את השינוי הבולט באדריכלות של מבני הדיאולואו ניתן לייחס לפרוץ מלחמת האופיום הראשונה ב-1841. בשל קרבת קאיפינג לחוף היו התושבים חשופים להשפעות תרבותיות זרות. בניגוד לסינים שבלב האימפריה, שהעדיפו להתבדל משכניהם מתוך אמונה שהידע והתרבות סינית עולות על שאר העולם שאליו התייחסו כאל ברברים, רצו רבים מתושבי קאיפינג לבקר ואף להגר למקומות אחרים. כבר מאמצע המאה ה-16 שטו תושבים בג'ונקות והתיישבו ברחבי דרום-מזרח אסיה. ב-1839 החלו תושבים מקאיפינג להגר לארצות הברית, ומספרם גדל לאחר סיום מלחמת האופיום הראשונה. השגשוג שחל עם גילוי זהב בארצות הברית (1848), אוסטרליה (1851) וקנדה (1858) יצר מחסור בידיים עובדות להפעלת המכרות ולבניית מסילות ברזל שנמתחו לרוחב היבשת. מפעילי המכרות וחברות הרכבת תרו אחר סינים מקומיים שהגרו מקאיפינג ושלחו אותם חזרה לסין לגייס עובדים.