Després de la caiguda de la Dàcia romana el 275 dC, Transsilvània no va romandre desocupada durant molt de temps. Les guerres sobre el territori van esclatar entre faccions de gots, hunos, àvars i gèpids. La pau duradora, l'administració organitzada i la societat civil no es van establir a la regió fins a l'arribada dels magiars i la consegüent conquesta hongaresa de la conca dels Carpats als segles IX i X. Durant el període de desassossec entre el col·lapse de la Dàcia romana i la conquesta hongaresa, diversos pobles eslaus del nord es van establir a les valls en gran part deshabitades de les muntanyes Apuseni de Transsilvània central, on ara es troba Torockó. Aquesta afluència eslava es va produir pacíficament a parts remotes de Transsilvània i va ser desapercebuda en gran part per les potències bèl·liques de la regió. Va ser en aquest moment quan es va habitar per primer cop la vall on es troba Torockó. El llenguatge proto-eslau natiu d'aquests primers pobladors és la font del nom "Torockó" i de molts altres noms d'ubicacions de la regió.