Napoleon III., dosud bojkotovaný evropskými panovnickými dvory, získal šanci být akceptován, když vypukla Krymská válka. Především Anglii záleželo na oslabení pozice Ruska a na spojenectví s Francií. V dubnu roku 1855 královna Viktorie zaslala oficiální pozvání francouzskému císařskému páru na návštěvu anglického dvora. Královna, zpočátku chladná vůči „uzurpátoru“ Napoleonovi, velmi rychle podlehla jeho silnému osobnímu kouzlu a uchvátila ji i nesmělá Evženie; Viktoriin manžel Albert pak odhalil v císaři zajímavého a myšlenkově bohatého partnera pro rozhovory. Pánové trávili čas diskusemi s ministry a generály, dámy pak si vyměňovaly názory na manželský život a situaci žen. Evženie, které od svatby prodělala dva potraty, dostala od Viktorie, matky devíti dětí, řadu rad, např. v jaké pozici nejsnáze otěhotnět nebo vyloučením horkých koupelí podpořit zachování plodu. Návštěva Anglie skončila mimořádným úspěchem císařského páru jak po stránce politické, tak i osobní; Viktorie a Evženie zůstaly přítelkyněmi do konce života. Naopoleon obdržel Podvazkový řád, nejvyšší britské vyznamenání, a žádný evropský panovnický dvůr již nemohl po této akceptaci nejstarší monarchií kontinentu a světovou velmocí odmítnout uznání Druhého francouzského císařství.