Trods denne kritik var træfningen den følgende dag, 30. august, en af Longstreets fineste præstationer under krigen. Pope troede Jackson var ved at begynde at trække sig tilbage, og Longstreet udnyttede dette til at igangsætte et storangreb med over 25.000 mand på Unionshærens venstre flanke. I mere end fire timer "hamrede de som en kæmpehammer" med Longstreet som den der styrede artilleriilden og sendte brigader ind i kampen. Longstreet og Lee var sammen under angrebet, og begge kom under beskydning fra Unionens artilleri. Selv om Unionshæren forsvarede sig voldsomt blev den tvunget til at trække sig tilbage på en måde, som lignede det pinlige nederlag ved Første slag ved Bull Run, som blev udkæmpet på nogenlunde samme sted. Longstreet gav al rosen for sejren til Lee, og beskrev kampagnen som ”begavet og strålende”. Den skabte en strategisk model, som han mente var ideel – brugen af defensiv taktik indenfor en offensiv strategi.