Přímo vojensky zasáhl Oldřich nejdříve v neúspěšném dobývání Tábora 30. června 1420. Pak bylo jeho vojsko poraženo v Bitvě u Panského Boru 12. října 1420, účastnil se Bitvy pod Vyšehradem 1. listopadu 1420 a také v úspěšné Bitvě u Lipan na straně Panské jednoty 30. května 1434. Skutečně poslední bitvou husitské revoluce byla Bitva u Křeče 19. srpna 1435, kde oddíly Oldřicha II. z Rožmberka zcela rozdrtily zbytky husitských vojsk a donutili Tábor ke kapitulaci a následné přijmutí vlády Zikmunda. Ten ho pak ještě žádal, aby pomohl v obléhání hradu Sion, ale Oldřich listem z 3. července 1437 odmítá z důvodu, že jeho lidé musejí bořit hrad Příběnice, čemuž se zavázal smlouvou s Tábory ze dne 4. července 1437 odplatou za věčný mír.