След първите сражения на Кавказкия фронт през ноември 1914 г., Саръкамъшкият отряд на руската армия (около 53 батальона, 138 оръдия и 40 казашки сотни) овладява Кара-Дербентския планински проход и Кьоприкьойската позиция, разположена по средата на пътя между турската граница и Ерзурум, но се оказва откъснат от основните сили. Турското командване вижда възможност да се опита да го обкръжи от десния фланг и да удари в тил, като прекъсне железопътната линия Саръкамъш – Карс. Оперативният замисъл разчита на бързината на придвижване на мобилни турски отряди, както и снабдяване с продоволствие от местното мюсюлманско население. Операцията е одобрена от германското командване (началник-щаб на турската Трета армия е немски офицер, генерал-лейтенант Бронзарт фон Шелендорф, командирите на корпуси са възпитаници на германската военна школа).