V šesťdesiatych rokoch bol Kekkonen zodpovedný za hlavné aktivity medzinárodnej politiky, zahŕňajúce napríklad severnú bezjadrovú zónu, bilaterálnu dohodu s Nórskom a rokovanie o bezpečnosti a spolupráci v Európe v r. 1969. Účelom týchto iniciatív malo byť vyhnutie sa presadzovaniu vojenských článkov v sovietsko-fínskej zmluve – inými slovami, vojenskej spolupráci medzi Fínskom a Sovietskym zväzom – a tak posilniť fínsky pokus o politiku neutrality. Po invázii do Česko-Slovenska v r. 1968 tlak na neutralitu rástol. Kekkonen v r. 1970 informoval ZSSR, že on nemieni pokračovať ako prezident, ani predlžovať sovietsko-fínsku zmluvu, ak Sovietsky zväz nebude pripravený uznať fínsku neutralitu.