Parvus hade träffat Lenin privat i Schweiz 1915. Vad de diskuterade har aldrig avslöjats. Men Parvus med sina förbindelser i Berlin medverkade aktivt till att Lenin och hans medarbetare kunde resa i plomberade järnvägsvagnar genom krigets Tyskland och via Danmark och Sverige till Sankt Petersburg våren 1917, när februarirevolutionen tvingat tsaren att abdikera. Fast när Parvus ville återvända till Ryssland efter oktoberrevolutionen blev det nej från Lenin, som deklarerade att "revolutionens sak inte skall solkas av smutsiga händer". Lenin önskar inte, att han kommer till Sovjetunionen, och förbjuder hans inresa. Parvus blir rasande, och i ett hysteriskt sammanbrott vänder han sitt hat och energi mot allt det, han tidigare har kämpat för; Lenin och bolsjevismen. Han vill att Sovjetunionen ska förstöras. Bolsjevismen ska förstöras, då han nu ser den som en rysk pervertering av socialism. Det socialdemokratiska Europa ska förenas mot den ryska faran, som han själv har varit med om att bygga upp, men ingen lyssnar på honom längre. Han är inte nyttig för något land eller politisk rörelse. Han lämnar Danmark år 1918 och bosätter sig i Schweiz, full av hat och bitterhet. Han dör av en hjärtinfarkt i sin villa i Schwanenwerder, en förort till Berlin, 1924, samma år som Lenin. Han dör som mångmiljonär, men efterlämnar ingenting förutom ett kostbart hus fyllt med dyra möbler. Hans förmögenhet är det ingen som kan hitta. Före sin död brände han sitt arkiv.