לאחר הפלישה ליוגוסלביה, פעלו שתי קבוצות התנגדות מאתגרות בשטחי סרביה ומונטנגרו; הפרטיזנים היוגוסלביים והצ'טניקים. הסרבים והמונטנגרינים היוו 35% מההרכב האתני של הפרטיזנים היוגוסלביים במלחמת העולם השנייה. על המונטגרינים נאמר כי היו הקבוצה השנייה בגודלה מבין חברי הצ'טניקים אחרי הסרבים. צ'טניקים מונטנגרים הובלו ואורגנו ברובם על ידי פאבל דוריסיץ', מפקד שנוי במחלוקת שנהרג יחד עם צבאו על ידי משתפי פעולה נאצים קרואטים בקרב שדה ליחצ'ה. יוריסיץ' נחשב לחלק מההיסטוריה של סרביה-מונטנגרו שכן הוא היה בעד איחוד סרבי-מונטנגרי, מה שנחשב לסיבה לכך שהבדלנית המונטנגרית סקולה דרלייביץ' סייעה לכוחות אוסטאשה להרוג אותו.