Els dos germans publiquen el resultat de les seves primeres excavacions el 1887 a Anvers sota el títol "Les premiers âges du métal dans le Sud-est de l'Espagne" en dos volums, un de text i un altre de làmines foli, en les quals Luis Siret ha dibuixat amb gran habilitat uns vuit mil objectes i els plànols i vistes dels jaciments excavats. Aquest mateix any l'obra rep el premi Martorell, una medalla d'or al'exposició universal de Tolosa de Llenguadoc i a l'any següent una altra medalla d'or a la de Barcelona. El 1890 veu la llum a Barcelona una versió en castellà: "Las primeras edades del metal en el Sudeste de España". Aquestes troballes inaudites van representar un gran pas en l'estudi de la prehistòria del sud-est de la península Ibèrica. Després del retorn definitiu d'Enric a Bèlgica, el 1886, Luis Siret va prosseguir les seves excavacions en solitari amb el seu capatàs Pedro Flores durant la resta de la seva vida, afecció que compartia amb la direcció de la «Sociedad Minera de Almagrera» que va fundar el 1900. Han servit de base per a l'estudi de la seqüència prehistòrica compresa des del paleolític fins a l'edat del ferro. Unes mostres van ser exposades a l'Exposició Universal de París i a l'Exposició Internacional de Barcelona de 1929 i col·lecció Siret s'exposa actualment en el Museu d'Almeria, al Museu Arqueològic Nacional d'Espanya y en importants col·leccions d'altres museus del món (Brussel·les, Londres, Berlín, etc.).