Syyskuussa 1940, kun Romanian oli pitänyt luovuttaa Bessarabia ja Pohjois-Bukovina Neuvostoliitolle (28. kesäkuuta) Molotov–Ribbentrop-sopimuksen mukaisesti ja Pohjois-Transilvania Unkarille (30. elokuuta), kuningas Kaarle II nimitti Antonescun pääministeriksi (4. syyskuuta). Antonescu muodosti Rautakaartin kanssa ns. Kansallisen legioonalaishallituksen. Hän pakotti kuninkaan luopumaan kruunusta ja lähtemään maapakoon. Kaarlen poika Mikael kruunattiin jälleen kuninkaaksi 6. syyskuuta. Antonescu nimitti itsensä arvonimellä "Conducător", johtaja, ja otti diktatoriset oikeudet. Kuninkaalle jäi vain keulakuvan asema.