1646 fikk han Båhuslen som erstatning for Varberg, ble utnevnt til ridder ved kroningen 1648, og utfoldet i den følgende tid en betydelig virksomhet for utbedringen av grensefestningene. Da krigen nærmet seg, ble han i januar 1657 også utnevnt til generalmajor over det sønnenfjelske Norge. Krigsforberedelsene ble tillagt ham, og i april ble han kalt til København for å konferere med kongen. Under selve krigen utførte han imidlertid ikke store bedrifter; hans virksomhet begrenset seg mest til grensetrefninger. De forsøk han i september og oktober 1657 gjorde på en diversjon inn i Halland måtte oppgis uten resultat, dels av mangel på proviant, og dels av mangel på støtte fra den danske hær i Skåne. I november samlet han sitt korps ved Uddevalla mot et svensk angrep fra Vänersborg, men søkte forgjeves hjelp hos stattholderen på Akershus, Niels Trolle. I januar 1658 falt også Uddevalla skanse. Kort etter erobret han den tilbake, men umiddelbart etterpå gikk Båhuslen tapt ved freden i Roskilde.