Al juny de 1831, després de la mort del mariscal de camp von Diebitsch, comandant de les tropes russes al Congrés de Polònia, Paskévitx va ser nomenat el seu successor en esclafar l'aixecament polonès. Els seus exèrcits, després del decisiu èxit de Diebitsch a la Batalla d'Ostrołęka al maig, avançaren lentament, però Paskévitx feu honor, altre cop, a la seva reputació a la Batalla de Varsòvia (1831), on donà un cop mortal a les esperances poloneses de restablir la independència. Va ser nomenat "Príncep de Varsòvia" (càrrec de nova creació) i se li va atorgar el càrrec de Namestnik del Regne de Polònia. Amb l'autonomia del regne limitada per l'Estatut Orgànic del Regne de Polònia, el període de Paskévitx com a "namestnik", conegut a Polònia com a "nit de Paskévitx", es va fer famós per les repressions polítiques i econòmiques, així com per la russificació.