Efterfrågan på socker var i början av 1740-talet i Finland så stor att man i vissa affärskretsar började överväga lokal tillverkning. Den svenska riksdagen 1740–1741 tillät inte att nya sockerbruk grundades men ansåg att ett sådant kunde grundas i Finland om intresse fanns. Hattarnas ryska krig (1741–1743) fördröjde all sådan planering. År 1749 lämnade några handelsmän i Åbo till kommerskollegium en anhållan om ett privilegium för ett sockerbruk i Åbo men sockertillverkarna i Stockholm motsatte sig ett beviljande. En ny anhållan inlämnades till riksdagen år 1755 av medlemmar av borgarståndet men som kom från olika finska städer. Ständerna förordade anhållan och ett privilegium beviljades år 1756. Ledande i det nya bolaget var handelsmannen Jacob Bremer och bolaget köpte omedelbart en tomt vid Aura ås strand och centralt belägen i Åbo. Där uppfördes det nya sockerbruket med behövliga ekonomibyggnader efter ritningar av stadsarkitekten Christian Friedrich Schröder. Produktionen i fabriken inleddes år 1758 och samma år köptes de första råsockerpartierna i Köpenhamn och Stockholm. Senare sände delägarna i sockerbruket oftast sina egna fartyg till Bordeaux för att avhämta västindiskt råsocker.