Почетком Другог светског рата Иран покушава да задржи неутралност, али под војно-политичким притиском Савезника потписује уговор о савезу са Совјетским Савезом и Великом Британијом којим је одређено ће постати коридор за превоз америчког оружја у Совјетски Савез, а британске и совјетске трупе ће се повући из Техерана и Ирана у року од шест месеци након што рат буде окончан. Ирански монарх Реза-шах био је присиљен да абдицира у корист властитог сина М. Резе Пахлавија. Од 28. 11. до 1. 12. 1943. године у совјетској амбасади у Техерану одржана је важна конференција на којој су суделовали британски премијер Винстон Черчил, амерички председник Франклин Делано Рузвелт и генерални секретар Комунистичке партије Совјетског Савеза Јосиф Стаљин заједно с највишим војним и политичким сарадницима. У Техерану се између осталог кројила и судбина Југославије будући да су савезници расправљали о помоћи народноослободилачкој борби у Југославији. С друге стране, Ирану је зајамчена независност и територијални интегритет након завршетка рата. Совјетско непопуштање да се повуку из иранског Азербејџана 1946. године довело је до јачања америчко-британског утицаја у Ирану што ће седам година касније резултирати војним пучем у Техерану чиме је М. Реза Пахлави постао владар с апсолутним овлашћењима.