בתום המערכה על צרפת, אשר הסתיימה בניצחון הגרמנים, נותר חלק מצרפת תחת שלטון בובות צרפתי בפיקוח גרמני (ממשלת וישי), אשר כלל את חלקיה הדרומיים מזרחיים של הארץ. חלק אחר, ובו כל החוף האטלנטי, נותר, מן ההיבטים הצבאיים, תחת כיבוש גרמני ישיר (לצרפתים נותרו סמכויות אזרחיות מסוימות). הגרמנים השתמשו בסן-נאזר כבסיס חשוב של הקריגסמרינה ובנו בו, בתוך אגן פנימי (Bassin de St. Nazaire בשרטוט), מעגן מקורה לצוללות (Submarine Pens בשרטוט), חלק מאלה אשר תקפו את ספנות בעלות הברית במרחבי האוקיינוס האטלנטי. בסן-נאזר נמצא, כאמור, המבדוק היבש הגדול ביותר בעולם בעת גמר בנייתו ב-1932. מבדוק זה היה היחיד מדרום לתעלת למאנש, שבו ניתן היה לתקן את הגדולות שבין אוניות המערכה הגרמניות. בד בבד, פרדוקסלית, הפכה סן-נאזר לנקודת תורפה בהיערכות הקריגסמרינה. נוסף לאלה, היה במקום נמל חיצוני. ואכן, רעיונות לחבל במתקנים שבמקום החלו לעלות החל מסוף שנת 1941, ואלה הובילו לביצוע הפשיטה על סן-נאזר. הפשיטה השיגה את מטרתה, אם כי תוך אבדות כבדות לפושטים.