Ve Vídni se vyučil ševcem, později absolvoval obchodní akademii v Michalovcích. V roce 1919 bojoval v řadách československé armády o Slovensko. V meziválečném období patřil mezi funkcionáře slovenské zemské organizace Československé strany sociálně demokratické dělnické, působil i v levicovém tisku a od roku 1937 byl předsedou bratislavské pobočky "Výboru pro pomoc demokratickému Španělsku". Profesí byl úředníkem pojišťovny Čechoslávia. Za tzv. slovenského štátu se roku 1939 zapojil do odboje. Krajský soud v Bratislavě ho 12. prosince 1940 odsoudil v rámci procesu Mareš a spol. na rok do vězení, přičemž tuto dobu si již odseděl ve vyšetřovací vazbě, v níž se nacházel od listopadu 1939. Za Slovenského národního povstání byl pracovníkem pověřenectví vnitra povstalecké Slovenské národní rady.