Вони були кораблями з малою осадкою, обидва введені у експлуатацію в 1926 році, з відносно важким озброєнням для своїх розмірів (три 150 міліметрові гармати Круппа, того ж типу та калібру, що й для крейсерів "«Ява»" та «"Суматра"»). Їх важливою перевагою була вдосконалена система управління вогнем, яка забезпечувала високу точність при обстрілі берегових цілей, як це продемонстрував канонерський човен наступного проекту «"Йоган Маріц ван Нассау"» в 1940 році, коли він примусив припинити вогонь німецьку батарею з відстані близько 19 кілометрів.