Не постоје извори о Цезарионовом животу између 44. и 36. године п. н. е. Тада се појављује у донацијама у Антиохији, а две године касније и у донацијама у Александрији. Клеопатра и Марко Антоније донацијама су доделили источне територије Римске републике Клеопатриној деци: Цезариону, четворогодишњим близанцима: Александру Хелиосу и Клеопатри Селени II и двогодишњем сину Птолемеју Филаделфу. Антонијева изјава да је Цезарион заиста био Цезаров син довела је до погоршања односа између њега и Октавијана Августа. Цезарион се касније појављује у историјским изворима 30. године п. н. е., након одлучујуће битке код Акцијума. Клеопатра га је можда послала у луку Беренику на Црвеном мору одакле је планирала бег у Индију. Плутарх пише да је Цезарион послат у Индију, али да се вратио због лажних обећања о египатској круни.