1963-ban Lorenzo Bandinivel az oldalán megnyerte a Le Mans-i 24 órás verseny, két héttel később pedig rajthoz állt élete első Formula–1-es futamán a holland nagydíjon. A következő pár évben néhányszor indult a Ferrari színeiben. 1966-ban Ferrarijával megnyerte az olasz nagydíjat. Ezután a Ferrari mégis Chris Amont választotta. Amikor Lorenzo Bandini életét vesztette, Mike Parkes pedig megsérült, Ludovico majdnem örökre abbahagyta a versenyzést. 1968-ban egy Cooperrel mégis visszatért, de nem sokkal visszatérése után egy németországi hegyi versenyen balesetet szenvedett és meghalt.