În timpul anilor 1920, Oppenheimer a rămas departe de problemele lumii. El a declarat că nu citește ziare și nu ascultă emisiuni radio, și a aflat de prăbușirea de pe Wall Street din 1929 abia la vreo șase luni după ce a avut loc, pe când se plimba cu Ernest Lawrence. A remarcat o dată că nu a votat până la . Cu toate acestea, din 1934, a devenit din ce în ce mai preocupat de politică și de afacerile internaționale. În 1934, a alocat trei la sută din salariul său—aproximativ 100 de dolari pe an timp de doi ani pentru a sprijini fizicienii germani care fugeau din Germania Nazistă. În timpul , el și câțiva dintre studenții săi, între care Melba Phillips și Bob Serber, au participat la un miting marinăresc. Oppenheimer a încercat în mod repetat să obțină o poziție la Berkeley pentru Serber, dar a fost blocat de , care a simțit că „ajunge un evreu în cadrul departamentului”.