La magnitud de la mort i el trastorn social associats als brots de pesta ha fet que el tema fos destacat en diversos relats històrics i de ficció des que es va reconèixer la malaltia per primer cop. La Pesta Negra es particularment descrita i referenciada en nombroses fonts contemporànies, algunes de les quals, incloent-hi obres de Chaucer, Boccaccio i Petrarca, que són considerades part del cànon occidental . El Decameró, de Boccaccio, destaca per l'ús d'una història marc que implicava individus que havien fugit de Florència per una vil·la apartada per escapar de la Pesta Negra. En primera persona, a vegades sensacionalitzada o fictícia, els relats de la vida dels anys de la pesta també han estat populars a través de diferents segles i cultures. Per exemple, el diari de Samuel Pepys fa diverses referències a les seves experiències de primera mà de la Gran plaga de Londres el 1665–6.