Její manžel inženýr "František Mautner" byl deportován (v transportu čítajícím pět tisíc mužů a navzdory německému příslibu o tom, že příslušníci "Aufbaukommanda" nebudou deportováni z Terezína dále na východ) do Osvětimi dne 28. září 1944, Lisa jej dobrovolně následovala 4. října roku 1944. V Osvětimi se ale Lisa se svým manželem nikdy nesetkala. V Osvětimi prošla selekcí, tři neděle trvající karanténou a v listopadu roku 1944 byla z Osvětimi deportována do továrny (tábora) ve Freibergu u Drážďan. To byl pobočný tábor koncentračního tábora Flossenbürg a Lisa tu pracovala v továrně na aeroplány, kde montovala křídla do letadel. Po bombardování nedalekých Drážďan (13. až 15. února 1945) zůstala továrna zavřená a signál, že se něco děje zaznamenaly vězeňkyně v březnu 1945, kdy do továrny nepřišel další materiál na práci. Vězněné ženy byly po nějakém čase poslány do koncentračního tábora ve Flossenbürgu. Transport trval téměř dva týdny (bez jídla a pití) a svoji cestu podél hranic bývalého Československa skončil v železniční stanici v Horní Bříze (nedaleko Plzně). Tady byl vlak nucen změnit cíl a nakonec odjel opačným směrem přes České Budějovice do koncentračního tábora Mauthausen.