Orașele-orașe elene au stabilit colonii pe malul Mării Negre și al Mediteranei ( Asia Minor, Sicilia și Italia de Sud în Magna Graecia ). Până la sfârșitul secolului al VI - lea î.Hr., toate orasele grecești din Asia Mică au fost încorporate în Imperiul Persan , în timp ce acesta din urmă a avut câștiguri teritoriale in Balcani (cum ar fi Macedon, Tracia, Paeonia etc.) și Europa de Est corespunzătoare ca bine. În cursul secolului al V-lea î.H., unele dintre orașele grecești au încercat să răstoarne dominația persană în Revolta Ionică, care a eșuat. Acest lucru a provocat prima invazie persană a Greciei continentale . La un moment dat în timpul războaielor greco-persane care au urmat, în timpul celei de-a doua invazii persane din Grecia, și tocmai după bătălia de la Thermopylae și bătălia de la Artemisium, aproape toată Grecia, la nord de Istmul Corintului, a fost cucerită de persi, dar statele grecești au ajuns la o victorie decisivă la bătălia de la Plataea . Odată cu sfârșitul războaielor greco-persane, persanii au fost în final forțați să se retragă din teritoriile lor în Europa. Războaiele greco-persane și victoria statelor grecești au influențat în mod direct întregul parcurs al istoriei europene . Unele state-state grecești au format Liga Delianilor pentru a continua lupta împotriva Persiei, dar poziția Atenei ca lider al acestei ligi a determinat Sparta să formeze Liga Peloponeziană rivală. Războaiele Peloponeziei au urmat, iar Liga Peloponeziană a fost cea victorioasă. Ulterior, nemulțumirea cu hegemonia spartană a condus la războiul din Corint și la înfrângerea Spartei la bătălia de la Leuctra . În același timp, la nord a domnit împărăția tracică Odrysiană între secolul al V-lea și secolul I d.Hr.