II. Frigyes német-római császár 1246. május 8-án eljegyezte Beatrixot a Bianca Lancia őrgrófnőtől született, törvényesített fiával, Manfréddal, majd az esküvőt 1248 decemberében vagy 1249 januárjában tartották meg valószínűleg Vercelli városában. 1250. december 13-án meghalt II. Frigyes, és végrendeletében kinevezte Beatrix férjét a Szicíliai Királyság kormányzójává, amit Manfréd bátyja, az új szicíliai király (1250), Konrád is elismert. Férje a bátyja halála (1254) után annak fia, Konradin nevében gyakorolta tovább régensként a hatalmat, aki ekkor Németországban tartózkodott. Amikor 1258-ban elterjedt az a hír, hogy férje unokaöccse meghalt, férje királlyá kiáltotta ki magát, és 1258. augusztus 10-én Palermóban királlyá koronázták. A hír ugyan hamisnak bizonyult, de Manfréd nem mondott le királyi címéről. A Hohenstaufen-házzal szemben álló pápák kiátkozták Manfrédet, de ennek ellenére is meg tudta hosszú ideig őrizni a hatalmát, és Beatrixtól született legidősebb lánya, Konstancia házasságával, amelyet az aragón trónörökössel, Péterrel, II. Jakab aragóniai királynak és Árpád-házi Jolán magyar királyi hercegnőnek, II. András magyar király lányának a fiával kötött 1262-ben, sikerült az Anjouktól visszaszerezni a Szicíliai Királyságból Szicília szigetét, hiszen lánya, Konstancia révén 1282-ben Manfréd veje, III. Péter a Szicíliai vecsernye néven elhíresült felkelés révén visszafoglalta Szicília szigetét az Anjouktól és "I. Péter" néven 1282. szeptember 4-énszicíliai királlyá választották. Ugyan az egész Szicíliai Királyságot nem sikerült elfoglalnia, de a két Szicília megosztottsága 1816-ig fennmaradt, mikor újra hivatalosan is egyesítették a két független országrészt. A két Szicíliai Királyság hivatalosan csak 1302-ben ismerte el egymást.