V mezinárodním měřítku se poprvé prosadil již ve svých 18 letech. Na Evropských juniorských hrách 1964 ve Varšavě (tyto hry byly předchůdcem dnešních juniorských mistrovství Evropy atletů do 19 let) získal zlatou medaili v běhu na 1500 metrů překážek v čase 4:08,0. O rok později, na mistrovství Evropy 1966 v Budapešti v čase 3:45,8 vyřazen v rozběhu na 1500 metrů. 2.9.1967 vytvořil v městě Enebyberg švédský rekord v běhu na 2000 metrů (5:07,6) a výrazný výkonnostní vzestup přišel v olympijském roce 1968: Gärderud vytvořil nový švédský rekord na 3000 metrů (7:55,0, Karlskrona 22.8.1968) a za čtyři dny nato zaběhl vynikající čas i na 1500m - výkon 3:38,7 dosažený 26.8.1968 v Göteborgu (15.-18. místo dlouhodobých světových tabulek na konci roku 1968) byl jen o jednu desetinu horší nežli švédský rekord slavného Dana Waerna (3:38,6 z 18.9.1960), vicemistra Evropy na 1500 m z roku 1958, a Gärderud se jím zařadil na šesté místo předolympijských tabulek v patnáctistovce, což mu dávalo nemalé naděje pro blížící se olympijské hry. Tím spíše, že demonstroval svou rychlost švédským rekordem na 800 metrů (1:47,2 v Římě, 11.9.1968). Na olympijských hrách v Mexiku se mu však nedařilo, výkonem 1:48,99 byl vyřazen už v rozběhu na 800 metrů a v běhu na 1500 metrů skončil časem 3:54,28 rovněž už v rozběhu.