Представник влашке аристократије, Михај Храбри (1593-1601), покушао је 1594—5. године ослободити Влашку у савезу са Молдавијом и Трансилванијом. Покушај је завршен неуспехом јер Михај није успео привући сељачке масе. И поред тога, Михај је остао упамћен по томе што је први покушао да уједини румунске земље: Влашку, Молдавију и Трансилванију. Кнежевина Трансилванија доживљава успон током владавине Габора Бетлена, познатог учесника Тридесетогодишњег рата. Почетком 17. века Порта уводи нов систем врховне управе у Влашкој. Домаће владаре заменили су фанариоти, богати и утицајни Грци који су живели у цариградском предграђу Фенеру. На кнежевски престо је 10. фебруара 1716. године дошао фанариот Николаос Маврокордатос. Ратови Русије и Турске током 18. века битно су утицали на историју Влашке. Руске трупе 1769. године улазе у Влашку током једног од низа Руско-турских ратова. Миром у Кучук-Кајнарџију из 1774. године Русија добија покровитељство над Влашком, а Турска се обавезује на знатне уступке као што су смањење дажбина, аутономна права и сл. Међутим, убрзо по завршетку рата ситуација се вратила на старо. Под утицајем Грчке револуције (1821-1829) у Влашкој је 1821. године, уз помоћ хетерије, избио устанак под вођством Тудора Владимирескуа. Устанак је угушен исте године.