Amikor IV. Frigyes Ferenc Mecklenburg-Schwerin nagyhercege 1918-ban a novemberi forradalom eseményei miatt lemondott, a kastély csillaga is leáldozott. Az épület állami tulajdonba került, majd 1921-től több termet múzeummá alakítottak és a nagyközönség számára is látogathatóvá tettek. Így létesült egy kastélymúzeum, egy paraszti kultúrát bemutató múzeum és egy higiéniamúzeum, illetve egy régészeti leleteket bemutató tárlat is. Ezek mellett több irodát és egy rádióstúdiót is kialakítottak az épületben. A Harmadik Birodalom idején egy óvoda is a kastélyba költözött. A második világháború vége felé egy katonai kórházat is berendeztek az épület falai között. A háború után a megszálló szovjet katonai adminisztráció használta. Friedrich Schmidt építész tervei alapján 1948-ban a Burgsee felőli szárnyban a tartományi parlament számára üléstermet és kiszolgáló helyiségeket alakítottak ki. 1972-ben a korábbi Aranyteremben egy, a kor divatja szerint kialakított dísztermet rendeztek be. 1952-1981 között egy óvónőképző iskola használta a kastély jelentős részét. A történelmi múzeum 1993-ig a Burgsee felőli épületrészben kapott helyet. 1961 és 1994 között egy műszaki múzeum működött az Orangerie falain belül. 1974-ben megkezdődött a belső terek felújítása, majd újra művészeti múzeumként használták a kastélyt.