De första regenatfibrerna utvecklades i mitten av 1800-talet. Naturfiber, i synnerhet silke, var kostbara och det fanns ett behov av ett billigare alternativ. År 1855 fick den schweiziska kemisten Audrmars ett patent på konstgjort silke baserat på mullbärsträdets bark. Världsutställningen 1889 i Paris blev startskottet för kommersialiseringen av det konstgjorda silket, som döptes till rayon. Ett viktigt steg på vägen var den engelska upptäckten av 1892 av den så kallade viskosmetoden. Rayon kallades också nitratsilke eller konstsilke och går idag främst under benämningen viskos. Den första storskaliga tillverkningen av rayon inleddes 1891 i Besancon i Frankrike. 1897 tillverkas kopparsilke, en sorts konstsilke, i Tyskland. I USA tog det flera misslyckade försök innan den kommersiella produktionen av rayon startade 1910. I Sverige började ingenjör Strehlenert i Nol redan 1900 att experimentera med att tillverka rayon, men det var först 1917 som man i Vansbro lyckades tillverka fibern enligt viskosmetoden. Som en följd av detta bildades AB Svenskt konstsilke 1918.