Безобзирна атинска политика према савезницима и све већи износи еисфора доводе до избијања тзв. Савезничког рата (357-355. година п. н. е.). Персијски цар стао је у заштиту чланица Другог атинског поморског савеза које су се успешно избориле за независност. Слабост Атине највише је користила Македонији чији је краљ, Филип Македонски, доживљавао велики успон. Трећи свети рат Филип је искористио као прилику да се умеша у политику Грчке. Бранећи интересе Тебе, Филип улази у рат са Спартом, Атином и Фокидом у коме односи победу. У Атини долази до расцепа између присталица Филипа Македонског и његових противника. За то време, Филип на престо Тесалије и Епира поставља своје рођаке. Године 340. п. н. е. избио је тзв. Четврти свети рат између Атине, Тебе и Амфисе са једне и Македоније са друге стране. Рат је одлучен битком код Херонеје (338. п. н. е.). Филип односи велику победу и успоставља македонску хегемонију у Грчкој. Следеће, 337. године п. н. е., одржан је Коринтски свехеленски конгрес на коме су утврђени општи принципи будућег Хеленског савеза. Грчки полиси одрекли су се међусобног ратовања, покорили су се македонској хегемонији и објавили рат Персијском царству. Филип није стигао да оствари своје снове о освајању Персије. Убијен је 336. године п. н. е.