Після завоювання Криму Російською імперією та масової еміграції татар до Туреччини на півострові стали активно селитися інші народи, зокрема й українські козаки та селяни, які осідали насамперед у степових районах. Саме запорожці стали основою для російського Чорноморського флоту в Севастополі, а пізніше частка українців у ньому продовжувала залишатися високою, досягаючи 70-80 % у 1917 році. У 1917—1918 роках у Криму виникає низка українських громад, зокрема, у Севастополі та Сімферополі, де їхніми рушіями стають українські моряки та військовики. XX століття характеризується значним ростом кількості українського населення в Криму та його частки в загальному населенні, насамперед завдяки переселенням з інших областей України, особливо після входження в 1954 році півострова до її складу. Ще в XIX столітті фіксувалися випадки денаціоналізації та зросійщення українців в Криму, цей процес продовжується й нині. Особливо помітною тенденція до скорочення кількості як українськомовних, так і українців у Криму стала після 1990-х років.