У 1949–1952-му, роках крайнього посилення ідеологічного гноблення, творчий підйом, що проявився в перші роки після повернення, змінився творчим спадом і майже повним перемиканням на художні переклади. Побоюючись, що його слова знову будуть використані проти нього, Заболоцький стримував себе і не писав. Положення змінилося лише після XX з'їзду КПРС, з початком хрущовської відлиги, що ознаменувала послаблення ідеологічної цензури в літературі і мистецтві.