V roce 1981 skončil čtvrtý na juniorském mistrovství Evropy v nizozemském Utrechtu. O dva roky později obsadil společně s Dietmarem Mögenburgem čtvrté místo na prvním Mistrovství světa v atletice v Helsinkách. V roce 1986 se stal ve Stuttgartu mistrem Evropy, když ve finále skočil 234 cm. Později vybojoval stříbro na prvních hrách dobré vůle v Moskvě. O rok později se stal v Indianapolisu halovým mistrem světa. Na druhém světovém šampionátu v Římě 1987 získal společně s Gennadijem Avdějenkem stříbrnou medaili. V roce 1988 skončil na letních olympijských hrách v Soulu sedmý. Jeho posledním větším úspěchem bylo desáté místo na MS v atletice 1991 v Tokiu.