У лютому 1919 р. на Паризькій конференції Чехословаччина зробила територіальну претензію на Ратибож. У 1920 році вона отримала південну частину повіту, так звана Хулчинський край. У 1921 року, відбувся референдум, на якому визначалася подальша доля міста.  9,13% проголосували за входження до складу Польщі, тоді як 25,366 (87,98%) виборців висловилися за те щоб залишитися у складі Німеччини, у тому числі майже 24% так званих емігрантів. Польща застосувала право голосу емігрантів. Врешті, кордон між Польщею та Німеччиною був визначений на кілька кілометрів на схід від міста, де Ратибор опинися на території Польщі.