V druhé polovině 19. století přispíval do Revue Sociale et Politique. Počátky La Fontainovy politické kariéry jsou spjaty se Belgickou stranou dělníků (Parti Ourvier Belge). Díky své kvalifikaci se zúčastnil tvorby socialistického dokumentu La Justice a později působil aktivně jako senátor. Celkem strávil čtrnáct let ve funkci místopředsedy senátu. Mezi léty 1895–1898 byl zvolen za region Hainaut, poté působil v letech 1900–1932 za Liège a 1935–1936 za Brabant. Stal se také ministrem pro vědu a umění. Během své politické kariéry se věnoval problematice vzdělávání a práce. Prosazoval např. čtyřicetihodinovou týdenní pracovní dobu. Byl činný v diplomacii při urovnávání Búrských válek, formování Společnosti národů a při sepsání tzv. locarnského paktu. Jako člen belgické delegace se zúčastnil prvního shromáždění Společnosti národů (1920–1921) a Pařížské mírové konference, kde zastával ideje internacionalismu. Mezi jeho záměry bylo prosazení mezinárodních institucí a zákonů.