На чолі башкирських полків приєднався до Повстання Чехословацького корпусу. Валіді став головою Башкирської військової ради при Башкирському уряді. У міру послаблення впливу фракційного соціалістичного уряду Комітету членів Всеросійських установчих зборів (КОМУЧ), який правив тоді у Росії, влада в Сибіру перейшла до Російського уряду О. В. Колчака, що обстоював позиції «Єдиної, великої і неподільної Росії». Місцевий представник Колчака — отаман оренбурзького козацтва О. І. Дутов — проявив себе в очах прихильників федералізації колишньої Російської імперії як «контрреволюціонер» і «монархіст». Лідери есерів Віктор Чернов і Вадим Чайкін спільно з командувачем Актюбінської групи козацьких військ полковником Ф. Є. Махіним і отаманом першого округу Оренбурзького війська полковником К. Л. Каргіним, які також стояли на соціалістичних позиціях, вирішили усунути Дутова. Валіді приєднався до цієї змови разом із представником Алаш-орди Мустафою Шокаєм. Через зраду план було викрито. Валіді у своїй книжці пише, що Дутов, діставши поранення, «втік у танку» за межі міста, проте в іншому джерелі пишуть, що втікали самі змовники.