Постао је потпоручник 1810, а потом је у чину поручника 1812. пошао у рат против Русије и једва остао жив приликом прелаза преко ријеке Березине, о чему је оставио кратко драматично свједочење. Наполеоновим освајањима Лике, а коначно Бечким миром (16. октобра 1809.) са 6 граничарских пуковнија доспјева под француску управу. Ова војска је учествовала у Наполеоновом походу на Русију 1812. Свака пуковнија морала је дићи на ноге по један батаљон (два батаљона чинила су једну пуковнију). Тако су настале три пуковније: прву су чинили Личани и Оточани, другу Огулинци и Слуњани и трећу људство из Глине и Петриње. Прва пуковнија је учествовала у познатој битки код Бородина. С Наполеоном је генерал Буде доспјео до Москве, а затим, када је пораз већ био на видику, враћају се назад за Француску, а Буде потом одлази у Лику. Током тог рата Буде је водио дневник. На основу тих записа професор Милан Будисављевић (1874—1928) објавује фељтон у Србобрану. У Русији је погинуло скоро свих 900 Личана.