מדר נולד ב-5 ביולי 1908 ברוטרודה, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1936 התגייס מדר לוורמאכט, ועם פרוץ מלחמת העולם השנייה הוא היה קצין מטה בדיוויזיה ה-34. בתחילת המערכה על צרפת, אובר-לויטננט מדר הוביל את הפלוגה ה-14 ברגימנט הרגלים ה-522, שהיה חלק מהדיוויזיה ה-297. בחורף 1940 הוא הפך למפקד הגדוד ה-3 ברגימנט. במהלך קרבות ההגנה בחורף 1941/42 הוענק למדר עיטור צלב האבירים של צלב הברזל ב-3 באפריל 1942 על גבורה אישית חוזרת. ביולי 1942 הוא הפך למפקד רגימנט הרגלים ה-522 בדרגת מיור. במהלך מבצע כחול בקיץ 1942 בלט אוברסט לויטננט מדר בפעולותיו. בחורף 1942/43 הוקף הרגימנט שלו בסטלינגרד. לאחר לחימה קשה, מדר נפצע קשה בראשית 1943 והוטס החוצה מהכיס. לאחר החלמתו הועבר מדר לעתודת המילואים, ובאביב 1944 הוא הועלה לדרגת אוברסט ומונה למפקד חטיבת ההתערבות נארווה. עם היחידה שלו, מדר הצליח לעצור התקפות רוסיות וניסיונות לפריצת דרך מספר פעמים. לאחר פציעה נוספת הפך מדר למפקד בית הספר לנשק של קבוצת ארמיות צפון. לאחר תחילת מתקפת הקיץ הרוסית בשנת 1944, מדר הפך למפקד העיר שאולן, בין ריגה לקניגסברג. מדר הצליח להשאיר את העיר פתוחה במשך 48 שעות כדי שהכוחות הגרמנים שמצפון לעיר ייסוגו לדרומה. על הישג זה הוענק למדר תוספת עלי האלון לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל ב-27 באוגוסט 1944. בסתיו 1944 פיקד מדר על דיוויזיית הפאנצר ה-7, ובסוף דצמבר 1944 הפך מדר למפקד חטיבת משמר הפיהרר, והוביל אותה במהלך קרב הארדנים. בינואר 1945 הורחבה החטיבה לדיוויזיית פיהרר גרנדיר ומדר הועלה לדרגת גנרל מיור. לאחר לחימה קשה עם כוחותיו בלובאן ושטטין והקרב האחרון על וינה, הוענק למדר תוספת חרבות לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל ב-18 באפריל 1945. ב-8 במאי נפלו מדר וכוחותיו בשבי ארצות הברית, אך הוסגרו לכוחות הצבא האדום.