Habár a japán kormányzat megpróbálta leállítani a támadást, és a miniszterelnök még magával kel is tárgyalásokba kezdett, a hadsereg befolyása erősebbnek bizonyult a kormányénál. A Lytton-bizottság 1933 februárjában közzétett elmarasztaló jelentése hatására Japán 1933. március 27-én kilépett a Népszövetségből, és tovább folytatta az akciókat a „banditák megbüntetésére”, habár kezdetben ezt még igyekezték a Népszövetség javaslataival összhangban állónak bemutatni. A szervezett és gyors japán válaszcsapás és a gyenge kínai ellenállás miatt felvetődött, hogy az incidens megrendezett provokáció volt. Az eseményben főszerepet játszó Doihara Kendzsi és Itagaki Szeisiró ezredesek később a "Távol-keleti Nemzetközi Katonai Törvényszék (International Military Tribunal for the Far East, IMTFE)" előtt beismerték, hogy az egész akciót ők tervelték ki és hajtották végre.