Utstillingene blei en årlig og populær foreteelse. Foreningas medlemstall økte til rundt 600, og myndighetene viste den tillit som høringsinstans i ei rekke saker. På Indredepartementets forespørsel tok foreninga ansvaret for norsk representasjon på Verdensutstillinga i London i 1851. Deltakelsen blei riktig nok liten, en presentasjon av norsk treskjærerkunst og av slepne porfyrgjenstander, men et frø var sådd, og ved utstillinga i Paris i 1855 var det 122 norske deltakere, hvorav tretten fikk medaljer. Også ved seinere utstillinger var Den tekniske Forening medansvarlig og ikke minst en heftig og suksessrik lobbyist for statlige bevilgninger til deltakelse.