בקיץ 1942 לחם פון שטראכוויץ עם גדודו במבצע מקרה כחול, וגדודו היה הראשון שהגיע אל הוולגה מצפון לסטלינגרד. פון שטראכוויץ לחם עם גדודו בקרבות הקשים בסטלינגרד, וב-13 באוקטובר נפצע באורח קשה, ונשלח לבית חולים בגרמניה לצורך החלמה. ב-13 בנובמבר 1942 קיבל פון שטראכוויץ באופן אישי מהיטלר תוספת עלי אלון לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל, וב-1 בינואר 1943 הועלה לדרגת אוברסט ומונה למפקד רגימנט הפאנצר גרוסדויטשלנד. פון שטראכוויץ לחם עם הרגימנט בקרב חרקוב השלישי, וב-16 בפברואר קיבל את אות הפציעה בזהב. ב-28 במרץ קיבל פון שטראכוויץ תוספת חרבות לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל, והיה הקצין הראשון שלא היה מפקד דיוויזיה ומעלה שקיבל את העיטור. במהלך קרב קורסק לחם פון שטראכוויץ עם כוחותיו כחלק מקורפוס הפאנצר ה-48, ובמהלך הקרב נפצע קשה בזרועו השמאלית. בנובמבר נשלח פון שטראכוויץ להחלמה בבית חולים, וב-1 באפריל 1944 הועלה לדרגת גנרל מיור מונה למפקד כוחות השריון של קבוצת ארמיות צפון. פון שראכוויץ פיקד על הכוחות בקרבות הקשים בלטביה, וב-15 באפריל קיבל תוספת יהלומים לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל. במהלך מבצע בגרטיון השתתף פון שטראכוויץ בקרבות הקשים בליטא, ואף כבש את ריגה מחדש. אולם ב-24 באוגוסט התהפכה מכוניתו והוא נפצע קשה ונשלח לבית חולים בברסלאו, ועל כך קיבל בפעם השלישית את עיטור אות הפציעה בזהב. ב-1 בינואר 1945 הועלה פון שטראכוויץ לדרגת גנרל לוטננט, ולאחר מכן השתתף במבצע ויסלה-אודר בראש כוח שריון שפגע קשות בכוחות הסובייטיים. פון שטראכוויץ המשיך להילחם בקרבות בשלזיה ובצ'כוסלובקיה, וב-8 במאי הצליח לפרוץ עם כוח קטן לבוואריה, שם נכנע לצבא האמריקני.