V tej dobe mali velitelia spojeneckých armád, poľný maršal Douglas Haig, nemecký generál Erich Ludendorff a francúzsky generál Philippe Pétain, o západnom fronte predstavu ako o jednej nekonečnej bitke, ktorá začala v júli 1916 bitkou na Somme, takže než skončili boje v jednom sektore, už sa začalo bojovať v inom. Poľný maršal Haig rozhodol o dobytí mostu severne od Ypres, ktorý bol stratený po prvej bitke o Ypres, výsledkom by nebolo iba obsadenie nemeckých ponorkových základní, ale tiež skrátenie spojeneckých línií a teda uľahčenie zásobovania a obrany, a okrem toho by sa v obkľúčení ocitla časť nemeckých jednotiek. Velením akcie bol poverený generál Sir Hubert Gough. Dnes je toto rozhodnutie považované za chybu, pretože Gough nemal ani skúsenosti, ani temperament pre zvládnutie takejto úlohy. Zhromažďovanie spojeneckých jednotiek pravdaže neušlo pozornosti nemeckého velenia, a generál Ludendorff poveril svojho stratéga, plukovníka von Lossberga, aby velil štábu 4. armády, ktorá líniu bránila. Von Lossberg stiahol jednotky zo zákopov do bunkrov.