Német részről a "Hochseeflotte" eleinte csak a Német-öböl védelmére szorítkozott. Ennek külső övét 9-10 romboló alkotta az "Elbe 1" világítóhajótól 35 tengeri mérföldre (65 km) húzódó félkörívben, e mögött helyezkedett el az őket biztosító 3-4 könnyűcirkáló, míg a flotta nehéz egységei a Wilhelmshaven előtti révnél álltak. Friedrich von Ingenohl tengernagy nagyobb mozgásteret kért a flottának, hogy az a "Grand Fleet" kisebb részeit csatára kényszerítve kivívhassa az erőegyensúlyt, azonban megszabták neki, hogy belátható időn belül ne keresse az összecsapást, hanem inkább a kerülje a kockázatot. A Német-öbölben őrjáratozó könnyű erőket 1914 augusztusában az első helgolandi csatában sikerült meglepnie nagy túlerőben lévő brit kötelékeknek és a harcban három német cirkáló illetve egy romboló veszett oda. Ezt követően felfüggesztették a kockázatosnak és energiaigényesnek ítélt folyamatos járőrözéseket és a "Hochseeflotte" is hónapokig passzív maradt.