Ця васальність Іспанскій Марці та Наварри до Франкської імперії залишалася дієвою до 985 року. У той момент, оскільки його армії були мобілізовані до Вердуму, графство Лотарі та його візантійські союзники не допомагали Наваррі та Іспанській Марці в захисті проти Халіфа, маючи на увазі, що вони не змогли захистити Барселону від арабів. Альманзор не залишався в містах (перший штурм розпочався 6 липня 985 р., Відкликав свої війська 23 липня), але, мабуть, це вторгнення було першим кроком процесу незалежності графства Барселона від королівства Франції, і віщує, що стане Арагонським королівством . Незважаючи на Францію та інтегруючись у Корону Арагону, Барселона юридично залишалася графством Франції, а король Франції зберігав "де-юре" право голосувати в судах Барселону в наступні століття. Ця ситуація породила численні територіальні конфлікти між двома королівствами щоб контролювати те, що зараз знаходиться на півдні Франції та на півночі Іспанії (підтримка Арагона графу Тулузі, смерть в Перпіньяні Філіппа III Франції, одруженого з Ізабелою Арагонською і хрестові походи Альбігойців є одними з найвідоміших прикладів) і відіграли значну політичну роль у початку каталонського заколоту, який закінчився Піренейським договором.