L'existència de la RIC estigué cada cop més trasbalsada per l'ascens de la campanya d'autogovern a principis del període del segle XX abans de la Primera Guerra Mundial Sir Neville Chamberlain va ser nomenat Inspector General en l'any 1900. Els seus anys a la RIC va coincidir amb el sorgiment d'una sèrie d'organitzacions polítiques, culturals i esportives amb l'objectiu comú d'afirmar la separació d'Irlanda d'Anglaterra. L'èxit potencial de la tercera Home Rule Bill en 1912 va introduir tensions greus: els opositors al projecte de llei van organitzar els Ulster Volunteers el gener de 1913 mentre que els partidaris van formar els Voluntaris Irlandesos en resposta. Aquests dos grups tenien més de 250.000 membres, organitzats com a eficaços exèrcits privats. En informes adreçats al secretari en cap per a Irlanda, Agustin Birrell i al subsecretari, Sir Mathew Nathan, Chamberlain va advertir que els Voluntaris Irlandesos es preparaven per organitzar una insurrecció i proclamar la independència d'Irlanda. No obstant això, a l'abril de 1916, quan Nathan li va mostrar una carta del comandant de l'exèrcit al sud d'Irlanda on es parlava d'un previst desembarcament d'armes a la costa sud-oest i un aixecament previst per Pasqua, tots dos dubtaren que hi hagués cap fonament per al rumor". L'Alçament de Pasqua va començar el 24 d'abril del 1916, dilluns de Pasqua, i va durar sis dies. Acabà només quan gran part del Carrer O'Connell havia estat destruït pel foc d'artilleria. Tot i que la Comissió Reial sobre la rebel·lió del 1916 va exonerar la RIC de qualsevol culpa per l'aixecament, Chamberlain ja havia renunciat al seu càrrec, juntament amb Birrell i Nathan.