למרד הספרטקיסטים, שמקושר עם הפוטש של קאפ, הייתה גם השפעה על מארל. ב-1 באפריל 1920 "צבא רוהר האדום" כבש את מארל והחל חילופי אש עם הרייכסווהר (צבא גרמניה) בנהר הליפה המעבר ליד האם-בוסנדורף. 15 חופרי ערוץ בלתי מעורבים נהרגו גם הם. ב-15 בינואר 1923 מארל נכבשה על ידי חיילים צרפתים ובלגיים. ב-1 אפריל 1926 מארל גדלה לגודל של הכפרים בסביבה של סינסן, הולס, לנקרבק ולונטרופ. בשנת 1931 "המדריך של כל הערים והכפרים במחוז הריין ווסטפליה" קובע, שיש 34,102 תושבים בעיר מארל (19,598 קתולים, 12,105 פרוטסטנטים, 30 יהודים ו-2,309 בעלי דתות אחרות). לא היה ראש עיר באותה העת אלא מועצת עיר שכללה 18 אנשים. 10 ממפלגת המרכז הגרמנית, 2 מהמפלגה הסוציאל-דמוקרטית של גרמניה, 1 ממפלגת הרייך הגרמני של מעמד הביניים, 4 מהמפלגה הקומוניסטית של גרמניה ו-1 עצמאי. השטח הכולל במארל היה 11,076 דונם, מהם אזור בנייה של כ-415 דונם, 3,652 דונם אדמות חקלאיות ויערות וכרי דשא 5,574 דונם. ב-20 באפריל 1936 מארל קיבלה את תקציב העיירה מהנשיא העליון של מחוז וסטפליה, פרדיננד, הברון של לינינק. כמו עיירות אחרת בחבל הרוהר מארל גדלה מהר מאוד בזכות מכרות הפחם והתעשייה הכימית.