Ob vrnitvi v rodno mesto je Plečnik z raznimi urbanističnimi posegi ogromno prispeval k edinstveni prepoznavnosti Ljubljane, ki jo lahko danes opazujemo. Bil je mnenja, da lepota mesta zelo prispeva k ustvarjanju narodne zavesti in zato je svojemu majhnemu narodu skušal s svojim delom postavljati solidne kulturne temelje. Ljubljana je po potresu leta 1895 doživela preobrazbo njene urbanistične podobe, pri čemer je Plečnik igral ključno vlogo. To je razlog, da se je razširilo ime "Plečnikove Ljubljane". Pri njenem nastanku je značilno, da je šlo za več delnih ureditev v različnih predelih mesta. Skušal je oživiti sredozemski značaj, ki ga je imelo mesto pred potresom. Na simbolni ravni se je pri svojih posegih v Sloveniji nanašal na etruščansko umetnost, ker je bil prepričan, da so Slovenci poreklo tega ljudstva. Nekdanja Emona in rimska arhitektura je bila zanj pomembno vodilo v svojih posegih v mestu.