У XVI столітті природничо-науковий напрямок у діяльності гуманістів був представлений вкрай слабко та займав маргінальне становище. Тільки завдяки діяльності де Пейреска й братів Дюпюї наукова революція XVII століття в соціальному вираженні змогла отримати схоже з гуманітаріями значення. Близько 1630 року було засновано Академію Мерсенна — одну з перших спільнот, суттєво націлених на природничо-наукову галузь. Однак приблизно до 1700 року наукова активність проводилася також і у світських салонах. До середини XVII століття функціонування неофіційних гуртків перестало задовольняти наукове товариство. Частково це було пов'язано з тим, що основні способи створення зв'язку — особисті — через кар'єрні суперечки або невідповідності думок шкодили діяльності цих спільнот. У 1666 році була заснована Паризька академія наук і Королівське товариство в Лондоні. У 1680—1690-х роках відбулися докорінні зміни, пов'язані як із різко несприятливими політичними умовами, так і з невдалим способом розвитку науки, яку просували творці наукової революції. На цю ж добу припала зміна поколінь розумової та суспільної еліт європейського суспільства та відбулося розходження цих верств населення. Академія в цих умовах остаточно перетворюється в державного суддю наукової й технічної діяльності, що було закріплено королівським патронатом 1699 року.