Svalbard no es va veure afectada per l'ocupació de Noruega per l'Alemanya Nazi el 1940. No obstant això, a partir del 1941 l'arxipèlag obtingué una importància estratègica en la cadena de subministrament entre les potències aliades, així com una font de carbó que tant necessitaven. El govern noruec a l'exili rebutjà una ocupació soviètica-britànica; en lloc d'això l'exèrcit britànic començà l'Operació Gauntlet per evacuar Spitsbergen. El 29 d'agost de 1941, tota la població de Ny-Ålesund fou evacuada a Longyearbyen, i el 3 de setembre 765 persones foren evacuades de Longyearbyen a Escòcia. Més tard, els últims 150 homes també foren evacuats. Amb Longyearbyen despoblada, una petita guarnició aèria alemanya s'establí a la vall d'Advent, sobretot per proporcionar dades meteorològiques. Després que la britànica Operació Fritham recuperés el control de Barentsburg, les forces alemanyes abandonaren Longyearbyen sense combat.