Внезапното уволнение на популярния министър на финансите Жак Некер от Луи XVI на 11 юли 1789 се оказа искрата, подтикнала Демулен по пътя към славата. На 12 юли, предизвикан от новината, Демулен скача върху маса в едно от многото кафенета в градината на Пале Роял, средище на политическата опозиция срещу краля, и отправя страстен призив към околните. В силна възбуда и на пресекулки от обичайното си заекване, той посочвайки уволнението на Некер като предвестник на нова Вартоломеева нощ срещу патриотите и призовава неспокойната тълпа „да вземем оръжие в ръце и да се обозначим с кокарди, с които да се разпознаваме“. Настаняването на голям брой кралски войски в Париж, много от които чуждестранни полкове, карат Демулен и другите политически радикали да смятат, че предстои неизбежна разправа на краля с инакомислещите. Идеята се възприема като правдоподобна и плашеща, хората бързат да грабнат оръжие в ръце и организират бунтове, които бързо се разпространяват из цял Париж.