Вперше брав участь у бойових діях 26 серпня 1941 року як командир взводу 152-міліметрових гаубиц «М-10» зразка 1938 року. Влітку того ж року потрапив в німецький полон, з якого втік і згодом опинився у партизанському загоні. Після переходу лінії фронту був направлений в діючу армію. Учасник оборони Сталінграду, битви за Дніпро, боїв у Східній Пруссії, Угорщині, Німеччині. Мав 24 поранення, в тому числі два важких. Після першого поранення, удару штиком в живіт, лікувався у відомого радянського хірурга Олександра Вишневського, а пізніше відірвану раздріблену кисть йому лікував радянський вчений-хірург . Війну закінчив 12 травня 1945 року командиром артилерійської бригади, підполковником та кавалером 7 орденів і 6 медалей.