Vereštšagin maalasi joitakin näkymiä Brittiläisen Intian siirtomaavallasta. Hänen eeppisen muotokuvansa "Walesin prinssin valtiokulkue Jaipurissa vuonna 1876" sanotaan olevan maailman kolmanneksi suurin maalaus. Vuosina 1882–1883 matkusti jälleen Intiaan. Hän aiheutti paljon kiistaa kolmen kuvan sarjalla, jossa kuvataan roomalaistyyppistä teloittamista ("Ristiinnaulitseminen"), sepoyn ampumista Intiassa ja nihilistin teloitusta Pietarissa. Hänen teoksensa "Ampuminen brittiläisessä Intiassa" kuvasi teloitusta, jossa uhri sidottiin kanuunan piippuun. Vereštšaginin parjaajat väittivät, että tällainen teloitus oli tapahtunut vain Sepoykapinan aikana vuonna 1857, mutta teos kuvasi nykyaikaisia sotilaita 1880-luvulta, millä hän tarkoitti, että käytäntö oli normaali. Teoksen valokuvamaisen tyylin vuoksi se vaikutti olevan puolueeton kuva todellisesta tapahtumasta. "Magazine of Art" -lehdessä joulukuussa 1887 Vereštšagin puolustautui, melko välttelevästi tosin, että mikäli tapahtuisi toinen kapina, britit käyttäisivät metodia uudelleen.