Југословени који су се у то време нашли у Русији разликовали су се и по социјалном пореклу и политичкој припадности. Већином су то били земљорадници - преко 80%, али било је радника и занатлија, а такође и официра и подофицира. Један мали део њих, и раније је припадао радничким организацијама, као активни чланови синдиката и социјалдемократских партија које су у поје­диним земљама Југославије постојале већ две-три деце­није пре почетка Првог светског рата. Из таквих средина регрутовали су се активни учесници револуције. Учешће Југословена је забележено и у јуришу на Зимски дво­рац, 7. новембра 1917, којим је означена победа Окто­барске социјалистичке револуције. Потом су се они појавили и у многобројним одредима Црвене гарде, односно касније Црвене армије, било да су формирали самосталне интернационалне батаљоне и одреде, све до пукова, било да су се борили заједно са припадницима других национал­ности. Запажено је и њихово учешће на разним фронтовима борбе. Нарочито их је велики број био у Украјини и јужној Русији, затим у Поволожју, па све даље, у борбама на Уралу, у западном Сибиру и на Далеком истоку.