Уследио је Рат за шпанско наслеђе. Рат је започео царском агресијом у Италији и пре службене објаве рата. Француска је имала успеха на почетку рата тако да су замало заузели Беч. Међутим рат је преокренула победа војводе од Молбороа и Еугена Савојског у бици код Блиндхајма 13. августа 1704. Уследили су и други француски порази као у бици код Рамијеа, бици код Торина и бици код Уднара. Разбијен је мит о француској непобедивости. Војни порази, глади и растући дуг натерали су Француску у дефанзивну позицију. Баварска, која је била француски савезник је изашла из рата и била је деломично подељена између Палатината и Аустрије. Максимилијан II Емануел је био присиљен да бежи из Баварске. Португал и Савоја су исто тако пребегли на противничку страну. Рат је постао прескуп за Луја XIV. После пораза код Рамијеа и Уднара француско-шпанска војска је истерана из Шпанске Низоземске. После Битке код Торина француска војска се повукла и из Италије. До 1709. Француска је била јако ослабљена и Луј XIV је био спреман да моли за мир под сваку цену, чак и да врати све територије заузете након Вестфалског мира. Савезници су Француској понудили неприхватљиве услове: да ако Филип не напусти Шпанију за два месеца француска војска помогне његово избацивање. Француски краљ није могао да прихвати овакве услове: „Ако морам да се и даље борим биће то са мојим непријатељима а не против моје деце.“