בשנת 1796, בהשראת המהפכה הצרפתית, החלה אגודת האירים המאוחדים התקוממות נגד השלטון הבריטי באירלנד שנודעה בכינוי המרד האירי של 1798 והונהגה על ידי לוחם המהפכה האירי וולף טון. צרפת תמכה במרד האירי ובדצמבר 1796 שלחה חיל משלוח של 12,000 חיילים לבאנרי ביי, מחוז קורק; עם זאת, החיילים לא הצליחו לנחות מכיוון שהיו 40,000 חיילים בריטים באזור שהמתינו להם. באוגוסט 1798 נחת צי צרפתי במפרץ קיללה שבמחוז מאיו עם 1,060 חיילים בפיקודו של הגנרל ז'אן ג'וזף אמבל הומברט. מורדים איריים הצטרפו לצרפתים נגד הבריטים אך הפסידו בקרב על בלינמוק בספטמבר 1798. המורדים האירים הוצאו להורג בזמן שהחיילים הצרפתים ששרדו הוחזרו חזרה לצרפת. מאז הקרב נודע בשם "Bliain na bhFrancach" (שנת הצרפתים). בשנת 1803 הקים נפוליאון בונפרטה את הלגיון האירי שנלחם למען צרפת במבצע וולצ'רן ובמלחמת חצי האי. הלגיון פורק בשנת 1815. בשנת 1873 הפך פטריס דה מק-מהון לנשיא צרפת הראשון ממוצא אירי.