Na počátku 18. století byla osada v Jekatěrinburgu jedním z nejvzdálenějších pevností Ruské říše na východě země, hraničícím se Sibiří. Osada se nacházela na břehu řeky Iseť, byla strategicky důležitá a díky bohatým ložiskům nerostů na Uralu byla oblast kandidátem na osídlení. V roce 1721 byly zahájeny práce na výstavbě slévárny, což dále zvýšilo strategický význam osady. Pro lepší využití vojenské síly v této oblasti byla 3. března 1723 zahájena výstavba nové pevnosti kolem osady Jekatěrinburg, počínaje založením kasáren. Ve stejném roce byly zahájeny práce na přehradě řeky Iseť, z nichž většinu provedl 38. tobolský pěší pluk.