De nye tider, der indvarsledes i martsdagene 1848, krævede nye mænd, og den 80-årige general måtte forlade den fremskudte post, han så længe havde beklædt; men han tabte ikke interessen for den stand, han havde tilhørt i 2 menneskealdre. Endnu i 1853 udarbejdede han en plan "angaaende den danske Helstats Landforsvarsvæsen, grundlagt paa et dygtigt Befæstningsvæsen og paa en dygtig, til Krigen uddannet staaende Hær", som han lod trykke og tilstille Rigsdagen. Djærvt og varmt talte han her forsvarets sag, kæmpede for bevarelsen og udviklingen af Københavns fæstningsværker, ivrede mod opgivelsen af Hertugdømmernes frontale forsvar, anbefalede en permanent befæstning af Dannevirkestillingen og påviste faren ved at gå over fra en virkelig hær til en "Almenbevæbning". I varme ord priste han krigsminister C.F. Hansens virksomhed, medens han med bitterhed omtaler krigsminister A.F. Tscherning, for hvis fortjenester han ganske manglede blik.