Pět let po svatbě podědil Petr po otci titul bourbonského vévody. Neuměl však moc hospodařit, měl mnoho věřitelů. Byl však považován za zosobnění tradičního rytířství, během stoleté války bojoval roku 1341 pod velením normandského vévody Jana v bretaňské válce. Roku 1345 se zúčastnil tažení Jana Lucemburského na Litvu. Bojoval v bitvě u Kresčaku, roku 1355 byl zraněn a poté jmenován guvernérem v Gaskoňsku. Po jeho smrti v bitvě u Poitiers roku 1356 se Izabela již znovu neprovdala a strávila zbytek svého života u své dcery Johany v ústraní pařížského královského dvora. Svou dceru o pět let přežila, zemřela 26. července 1383 ve věku 70 let. Je pohřbena v klášteře minoritů v Paříži.