Després de la caiguda del govern de Perón, va formar part de la Convenció Nacional del Radicalisme, en la qual va tenir una actuació destacada promovent la candidatura presidencial de Frondizi, que en definitiva va causar la fractura del radicalisme. Va ser elegit regidor de la Ciutat de Buenos Aires el 1958, per la Unió Cívica Radical Intransigent; elegit president del cos, va exercir provisionalment com a intendent de la ciutat durant 13 dies, fins a l'assumpció de l'intendent titular, Hernán M. Giralt.