המודיעין הימי הגרמני, B-Dienst, (בשמו המלא: Beobachtungs-Dienst, שירות התצפית), הצליח לפצח עוד לפני המלחמה את הצופן המינהלי הבריטי, ועד 1940 הצליח לקרוא 30% - 50% מההודעות שנשלחו בצופן המבצעי, שהיה בשימוש קצינים בלבד (אם כי כנראה לא הצליח לפצח את הצופן שבו השתמשו קצינים בכירים). הצלחה זו גרמה לבריטים קשיים חמורים בעת המערכה בנורווגיה באפריל 1940. אף על פי שהבריטים החליפו את הצפנים באוגוסט 1940, עדיין הצליח המודיעין הימי הגרמני לקרוא חלק נכבד מהתקשורת הימית. הקושי הגדול של בעלות הברית בעת המערכה באטלנטי היה יכולתו של המודיעין הימי הגרמני לקרוא את הצופן ששימש את השיירות ותיאם בין הכוחות של בעלות הברית השונות; רק בסוף 1942 התברר לבעלות הברית סופית שהצופן אכן נפרץ ושהגרמנים קוראים עד כ-80% מהתעבורה בצופן זה, דבר שנתן לפיקוד הצוללות אתרעה מוקדמת של עשר עד עשרים שעות על תנועות השיירות. רק ביוני 1943 הוחלף סופית הצופן לצופן מתוחכם יותר, ואותו לא הצליחו הגרמנים לפצח.