Han var søn af general, rigsgreve Woldemar Hermann von Schmettau. Han trådte tidligt ind i den danske hær, uden dog at gøre tjeneste ved sit regiment, nemlig livregimentet kyrasserer, før 1764, og blev da samme år udnævnt til premierløjtnant. Allerede året efter blev han kaptajnløjtnant ved Livgarden til Fods, men gik umiddelbart derefter en tid i fransk og 1769 i russisk tjeneste, hvorfra han 1770 fik afsked som oberst. 1774 blev han dansk oberst og chef for sjællandske regiment til fods, blev 1776 forsat til Norge som chef for 3. trondhjemske regiment og fik ved den norske hærs omorganisation 1789 2. trondhjemske regiment. Imidlertid var Schmettau 1787 udnævnt til generalmajor og havde under felttoget i Båhus Len 1788 ført 2. feltbrigade; 1802 blev han generalløjtnant og 1806 Ridder af Dannebrog. Under krigen med Sverige 1808-09 kommanderede han en brigade, der dækkede grænsen mod Jämtland, men deltog dog ikke i toget til Frøsøen 1809. Efter general Georg Frederik von Krogh blev Schmettow i 1814 kommanderende general nordenfjelds og samme år virkelig general.