Megnyerte az európai Formula–Ford bajnokságot. 1990-ben a brit Formula-3-as mezőnyben találkozott honfitársával Mika Häkkinennel, akivel komoly csatákat vívott a bajnoki címért. A párharcból végül Häkkinen került ki győztesen. A Formula–3000-es csapatoktól sorra kapta a jobbnál jobb szerződéseket. Az ittas vezetése miatt Japánba „száműzték”, ahol 1994-ig Formula–3000-es versenyeken indult. Az 1994-es idény végén két futamra leigazolta a hanyatló Lotus csapat, de elég jól szerepelt ahhoz, hogy felkeltse a Tyrrell csapat érdeklődését, így az 1995-ös szezonra leszerződtették. Az első versenyen sokáig a harmadik helyen autózott. 1995-ben kétszer ötödik lett és ezt a teljesítményét 1996-ban is megismételte. 1998-ban az Arrows-hoz szerződött, ahol a motor gyenge teljesítménye miatt nem tudott jó eredményeket elérni. Az 1999-es évad első felében a BAR csapat színeiben versenyzett, az idény második felében, az osztrák nagydíjtól kezdve pedig a Ferrari színeiben. A következő nagydíjon második lett, az olasz nagydíjon pedig a harmadik helyen végzett. Összetettben pedig a tizedik lett. 2000-ben a Sauberhez igazolt, majd egy év kihagyás után a Toyota csapattal tért vissza 2002-ben.