Un punt destacat en l'evolució del Modernisme va ser l'Exposició Universal de París del 1900, en la qual el Modernisme va triomfar en cada mitjà exposat. El seu apogeu va arribar amb l'Exposició Internacional de l'Art Decoratiu Modern del 1902 a Torí, Itàlia, on els dissenyadors van exhibir obres de tots els països europeus en què el Modernisme havia florit. El moviment va fer ús de moltes innovacions tecnològiques de finals del , especialment l'ampli ús del ferro exposat –aprofitant-lo més enllà de la seva funció arquitectònica-, així com l'ús de grans peces de cristall de forma irregular –vitralls- en arquitectura. En el començament de la Primera Guerra Mundial, la naturalesa altament decorativa del disseny modernista –que ho feia car de produir- va començar a ser abandonat en favor de l'art modern que, amb els seus traços més simples i rectilinis -i per tant, més barats- i estant més en harmonia amb l'estètica plana i tosca dels dissenys industrials, després derivaria en l"'art déco".