Під час революції в дунайських князівствах 1848 був членом революційного комітету та піддався арешту, але вже через день був звільнений народом; був начальником поліції в Бухаресті, потім секретарем тимчасового уряду та, нарешті, директором в міністерстві внутрішніх справ. У цей же час видавав демократичну газету. Коли вибухнула реакція, втік до Парижу, де діяв у пресі в інтересах своєї партії. Повернувшись на Батьківщину, був недовго міністром народної освіти. Як член палати та редактора газети «Romanul» сміливо обстоював ліберальні принципи.