Filippo Antonio Ornano byl synem Lodovica Antonia Ornana (1744–1816) a Isabelly Marie Buonaparte (1749–1816). Skrze matku byl tedy bratrancem Napoleona I. V letech 1799–1800 sloužil v Itálii a účastnil se expedice na Santo Domingo. V období let 1805–1808 sloužil ve Velké armádě ("Grande Armée ďAllemagne") a byl odvelen s 5. dragounským plukem do Španělska. 5. května 1811 byl přímo na bitevním poli u Fuentes de Onoro jmenován brigádním generálem. V roce 1812 se účastnil ruské kampaně a vyznamenal se v bitvě u Borodina. Téhož roku byl povýšen na divizního generála. V bitvě u Krasného byl těžce raněn a vlastní lidé jej považovali za mrtvého. Život mu čirou náhodou zachránil jeho pobočník Delaberg. Při tažení v roce 1813 velel gardovým dragounům a po smrti maršála Bessierese velel celé gardové kavalerii.