Марија је у годинама пред почетак рата израсла у лепу девојку стасалу за удају. Многи момци из Каменице су загледали Марију, али њена симпатија је био момак из комшилука — Вид Бодирожа звани Вицука, који је био старији годину дана од ње. Састајали су се често на зборовима, на прелима и приликом чувања стоке, а касније када се Маријин брат Душко повезао са учитељем Стојнићем, Вицука и Марија су се са осталим омладинцима састајали код сеоске школе. Вицука се пред почетак рата запослио у фабрици целулозе у Дрвару, а када је јула 1941. године избио устанак у Босанској крајини био је један од првобораца из Каменице. Касније је био борац Четврте крајишке ударне бригаде, а од августа 1944. године и њен командант. Погинуо је у борбама на Сремском фронту, 17. јануара 1945. године у близини села Томпојевци, код Вуковара. За народног хероја проглашен је 5. јула 1951. године. Бранко Ћопић је песму "Два хероја братство кују и кроз борбу учвршћују" посветио њему и народном хероју Анти Рукавини (1922—1943).