Після II з'їзду РСДРП, що відбувся у липні — серпні 1903 року, деякий час примикав до більшовиків. 1904 року, щоб уникнути арешту, Вольський за порадою Гліба Кржижановського, який передав йому свого листа до Леніна, через Кам'янець-Подільський утік за кордон. У Женеві на деякий час близько зійшовся з Леніним. Але духовна незалежність Вольського, потреба мислити по-своєму швидко призвела до розриву з Леніним і більшовиками. Потім Микола Владиславович зблизився з меншовиками. 1917 року вийшов з партії.