Eurooppalaiset kauppiaat saapuivat Bengaliin 1400-luvun lopussa. Heidän vaikutusvaltansa kasvoi, ja lopulta Brittiläinen Itä-Intian kauppakomppania sai verotusoikeuden Bengalin "subahissa" eli provinssissa Plasseyn taistelun jälkeen vuonna 1757. Taistelussa britit voittivat Siraj ud-Daulahin, viimeisen itsenäisen Nawabin. Bengalin hallintoalue perustettiin vuonna 1765, ja se käsitti lopulta kaikki "Central Provinces and Berar" -alueen (nykyään Madhya Pradesh) pohjoispuoliset brittiläiset territoriot, Gangesin suulta ja Brahmaputralta Himalajalle ja Punjabiin. Bengalin nälänhätä 1770 vaati miljoonia uhreja. Kalkutasta tehtiin brittiläisen Intian pääkaupunki vuonna 1772. Bengalin renessanssin ja Brahmo Samajn sosiokulttuurisilla uudistusliikkeillä oli suuri vaikutus Bengalin kulttuuriseen ja taloudelliseen elämään. Epäonnistunut Sepoykapina sai alkunsa Kalkutassa ja johti vallan siirtymiseen Yhdistyneen kuningaskunnan kruunulle, jonka edustajana toimi Intian kenraalikuvernööri. Vuosina 1905–1911 Bengalia yritettiin jakaa kahteen eri hallintoalueeseen.