Després d'aquests cants s'inseria la "Ilíada". A aquesta seguia l"'Etiòpida", atribuïda a Arctinos de Milet, la figura central de la qual era Aquil·leu, les seves darreres gestes (la lluita contra Pentesilea i Mèmnon) i la seva mort. A continuació venia la "Petita Ilíada", atribuïda a Lesques de Mitilene, interessada en una sèrie d'episodis immediatament anteriors a la presa de Troia, com la construcció del cavall i escenes de la caiguda de la ciutat. El cicle continuava amb "Iliupersis" també d'Arctinos de Milet, que parlava del Saqueig d'Ílion, i se centrava en la presa i saqueig de la ciutat. Els "Retorns" (νοστοί) narraven el retorn dels cabdills grecs a les seves ciutats d'origen després de 10 anys de guerra. En aquest punt del cicle s'inseria l'Odissea. El Cicle acabava amb la "Telegonia", d'Eugàmon de Cirene, que narra les aventures d'Odisseu després del retorn a la seva pàtria, i les d'un fill seu i de Circe, Telègon, qui viatjant a la recerca del seu pare es troba amb ell sense saber la seva identitat i el mata. El final de l'obra és absolutament rocambolesc, amb sengles matrimonis entre Telègon i Penèlope d'una banda i Telèmac i Circe de l'altra.