Љубо Бабић, кога је окупација затекла у Дрвару, почетком јуна је био позван у Бања Луку, где је 8. јуна 1941. године присуствовао саветовању Обласног комитета КПЈ за Босанску крајину одржаном на Шехитлуцима. Ту је био упознат са Мајским саветовањем КПЈ и задацима партијских организација припреми организовања устанка, а касније је од Окружног комитета био одређен за војног повереника за срезове Босанско Грахово и Дрвар. У сарадњи са групом истакнутих дрварских комуниста, међу којима су били — Никола Котле, Милутин Морача, Славко Родић, Васо Трикић, Милан Боснић, Илија Матерић, Васо Келечевић и др, организовао је сакупљање оружја и почео са политичком припремом народа за оружани устанак. На дан немачког напада на Совјетски Савез, 22. јуна 1941. у Дрвар је стигао Велимир Стојнић, након чега је отпочела још живља активност у дрварском крају, а био је формиран и Штаб герилских одреда за подручје Дрвара и Грахова. Почетком јула 1941. године, мештани Каменице су у оближњој шуми Прашчијаку формирали свој логор, а неколико дана касније су се спустили до првих кућа. Ту су боравили дању и ноћу, сакупљали оружје и муницију, али и секире, виле и друго оруђе с којим су планирали поћи у прве борбе. Овај герилски одред био је први одред формиран у Босанској крајини, а убрзо након њега су били формирани герилски одреди и у другим дрварским селима. У шуми Бобари, код Каменице је у ноћи 26/27. јула био одржан састанак Штаба на коме је донета одлука о почетку устанка. Сутрадан 27. јула 1941. герилски одреди, праћени стотинама сељака, су заузели Дрвар, Босанско Грахово и Оштрељ. Након ослобођења Дрвар је био један од првих ослобођених градова у Југославији и постао је центар устанка у Босанској крајини.