Ďalším úderom pre ukrajinské obyvateľstvo bola po hladomore 30. rokov 20. storočia centralizácia, koniec ukrajinizácie obyvateľstva a jeho postupná rusifikácia. Stalin od roku 1933 na Ukrajinu posielal tisíce ruských straníckych funkcionárov, aby v tejto oblasti posilnili politiku kolektivizácie a postupne medzi obyvateľstvo zaviedli ruštinu. Zároveň sa zveličovali všetky aspekty ruskej kultúry a podčiarkovala sa vedúca úloha Ruska v Sovietskom zväze. Toto všetko sa pritom dialo pod rúškom rozvoja internacionalizmu, proletárskej solidarity a „bratstva národov“. Na margo tohto všetkého Stalin v roku 1936 povedal: