Перебував («бавився») у стрийка Марека в Нечищеві, коли напали татари. Зі стрийком добрались до Бережан, де Сенявський дав йому командування кількома надвірними корогвами. Виходячи з фортеці, били татар; став поручником гусарської корогви. Воював під командою Стефана Потоцького, був його регіментарем, від нього «взяв» командування 600-ма вершників. У Будилові дав відсіч Куропатніцькому. Піймав двох мурз, яких віддав Потоцькому, взамін отримав Городенку. Під час нападу Ракоці Галицька земля обрала його ротмістром. "Жорстоко придушував козацькі повстання на Покутті". Скаржився до суду на міщан Заболотова, селян Тулукова з приводу їх дій проти шляхти під час міжкоролів'я (Хмельниччина). У час, коли Городенку взяв в облогу татарський кіш, зумів зробити контрвипад, забрати зелену хоругву ворога, вбивши хорунжого. Під час нападу московитів на замок у Бучачі зробив значний внесок у його успішне відбиття.