Abordarea problemei a început să se schimbe când prin hotărârea Tribunalului de la Nürnberg, care i-a judecat pe liderii naziști germani, a declarat deportarea forțată a populațiilor civile ca fiind atât o crimă de război, cât și o crimă împotriva umanității. Această opinie a fost adoptată treptat și extinsă până la sfârșitul secolului. La baza schimbării se afla tendința de a atribui drepturi indivizilor, limitând astfel drepturile statelor să încheie acorduri care îi afectează negativ.