Јован је одрастао у Паризу тако да се може рећи да је био Француз по образовању. Отац га је 1310. оженио Елишком (Јелисаветом), сестром преминулог краља Чешке Вацлава III, последњег мушког представника династије Пшемисловића. Јован је предузео поход на Чешку где је успео да порази противкандидата Хенрика Корушког и наметне се за краља Чешке. Као наследник Вацлава III претендовао је на круне Угарске и Пољске. Међутим, оно што је било још важније, као краљ Чешке био је један од седам кнежева изборника Светог римског царства. Такође, Јованов стриц Балдуин, надбискуп Трира, такође је био један од кнежева изборника, тако да је 1312. за цара изабран Јованов отац, Хенрик VII, гроф Луксембурга. Хенрикова успешна владавина је брзо окончана његовом смрћу 1314, након чега је дошло до нове борбе за царску круну. Јован није успео да се прикаже као озбиљан кандидат и главни сукоб је вођен између баварског војводе Лудвига из династије Вителсбаха и аустријског војводе Фридриха I Лепог из династије Хабзбурга. У сукобу ова два претендента Јован је подржао Лудвига који га је након победе над Фридрихом код Милдорфа 1322. наградио феудом у виду Егерланда (данашња област око града Хеба).