Пізніший літературний стандарт з'являється наприкінці X ст. підо впливом єпископа Етельвольда Вінчестерського, його справу продовжив Ельфрик з Еншема (відомий як Ельфрик Граматик). Цей різновид давньоанглійської мови відомий як "вінчестерський стандарт" чи "пізній західносаксонський діалект". Він вважається «класичною» формою давньоанглійської мови і мав престижний статус аж до норманського завоювання, що по ньому англійська на певний час втратила свою вагу як літературна мова.