Prvé prejavy moderného nacionalizmu sa datujú do roku 1878, kedy vznikla hnutie tzv. "Prizrenská liga". V tomto období došlo k národnému obrodeniu albánskej reči a kultúry. Miestni vlastenci žiadali vnútornú autonómiu Albánska, čím chceli zabrániť jeho rozdeleniu medzi susedné štáty. Túžba po nezávislosti sa prejavila nielen u Albáncov, čo viedlo k prvej balkánskej vojne, kedy sa proti Osmanskej ríši postavili armády Srbov, Grékov a Bulharov. S úpadkom osmanského panstva bola 28. novembra 1912 vyhlásená nezávislosť Albánska. Počas 1. svetovej vojny bolo územie Albánska striedavo okupované vojskami Rakúska-Uhorska, Francúzska a Grécka. Gréci striedavo ovládali južné Albánsko, tzv. Severný Epirus, pretože tu grécke obyvateľstvo tvorilo až 90%.