Díky svým novinářským a publicistickým zkušenostem se většina jeho děl věnuje aktuálním společenským problémům. Vychází nejen z vlastních zážitků, ale také z odkazu SNP, které se objevuje v jeho próze jako neustále se vracející motiv, taktéž jako námět na zamyšlení a idea ovlivňující dění v době, kdy jeho díla vznikala. Snažil se pochopit člověka v jeho vztahu k dějinám a současnosti. V prvních prózách ztvárňoval skutečnost a postavy v duchu hemingwayovské poetiky ("Smrť chodí po horách"). V románové trilogii "Generácia" ("Dlhý čas čakania", "Živí a mŕtvi", "Zvony zvonia na deň") podal všestranný obraz válečného a poválečného života na Slovensku. Charakteristickým rysem jeho prozaické tvorby je kritický a satirický přístup ke skutečnosti (povídka "Tmavý kút", satirický román "Výrobca šťastia"). V historických esejích se zaměřil na odkrývání identity slovenského národa ("Dúchanie do pahrieb", "Zobrané spory Jozefa Miloslava Hurbana").