У борбама за ослобођење Приједора, маја 1942. године, Борко улествовао као политички комесар своје чете. Када је убрзо потом, формирана Прва крајишка бригада постављен је за заменика политичког комесара Четвртог батаљона. Овај батаљон успешно је учествовао у многим борбама, нарочито на Бранковцу и Пискавици, као и у пробоју непријатељског обруча у току борби на Козари, јула 1942. године. После завршетка офанзиве, Борко је постављен за команданта Трећег батаљона, са којима је водио борбе на Топића брду, где је са својим борцима у силовитом јуришу уништио читав немачки батаљон, натеравши га у реку Сану. Овакав сличан подвиг, поновио је у борбама током Четврте непријатељске офанзиве, када је Прва крајишка бригада под Грмечом водила борбе с деловима немачке 717. дивизије. Тада је Трећи батаљон, код села Еминовци, ухватио у клопку немачки батаљон и у потпуности га ликвидирао. За овај постигнути успех Врховни штаб НОВ и ПОЈ је похвалио Трећи батаљон.