В цей період у Британії була гостра економічна криза, викликана континентальною блокадою Наполеона Бонапарта. Перемога під Ватерлоо покінчила з владою Наполеона. Зміна політичної диспозиції була формально закріплена на всеєвропейській конференції — Віденському конгресі. Сполучене Королівство мало великий вплив на рішення Віденського конгресу. Згідно з заключним документом Велика Британія утвердила свою комерційну і промислову гегемонію в Європі. Велика Британія приєднала до себе колишні голландські й іспанські колонії: Капську колонію, Цейлон, Британську Гвіану, Тринідад, Мальту, а також отримала протекторат над Іонічними островами, які стали її стратегічною базою у східній частині Середземного моря.