Moderní píšťalka pochází z Britských ostrovů, zejména z Anglie, neboť právě v anglických továrnách vyráběl Robert Clarke tyto píšťalky ve velkém, v letech 1840–1889 v Manchesteru a později ve městě New Moston. Kolem roku 1900 je bylo možné zakoupit také jako „flažolety Clarke London“ či „flažolety Clarke“. Prstoklad irské píšťalky je podobný „jednoduchému prstokladu irské příčné flétny“ se šesti otvory („jednoduchý“ ve srovnání se složitějšími flétnami s prstokladem podle Boehma). Diatonický systém ladění o šesti otvorech, který se využívá i u barokních fléten, byl dozajista dobře známý již před tím, než začal Robert Clarke vyrábět své irské píšťalky. První píšťalka vyrobená Clarkem, zvaná Meg, byla laděná v tónině vysokého A a později i v dalších tóninách vyžadovaných viktoriánskou salonní hudbou. Clarke své píšťalky dokonce uvedl na Světové výstavě roku 1851. Způsobem, kterým vytváří tón, je irská píšťalka Clarke podobná píšťalám varhan. Zploštělá trubka na jednom konci tvoří okraj zobcového náustku a obvykle se vyrábí z válcovaného cínu nebo mosazi. Sériově vyráběné irské píšťalky se dostaly na trh v roce 1840, a jelikož byly relativně cenově dostupné, byly také poměrně dost rozšířené.