Наполеоновата империя е изпраена пред всеобщо въстание. През февруари и март 1813 г. Русия, Швеция, Прусия и Великобритания формират Шестата коалиция. Двете страни събират нови армии. Наполеон отново показва забележителна ефективност и разполага с 200 000 нови войници. Качеството на тази армия обаче далеч не отговаря на очакванията. Въпреки че императорът побеждава при Люцен и после при Бауцен, победите му не са убедителни заради липсата на опит у войниците. През август Австрия се присъединява към коалицията. Три съюзнически армии оперират на бойното поле: на генерал Шварценберг с 230 000 д. в Чехия, на генерал Блюхер със 195 000 души в Силезия и на Бернадот (който вече е изоставил Наполеон) – 110 000 прусаци и шведи в Померания. Срещу тях Наполеон има само 300 000, но на добри позиции между Елба и Одер. Зареждат се малки битки с победи и за двете страни. Така се стига до решаващата битка. Тя се състои при Лайпциг между 16 и 19 октомври 1813 г. и е известна с името „Битка на народите“. След четиридневни сражения Наполеон се принуждава да отстъпи. Прави го в добър ред без да е победен, но въпреки това няма друг избор освен да се върне с войниците си в родината си.