Stal se přednostou Druhé chirurgické kliniky Fakultní nemocnice u sv. Anny v Brně a roku 1967 byl jmenován šéfem Druhé chirurgické kliniky ve Všeobecné nemocnici ve Vídni, aby zde mimo jiné vybudoval moderní kardiochirurgii a kde také počítal s lepšími možnostmi výzkumu kardiomedicíny. Jeho přestěhování do Vídně, v tehdy tak nadějném uvolňování studené války, znamenalo po náhlém nečekaném potlačení pražského jara z roku 1968 a po něm následující normalizaci v 70. letech, také značně bolestné odloučení od jeho dosavadního působiště v „jeho“ brněnské srdeční klinice. Zemřel jako 83letý ve Vídni, byl však pohřben na Ústředním hřbitově v Brně. Roku 2009 byl posmrtně jmenován čestným občanem města Brna; dům, ve kterém bydlel, zdobí pamětní deska.