Wien skakades hårt av revolutionen 1848 och den intensiva rivaliteten mellan far och son blev alltmer infekterad. Strauss den yngre bestämde att förena sig med revolutionärerna. Det var ett beslut med ödesdigra konsekvenser då kejsaren två gånger skulle komma att neka honom den åtråvärda positionen som 'Kejserlig och Kunglig Hovbalsmusikdirektör', en post som ursprungligen hade skapats speciellt för Strauss den äldre som ett erkännande för hans musikaliska åtaganden. Strauss den yngre arresterades dessutom av myndigheterna för att offentligt ha spelat "Marseljäsen", men frigavs senare. Strauss den äldre förblev lojal till monarkin och komponerade sin "Radetzkymarsch", op. 228 (tillägnad fältmarskalk Josef Wenzel Radetzky von Radetz), vilken skulle bli hans mest välbekanta komposition.