Na počátku válek s revoluční Francií byl jmenován velitelem na Závětrných ostrovech (1793–1794), kde měl za úkol dobýt francouzské kolonie a oslabit francouzský mezinárodní obchod. Úspěšný byl jen částečně, v roce 1795 byl jmenován admirálem a vrchním velitelem loďsta ve Středomoří, kde se po počátečné blokádě Toulonu musel stáhnout před Francouzi. V únoru 1797 vybojoval rozhodné vítězství nad španělským loďstvem u mysu svatého Vincenta (Španělsko bylo tehdy spojencem revoluční Francie). K vítězství významně přispěl kapitán Nelson, který byl poté povýšen na kontradmirála. John Jervis obdržel za zásluhy titul hraběte ze St. Vincent a stal se členem Sněmovny lordů (1797). Ještě téhož roku se musel u Cádizu vypořádat s rozsáhlou vzpourou mezi řadovými námořníky, proti níž zakročil značně nekompromisně. V roce 1799 ze zdravotních důvodů dočasně opustil aktivní službu.