Indrenius utexaminerades 1829 från kadettskolan i Fredrikshamn och tjänstgjorde sedan i Ryssland, där han framgångsrikt deltog i fälttågen i Kaukasien 1837–1853 och i turkiska kriget 1853–1854. Han utnämndes 1856 till guvernör i och Viborgs län och var 1866–1882 ledamot av senatens ekonomiedepartement. Som vicekansler för Kejserliga Alexanders Universitetet 1866–1869 gjorde Indrenius en av de högsta makthavarna uppskattad insats när det gällde att begränsa studenternas kontakter med studentkorporationer i Sverige. Han var 1869–1882 medlem av kommittén för finska ärenden i Petersburg och tjänstgjorde i flera repriser som tillförordnad generalguvernör. Han adlades 1854 och upphöjdes i friherrligt stånd 1871.