Виговци су били фракција, а потом и политичка странка у парламентима Енглеске, Шкотске, Велике Британије и Уједињеног Краљевства. Између 1680их и 1850их, они су се борилу за власт против својих ривала торијеваца. Порекло виговаца лежи у уставном монархизму и противљењу апсолутној власти. Виговци су играли централну улогу у Славној револуцији из 1688. и били су доследни непријатељи краљева и прентендената из династије Стјуарт, који су били римокатолици. Виговци су преузели пуну контролу над владом и остали су доминантни све док краљ Џорџ III, које је ступио на престо 1760, није омогућио повратак торијеваца. Превласт виговаца (1715—1760) је омогућила долазак династије Хановер ступањем на трон Џорџа I и неуспели Јакобитски устанак 1715. који су организовали торијевски побуњеници. Виговци су темељно прочистили торијевце са свих главних положаја у влади, војсци, Цркви Енглеске, судовима и локалним званичницима. Вођа виговаца је био Роберт Волпол, који је контролисао владу у периоду од 1721-1742. Његов наледник је био Хенри Пелам (1743–1754).