hadsereg alá tartozó 151. páncélosdandár 24 darab T–26 és 19 darab brit Mk VII Tetrarch harckocsival volt felszerelve. A Leningrádi Front néhány páncélosegysége még használta a típust 1944-ben az ostrom megtörésekor. Karélia és Murmanszk térségében a T–26 szintén tovább szolgált, egészen 1944 nyaráig.