Maďary z této oblasti vytlačil až roku 955 v bitvě na Lechu východofranský král Ota I., jenž zde zřídil „marku mezi Bavorskem a Uhrami“, jejímž prvním správcem se stal Burchard. Důležitou roli v tomto období hráli biskupové, kteří byli mnohdy válečníky a vedli mezi sebou spory o misijní a politický vliv na Maďary, jež byly nakonec ukončeny vznikem ostřihomského biskupství. Místo Panonie se císař Ota II. proto zaměřil na Východní marku, kterou roku 976 reorganizoval. Toto území, jež postupně vešlo ve známost jako markrabství rakouské, pak svěřil Leopoldovi I. Babenberskému.