A sziget élére a Hattíni csatával együtt a Jeruzsálemi Királyságot és ennek következtében trónját elvesztő Guidó jeruzsálemi király került. Ezzel Guidó lett a Lusignan-dinasztia megalapítója. Valójában nem kapta meg a „Ciprus királya” címet, csupán „Ciprus ura” volt, ám hajdani jeruzsálemi királyi címe jogán királynak tekintette magát. Küzdött a csonka Jeruzsálemi Királyság trónjáért is, de 1192-ben belátva, hogy nincs esélye annak visszaszerzésére, lemondott róla. Guidó céljai utódának, Imrének sikerültek, aki házassága révén a Jeruzsálemi Királyság királya lett és 1197-ben formálisan Ciprus királyának is megkoronázták. Mivel a koronázás szentesítéséhez Imrének szüksége volt egy magasabb rangú uralkodóra, akitől hatalmát eredeztetheti. Mivel a bizánci császár nyilvánvalóan nem adott volna királyi címet egy tőle elhódított terület urának, ezért Imre VI. Henrik német-római császárhoz fordult, aki királyi jogart küldött neki. Imre 1205-ben bekövetkezett halálával a két királyság irányítása ismét kettévált: Ciprus trónjára első házasságából származó tízéves fia Hugó, a Jeruzsálemi Királyság vezetését pedig özvegye, Izabella vitte tovább, de röviddel ezt követően ő is meghalt egyik korábbi házasságából született 13 éves lányára Máriára hagyva a trónt.