У 1957 році разом з дружиною і художником Асгер Йорном організував рух Ситуаціоністського Інтернаціоналу, покликаний створити «сюр-революційне» мистецтво і здійснювати «антикультурну» діяльність проти капіталізму перформансами й публікацією текстів. У 1967 написав книгу «Суспільство спектаклю», де критикував післявоєнні капіталізм і споживацтво. Був учасником травневих бунтів 1968 у Парижі. З 1971 співпрацював з видавцем Жераром Лебовічі, що став його меценатом, знімав авангардистські кінофільми. У 1972 році Гі Дебор розпустив Ситуаціоністський Інтернаціонал, який до того часу занепав. У цьому ж році він розлучився та одружився вдруге на літературознавці та письменниці Еліс Беккер-Хо, з якою кілька років подорожував.