Преговоре са Портом наставила је пета депутација. Предводио ју је Вујица Вулићевић. Новембра 1820. године депутација је стигла у Цариград, али је убрзо стављена у затвор. Разлог је био избијање Влашког устанка (1821) за кога су Турци сматрали да има везе са Србима. Порта је депутате држала у затвору читавих пет година. Они су служили као таоци да Србија остане мирна у тешким приликама Грчког и Влашког устанка. Српски дипломатски послови су сасвим стали када је Строганов напустио Цариград. Милош се спремао за рат са Турцима; набављао је оружје и муницију, а одузео је пуномоћја депутатима. Потом је у Грчкој избио устанак, а за београдског везира дошао је непопустљиви Абдурахман-паша. У Цариграду је Строганова заменио Рибопјер. Постављен је 1824. године, али је на дужност ступио тек 1827. године. Српска депутација ослобођена је годину дана раније. Абдурахмана је наследио Хусеин-паша током чијег мандата (1827-1833) је Србија стекла аутономију. У међувремену се у Цариграду налази шеста српска депутација која преговара и у време кризе изазване руско-турским ратом. Преговори Срба и Турака настављени су након доласка Рибопјера.