1908-ban Németországba menekült, mert két vádat is emeltek ellene a textilmunkásnők sztrájkjának megszervezése, és a finneket felkelésre szólító, "Finnország és a szocializmus" című brosúrája miatt. Az 1917-es forradalom kitöréséig politikai emigrációban élt. A Német Szociáldemokrata Párt agitátoraként működött Németországban, Angliában, Svájcban, Belgiumban, Dániában és Olaszországban, és lankadatlanul harcolt az internacionalizmusért. Részt vállalt a Zimmerwaldi konferencia előkészítésében, 1914-ben Lenin egyeztetett vele, és a konferencián is jelen volt. Az első világháború Németországban érte. Mivel biztonságos tartózkodást nem tudtak már neki biztosítani, Svédországba utazott. Marxista írásai miatt el kellett hagynia az országot, így Norvégiába települt át. A német származású szocialisták meghívására az Egyesült Államokban is járt, 1915-ben pedig csatlakozott a bolsevik frakcióhoz.