У Лондоні, як і у всіх європейських містах того часу, були відсутні каналізація і система охорони здоров'я, до того ж місто було сильно перенаселене, і тому там регулярно спалахували епідемії з багатьма сотнями, а деколи й тисячами жертв. Але найстрашніша трапилася в середині XVII століття, в 1665—1666 роках. У Королівстві Англія її називали Великою Лондонською чумою (). У Лондоні жертвами епідемії стали приблизно 60000 осіб (п'ята частина міста). Семюел Піпс, хронікер міста, записав 4 вересня 1665 наступне: «За тиждень померло понад 7400 осіб, з них 6000 — від чуми. День ніч майже без перерви з вулиці доноситься похоронний передзвін церковних дзвонів».