Però les pretensions de crear un estat independent van haver de ser abandonades per les reivindicacions de Suècia, que no estava disposada a abandonar allò que s'havia acordat en el tractat de Kiel. El 26 de juliol comença la Guerra sueconoruega, que es va centrar en una campanya sueca al voltant de les ciutats de Frederikshald i Fredrikstad. El 14 d'agost de 1814 es va assolir un acord en l'anomenada convenció de Moss, que posà fi a la guerra. Segons les condicions del tractat de pau, Noruega va haver d'acceptar una unió personal amb Suècia (ja no la integració total); Cristià Frederic abdicà la corona, però es van mantenir el parlament noruec (Storting) i la Constitució, que hagué de passar per algunes esmenes que legalitzessin la unió amb Suècia. El 14 de novembre, l'Storting va elegir com a nou rei Carles XIII de Suècia.