Fins a l'11 de juliol del 813, Teofilacte, encara que com a coemperador regnava al costat del seu pare, no apareix a les fonts. En aquesta data, Miquel I acabava de ser derrotat pels búlgars a la Batalla d'Adrianòpolis i Lleó V l'Armeni va aprofitar l'ocasió per posar-se al front d'una revolta militar que el va derrocar. Miquel, juntament amb els seus fills, va trobar refugi a l'església de la Verge de Faros, on van ser tonsurats. Abans de fer-se monjos, tots van ser castrats perquè no poguessin aspirar a l'imperi i el nou emperador els va exiliar a l'illa de Yassıada, un lloc tradicional de desterrament dels pretendents o emperadors caiguts. Alguns cronistes posteriors com Joan Zonaràs o Joan Escilitzes també parlen d'aquest exili. Lleó V els passava uns diners anuals, ja que els havia confiscat els seus béns. Segons "Teòfanes continuat", Teofilacte va adoptar el nom monàstic d'Eustraci i va morir cinc anys després que el seu pare, el 15 de gener del 849. Va ser enterrat al seu costat a l'illa de Yassıada. També diu que el seu cos (o el del seu pare), van ser traslladats més tard a un monestir conegut com a "Tou Satyrou" pel seu germà Ignasi.