Балтійське питання було порушено під час переговорів про Заключний акт Конференції з питань безпеки та співробітництва в Європі в 1975 році. Під час переговорів Радянський Союз виступав за те, щоб будь-яка спроба територіальних претензій вважалася актом агресії. Західна Німеччина, Іспанія, Ірландія та Канада виступили проти цього; канадські представники заявили, що прийняття радянської пропозиції означало б "де-юре" визнання радянської інкорпорації балтійських держав. За підтримки останнього члена НАТО, у заключному акті натомість зазначено, що нинішні "кордони" межі територіального контролю, на відміну від "кордонів", які означали б межі суверенної юрисдикції СРСР не порушуватимуться. Президент США та керівники інших держав-членів НАТО підтвердили у своїх заявах, що це положення не передбачає визнання приєднання балтійських держав до складу СРС Проте Росія наполягає на тому, що міжнародне співтовариство юридично визнало включення балтійських держав до складу СРСР в Ялті, Потсдамі та Гельсінкі, характеризуючи Гельсінкі як визнання суверенних кордонів.