Ризький мирний договір формально діяв з моменту обміну ратифікаційними документами в Мінську 30 квітня 1921 року і до 17 вересня 1939 року, коли його односторонньо денонсував радянський уряд у зв'язку з окупацією Західної України і Західної Білорусі Червоною армією. За час дії Ризького договору польська влада проводила на цих теренах політику пацифікації, полонізації та осадництва, а для незгодних в 1934 році створено концтабір Береза Картузька, на що ОУН, найбільш радикально налаштована тогочасна організація українців, відповідала своїми антипольськими акціями, зокрема підпалами садиб польських колоністів та вбивствами міністра внутрішніх справ Польщі Броніслава Перацького та Тадеуша Голувка. Кару смертю отримав також чиновник радянського консульства, а за сумісництвом — офіцер НКВС, Олексій Майлов, убитий у помсту за голодомор українців 1932—1933 років в підрадянській Україні.