Ђула Андраши је био син грофа Карољија Андрашија и Етелке Сапари. Рођен је у Охалпатаку (данашња Словачка) у Угарској. Андраши се брзо укључио у политику своје земље. Године 1845. именован је за председника друштва за регулацију горњег тока реке Тисе. Следеће године објављује чланке у којима критикује тадашњу владу Лајоша Кошута. Изабран је за члана радикала у дијети 1848. године. Када је Хрвате побунио бан Јосип Јелачић, Андраши ступа у војну службу. Учествује у биткама код Пакозда и Швехата. Пре окончања рата, послат је у Цариград како би од султана добио подршку. Након пораза Мађара код Вилагоша, Андраши је емигрирао у Лондон, а затим у Париз. Осуђен је на смрт у одсуству (21. септембра 1851. године). У егзилу је студирао политичке науке девет година. Уочио је слабости Другог француског царства које је касније пало у рату са Немачком. Андраши се 1858. године вратио у Мађарску. Никада није поднео молбу за амнестију. Подржавао је странку Ференца Деака. Изабран је за потпредседника парламента 21. децембра 1865. године. Следеће године, марта месеца, изабран је за председника пододбора за израду Аустроугарске нагодбе из 1867. године.