После капитулације Краљевине Југославије 1941, одмах је прешао у илегалност. Као члан Месног комитета КПХ за Сплит, био је задужен за рад партијских организација на железници, поморском саобраћају и у луци, и за организацију веза с партијским организацијама ван Сплита. У данима устанка, један је од руководилаца у организовању саботажа и диверзија у граду, и ударних група које су изводиле оружане нападе бомбама и пиштољима. Комунисти и скојевци су, под његовим руководством, у луци запалили велике трговачке бродове „Нико Метковић“ 21. августа и „Палермо“ 6. октобра 1941, магацин на обали, палили вагоне и онеспособљавали локомотиве. Крајем децембра 1941, у веома тешким условима борбе у граду, преузео је дужност секретара МК КПХ за Сплит. Ноћу, 6. фебруара 1942, италијански фашисти су изненада упали у илегални стан и на препад га ухапсили. Ухапшеног Јурјевића италијански фашисти су, дању и ноћу, непрекидно тукли, доводили пред њега малобројне провокаторе и теретили га као истакнутог партијског функционера. Он се храбро држао пред фашистима и ништа им није хтео рећи.