Млади Карло Роберт је, као Напуљац, уживао подршку папе чији је био и вазал. Анжујци су, миром у Калтабелоти, изгубили власт над Сицилијом (за коју су ратовали још од 1282. године), те им је проширење власти над Мађарском сада било потребно како би надокнадили тај губитак. Карло је уживао и подршку хрватских Шубића, као и острогонског надбискупа Гргура Бичкеија. Гргур га је у Острогону крунисао за краља, обезбедивши му подршку већине угарских бискупа. Међутим, већина великаша није хтела признати Карла за краља. Предстојала му је десетогодишња борба за учвршћење власти.