Za protektorátu byl po kratší dobu předsedou jednotné odborové organizace Národní odborová ústředna zaměstnanecká. V roce 1944 byl nacisty asi půl roku vězněn. Po válce se stáhl z politiky a pracoval jako úředník. Po únorovém převratu roku 1948 se okolo něj v Praze utvořila ilegální opoziční skupina bývalých agrárníků. Později byl souzen v tzv. procesu se Zelenou internacionálou a 26. dubna 1952 odsouzen na doživotí. Podle vlastních vzpomínek byl po zatčení vyslýchán šest dní a pět nocí bez spánku. Výslechové protokoly se musel učit nazpaměť, protože mu bylo připomínáno, že u hlavního líčení musí vypovídat podle protokolu. Zemřel ve výkonu trestu a nedočkal se amnestie v roce 1960. Při přezkumu justičních procesů v 60. letech mu byl trest posmrtně zmírněn na 13 let odnětí svobody.