Никола је ступио у вазални однос према анжујском господару Јовану Гравини, сину Карла II и Марије Угарске. Припадао је православној вери. Северни Епир, са центром у Јањини, одбио је да призна Николину власт, већ је прихватио византијску управу. Никола је чекао смрт своје жене Ане и избијање грађанског рата у Византији, између Андроника и његовог унука, да нападне Византију. Он покушава да заузме Јањину, али безуспешно. Ступио је у савез са Млетачком републиком. Убијен је од стране свог брата Јована II Орсинија, 1323. године.