לאחר הניצחון בקרב בדר עלה כוחו של מוחמד באל-מדינה באופן ניכר, והוא יכול היה להרשות לעצמו לפעול נגד מתנגדיו. שניים מהם היו המשוררים שכתבו כנגדו חרוזים לגלגניים – המשוררת עסמאא בינת מרואן (عصماء بنت مروان) והמשורר אבו עפכ, שניהם ממוצא יהודי. שניהם נהרגו על ידי אנשים שהיו שייכים או מקורבים לשבטיהם, אולם מותם לא זכה לתשומת לב רבה וכן לא נעשתה כל פעולה של נקמת דם מצד קרובי ההרוגים.