Био је један од организатора и руководилаца комитске (четничке) организације на југу Србије и у Македонији. За учешће у Балканским ратовима био је исувише стар, али је његова кућа за ослобођење Рашке, Косова, Метохије и Македоније од Турака дала два живота: најстаријег сина Александра Сању Живановића, студента архитектуре на Техничком факултету и зета команданта Седмог пешадијског пука Александра М. Глишића који је погинуо на Младом Нагоричану и својим великим пожртвовањем допринео победи у одсудној Кумановској битки.