1887-ben elköltözött otthonról, és kivett egy lakást a Montmartre-on. Itt kezdődött hosszan tartó barátsága a párizsi művészvilág olyan ismert alakjaival, mint Stéphane Mallarmé vagy Paul Verlaine. Ekkortájt jelentek meg apja kiadásában az első szerzeményei. Gyorsan beilleszkedett a "Le Chat Noir" (a Fekete Macska) Café kabaré művészközösségébe, és megkezdte a "Gymnopédies" kiadását, amelyet hasonló jellegű művek ("Ogives, Gnossiennes" stb.) követtek. 1890-ben kisebb lakásba költözött, a rue Cortot N° 6 alá, és mind több időt töltött a "Le Chat Noir"ban, ahol barátságot kötött Claude Debussyvel is. 1891-re mindketten a Sâr Joséphin Péladan vezette A Templom és a Grál Katolikus Rózsakeresztes Rendje tagjai. Satie a Rend hivatalos zeneszerzője és kapellmeistere lett, aminek a „Salut Drapeau!”, „Le Fils des étoiles” és „Sonneries de la Rose+Croix” műveit köszönhetjük.