Touko-kesäkuussa 1940 Saksan suhtautuminen Suomeen muuttui nopeasti ja lähes täydellisesti. Saksan saatua yliotteen Ranskasta suuntautui Adolf Hitlerin johtaman Saksan mielenkiinto kohti itää ja Neuvostoliittoa. Ensimmäisiä suunnitelmia itään suuntautuvasta sotaretkestä lienee alettu pohtia jo toukokuun 1940 aikana. Varsinaisten suunnitelmien ja valmisteluiden alku ajoittuu hieman myöhemmäksi, heinäkuun lopulle 1940. Saksan hyökkäyssuunnitelma Neuvostoliittoon tuli sittemmin tunnetuksi Operaatio Barbarossan nimellä. Saksan kasvava kiinnostus itään merkitsi Suomen strategisen aseman muuttumista oleellisesti. Suomelle ryhdyttiin kaavailemaan omaa osaa itään suuntautuvassa hyökkäyksessä. Liittoutuneiden joukkojen vetäydyttyä Norjasta kesäkuun alussa todettiin valitun, liittoutuneisiin suuntautuneen linjan ajaneen karille täydellisesti. Tämän johdosta Suomen johto informoi Saksan Helsingin lähettilästä siitä, että aiempaa mm. Isoon-Britanniaan suuntautunutta linjaa pidettiin virheenä ja että Suomi olisi nyt halukas sitoutumaan poliittisesti ja taloudellisesti Saksaan. Saksan ja Suomen poliittinen lähentyminen sai konkreettisen muodon jo 29. kesäkuuta 1940 solmitun kauppasopimuksen muodossa. Sopimus oli suomalaisten kannalta jopa yllättävän laaja ja edullinen. Sopimus nelinkertaisti Suomen viennin Saksaan ja kaksinkertaisti samalla tuonnin Saksasta ennen talvisotaa vallinneeseen tasoon nähden.