Селективно излагање може утицати на одлуке које људи доносе као појединци или као групе, јер можда нису вољни да промене своја гледишта и веровања било колективно или сами. Историјски пример катастрофалних ефеката селективне изложености и његових ефеката на групну динамику је серија догађаја који су довели до Инвазије у Заливу свиња 1961. године. Председник Џон Ф. Кенеди добио је подршку од својих саветника да одобри инвазију на Куба од стране лоше обучених исељеника упркос великим доказима да је то био глупи и лоше осмишљен тактички маневар. Саветници су били толико жељни задовољити председника да су радије потврдили своју когнитивну пристрасност за инвазију него испитати неисправан план. Промена уверења о себи, другим људима и свету су три варијабле о томе зашто се људи плаше нових информација. Разноврсне студије показале су да се ефекти селективне изложености могу јавити у контексту индивидуалног и групног одлучивања. Идентификоване су бројне ситуационе променљиве које повећавају тенденцију према селективној изложености. Социјална психологија, конкретно, укључује истраживање са различитим ситуационим факторима и сродним психолошким процесима који на крају убеде особу да донесе добру одлуку. Поред тога, са психолошке перспективе, ефекти селективне изложености могу да потичу и од мотивационих и когнитивних страна.