ניצחנו של מנליק השני בשנת 1896 בקרב עדווה, שם קץ לשאיפות אירופאיות לכבוש את הקיסרות האתיופית. מנליק, שהוכתר בזכותם של האיטלקים, כדי לגבור על אויבים מבית. הצליח להושיע את ארצו מידי איום הכובש האיטלקי וכן להגדיל את שטחה של הקיסרות האתיופית, כאשר סיפח לקיסרות את נסיכיות הראר האסלאמיות ואת שטחי שבטי האורמו, אשר במשך שנים היו האיום הגדול ביותר על הקיסרים האתיופים. ניצחונותיו המזהירים, וגיבוש הקיסרות האתיופית, הפכו את הקיסרות למדינה מוכרת בתום מלחמת העולם הראשונה וחברה בחבר הלאומים. אומנם, באיטליה עם עליית הפאשיזם, תחת הנהגתו של מוסלוני, כחלק מתאוריית הים שלנו, היה בעל כוונת זדוניות לעתידה של אתיופיה. משנתו של מוסליני הייתה ברורה - נקמה באתיופים על הבושה שנחלו האיטלקים בקרב אוודה. הצורך בנקמה, לצד מניעים אימפרליסטים ותעמולה פרו-אסלאמית שהנחיל מוסליני בתור - מגן האסלאם. קרא לעצמו בקרב המוסלמים שבאריתראה וסומליה האיטלקית, את התואר - "גרן החדש" - גייס צבאות איסלאמיים ואיטלקיים כאחד, ובשנת 1936 כבש את שטחי הקיסרות האתיופית, הקיסר היילה סלאייס נאלץ להגלות את עצמו. והשלטון האיטלקי-פאשיסטי החל לפעול ביד רמה ברחבי שטחי הקיסרות לשעבר. האיטלקים ביטלו את קיומה של אתיופיה המסורתית.