После Априлскиг рата и окупације Краљевине Југославије, вратио се у родни крај где је активно учетвовао у припремама оружаног устанка. Убрзо по избијању Тринаестојулског устанка, 1941. године, Мирко је са устаницима из његовог краја учествовао у борбама у околини и ослобођењу Берана. Карајем 1941. године добровољно је ступио у Комски партизански батаљон, који је у саставу Црногорско-санџачког НОП одреда, кренуо у Санџак у сусрет партизанским јединицама које су се повлачиле из Србије. Заједно са овом јединицом, 1. децембра 1941. године, учествовао је у нападу на Пљевља. У овој борби је био тешко рањен и неколико месеци се илегално лечио у селима — Дапсићи, Ровца и Доња Ржаница.