Майже 20 років на Куликовому полі не проводилися жодні поховання. Під час Другої світової війни пам'ятник «Героям революції» було знищено окупаційною владою. Вони поновилися із закінченням бойових дій у місті у ході Другої світової війни, навесні 1944. Після того, як радянські війська вибили з міста німецько-румунську окупаційну владу 10 квітня на площі було поховано низку учасників оборони міста 1941 року та визволення міста 1944 року. 1959 року влада заснувала на площі, так звану, «Алею Дружби», де дерева саджали гості міста. Так 29 липня 1959 року перше дерево посадив генеральний секретар Французької комуністичної партії, Моріс Торез. У 1960-х роках обеліск, присвячений загиблим під час громадянської війни було замінено більш-сучасним пам'ятником, який було розташовано трохи далі від центру майдану. У той же час на площі почалося будівництво будівлі Одеського обласного комітету Комуністичної партії України (нині Будинок профспілок Одеської області), а також реконструкція навколишнього середовища. Усі могили учасників Другої світової війни було перенесено на «Алею Слави», що у Парку імені Тараса Шевченка. У 1967 році на честь 50-річчя революції на площі було споруджено ще пам'ятник Леніну. Автор монументу, російський скульптор Матвій Манізер, помер ще 1966, тому встановленням скульптури займався його син.