У 1938 році призваний до лав Червоної Армії. У боях радянсько-німецької війни з червня 1941 року. Брав участь у Сталінградській битві, в Корсунь-Шевченківській операції, у визволенні Кракова. Член ВКП (б) з 1943 року. Під час прориву оборони ворога на Сандомирському плацдармі та боях за Краків діяв у складі взводу, приданого штурмовому батальйону. Коли загинув командир танкового взводу, старшина Іванько взяв командування підрозділом на себе, і радянські воїни продовжували наступ. Машина Олександра Іванька неодноразово потрапляла в оточення, але старшина вогнем і гусеницями розчищав дорогу, проривався з оточення і рухався вперед. Завдяки підтримці танкістів штурмовий батальйон глибоко вклинився в оборону ворога. У районі міста Войцешува взвод танків під командуванням О. А. Іванька сміливим обхідним маневром вийшов на шосе, яке вело на Краків, і перегородив гітлерівцям шлях до відступу. В бою під Нейдорфом вибув із строю новопризначений командир взводу і знову О. А. Іванько взяв командування на себе. Т-34 старшини першою увірвалася в місто. За період боїв з 12 січня по 12 березня 1945 року екіпаж танка, яким командував О. А. Іванько, знищив дві 105-міліметрових самохідні гармати, батарею 75-міліметрових гармат з тягачами, мінометну батарею, самохідну гармату «фердинанд», два танка, два бронетранспортери і близько 250 солдатів і 150 офіцерів.