V závěru 17. století se Bělehrad stal opět místem bojů, tentokrát mezi Habsburskou monarchií a Osmanskou říší. Velká turecká válka se na vývoji města podepsala poměrně rozsáhlým způsobem. Vypukl hladomor, požár, který se rozšířil z jednoho skladiště, zničil 4000 domů. Rakouské vojsko pod vedením Maxmiliána II. Emanuela nakonec roku 1688 město obsadilo, ale po 20 dnech vypukla další válka evropských mocností s Rakouskem a ti se tak museli stáhnout. Turci velmi rychle získali město zpět a Rakušané jej opět byli donuceni obléhat, a to o dva roky později; opět jej úspěšně získali. Po skončení války v roce 1699 se sice museli zpět stáhnout, v dalších konfliktech se Bělehradu ale opět zmocnili. Bylo tomu tak v letech 1717–1739 a 1789–1791. Na dvacet let získali Rakušané Bělehrad v dva roky trvající válce, město obsadil Evžen Savojský.