נולד בווילנה, פולין (בימינו בליטא), בשנת 1929, ולמד בבית ספר עברי. עם הכיבוש הנאצי הועבר לגטו וילנה (1941–1943), בגיל 14 נלקח למחנות עבודה באסטוניה ובגיל 15 למחנה הריכוז שטוטהוף. בגיל 16 השתתף בצעדת המוות משטוטהוף. עם שחרורו גויס לצבא האדום לשלוש שנים. באפריל 1948, בגיל 19, חזר לווילנה והשלים תוך שנתיים את לימודיו בבית הספר התיכון וזכה במדליית כסף על הצטיינות בלימודים. בשנת 1953 היה אלוף ליטא בשייט קייאקים ל-1,000 מטר ליחידים. קיבל תואר שני בפיזיקה מאוניברסיטת וילנה בשנת 1955. את ההשתלמות לתואר דוקטור החל באוניברסיטת לנינגרד בהנחיית פרופסור לב עמנואילוביץ' גורביץ והפסיק אותה כדי לעלות לישראל, בעליית גומולקה. בשנת 1957 ונרשם ללמודי דוקטורט בטכניון בהנחייתו של פרופסור נתן רוזן והנחיה משנית של פרופסור יואל רקח בירושלים. סיים דוקטורט בטכניון ב-1960 בנושא של הצגות של לא סימורפיות. השתלמות בתר-דוקטורט עשה ב-MIT, ובמהלכה גילה את החבורה המגנטית. ב-1964 חזר לטכניון כחבר סגל מן המניין. גילה את הצגת kq, הידועה גם כהתמרת זק בשנת 1967. ערך ספר על הצגות בלתי פריקות של חבורות מרחביות. בתחילת שנות ה-70 (1970–1973) שימש ראש המכון למצב מוצק בטכניון. את הפאזה הידועה כ"פאזת זק" גילה בטכניון בשנת 1989.