При избухването на Балканската война в 1912 година Михаил Думбалаков е войвода на партизанска чета (взвод) №1 на Македоно-одринското опълчение, състояща се от 12 души, която е формирана на 18 септември. До 21 септември четата му нараства до 28 души главно от Солунско, сред които и полският революционер Александър Лех от град Бел камен, Галиция. Четата на Думбалаков минава границата на 22 срещу 23 септември при Лешко заедно с четите на Панайот Карамфилович и Кочо Хаджиманов. Хаджиманов и Думбалаков навлизат в Огражден, а Карамфилович заминава за Беласица. Двете чети заедно с присъединилата се към тях чета на Кръстьо Гермов дават сражение на турски части, след което обикалят струмишките села, където към тях се присъединява и четата на Иван Смоларски, като разбиват и пленяват и една гъркоманска чета. Над село Рич разбиват турски ескадрон и след това Думбалаковата чета заминава за Поройско, а Хаджиманов, Тимо Рички и Иван Николаев остават в Струмишко.