След края на войната Вардарска Македония е върната на Сърбия и в 1922 година Сульо отново става нелегален за около половин година в Скопска Църна гора, като седалище му село Брест. Заловен е от властите, осъден и затворен в Кумановския затвор, откъдето се опитва да избяга. След излизането си от затвора, в 1927 година е избран за кмет на община Матейче, в която влизат повечето села на кумановската част на Скопска Църна гора, като остава на поста до разгрома на Кралство Югославия в 1941 година.