Både som godsejer og som minister nød Moltke et fortjent ry for samvittighedsfuldhed og retsindighed, og alle, der kom i personlig berøring med ham, skattede hans store elskværdighed, men nogen fremragende mand var han ikke, og han har hverken i sin særlige administrationsgren eller med hensyn til ledelsen af landets almindelige politik sat dybere spor. Sin egentlige historiske betydning fik han først gennem Martsrevolutionen i 1848, da han, som ved det gamle ministeriums tilbagetræden havde erklæret sig for ikke væsentlig uenig i de af C.E. Bardenfleth hævdede anskuelser om monarkiets forfatningsforhold, under de bevægede forhandlinger på Christiansborg Slot den 22. marts 1848 lod sig overtale til at danne det ny ministerium, i hvilket det var blevet en nødvendighed, at De Nationalliberale »folkeledere« optoges.