Irsko mělo v průběhu historie malou populaci. V osmnáctém století a na počátku 19. století Irsko zažilo, stejně jako celá Evropa, populační rozmach jako důsledek zemědělské a průmyslové revoluce. To ale dramaticky změnil Velký irský hladomor v polovině 19. století, který zapříčinil i masovou emigraci. Tento hladomor byl nejdramatičtější událostí irských demografických dějin. Podle sčítání v roce 1841 žilo ve čtyřech provinciích Connacht, Leinster, Munster a Ulster 6 528 799 lidí. Podle sčítání v roce 1881 klesla populace Irska o zhruba 2,6 milionu lidí (41 % obyvatel z roku 1841) a v Irsku zůstalo 3 870 020 lidí. V následujícím století populace Irska nadále pomalu klesala, historické minimum bylo 2 971 992 lidí v roce 1926 (po občanské válce). Následkem toho má Irsko menší populaci než jiné evropské země podobné velikosti.