Tatšankan keksijänä pidetään yleisesti ukrainalaista anarkistia ja vallankumouksellista Nestor Mahnoa, joka kuului Ukrainan vallankumouksellisen kapinallisarmeijan johtohahmoihin. Anarkistit käyttivät tatšankaa menestyksekkäästi maan itsenäisyyssodassa sekä Venäjän valkoista armeijaa, että myöhemmin bolševikkeja vastaan. Heiltä tatšanka siirtyi Venäjän sisällissodan aikana puna-armeijan aseistukseen ja nopeasti myös Puolan armeijalle, joka käytti sitä vuosina 1919–1921 Neuvosto-Venäjän vastaisessa sodassa. Ukrainan talonpoikasarmeijan tatšankat olivat tavallisista kärryistä rakennettuja, mutta puna-armeijalla oli jo käytössään myös tehdasvalmisteisia tatšankoja. Tatšanka kuului Puolan ratsuväen aseistukseen vielä parikymmentä vuotta myöhemmin toisen maailmansodan käynnistäneen natsi-Saksan hyökkäyksen aikana. Myös Saksan Wehrmachtin käytössä oli toisessa maailmansodassa tatšankan kaltaisia kärryjä, jotka oli tarkoitettu ilmatorjuntaan ja varustettu MG-34 -konekivääreillä.