Reaktor na desni strani je bil pravilno napolnjen, po polnitvi reaktorja na levi strani pa je bila zaznana povišana radioaktivnost zaradi radioaktivnih smeti pod pokrovom. Pokrov s pritrjenimi nadzornimi palicami je bilo potrebno zopet dvigniti. Žarek, ki določa, do kje se lahko pokrov dvigne in pokrovu prepreči, da bi se dvignil predaleč, je bil napačno nastavljen, zato se je pokrov s nadzornimi palicami dvignil predaleč. Ob 10.55 zjutraj je postal jedrski reaktor na desni strani takojšnje kritičen (s takojšnjimi nevtroni). Prišlo je do približno 5·1018 jedrskih cepitev in toplotne/parne eksplozije. Ta je iz jedrskega reaktorja izvrgla novo gorivo, uničila ohišje pogona, predrla tlačni trup in krmilno pregrado ter delno uničila lopo z gorivom. Streha lope je padla 70 m stran v vodo. Požar, ki je sledil je bil pogašen po 4 urah, nato so pričeli z ocenjevanjem radioaktivnega onesnaženja. Večina radioaktivnih odpadnih delov je padla znotraj polmera 50–100 m od podmornice. Po drugi strani je oblak radioaktivnih plinov in trdnih delcev odpihnilo v smeri severozahoda do 6 km oddaljenega polotoka Dunaj ter zgrešil 1,5 km oddaljeno mesto Škotovo-22. Onesnaženo gozdno območje je zajemalo 2 km2 na območju dolžine 3,5 km in širine 200–650 m. Prve ocene radioaktivnega izpusta so bile približno 74 PBq (2 MCi) žlahtnih plinov in 185 PBq (5 MCi) drugih cepitvenih proizvodov, vendar so bili to večinoma kratkotrajni izotopi; ocenjen izpust eno uro po nesreči je bil približno 37 TBq (1000 Ci) nežlahtnih cepitvenih proizvodov. Ker jedrski reaktor ni vseboval izrabljenega goriva, je bil delež biološko dejavnih izotopov veliko manjši kot pri Černobilski nesreči.