През 1688 г., когато започва Деветгодишната война, той вече е на 32 години. Достигнал е чин бригадир в жандармерията (особен род „доброволни“ войски). Първата битка, в която е споменат, е при Фльорюс през 1690 г. Там е ранен още при първоначалния артилерийски обстрел. През 1693 г. става „маршал дьо камп“ (генерал-майор) – официалното му влизане във висшето командване. Служи под командата на маршал дьо Люксамбур при Неервинден, както и по време на обсадата на Шарлероа. Две години по-късно е заедно с армията на Буфлер край река Маас (Мьоз). През 1696 г. като благодарност за службата му кралят му отпуска пенсия и го изпраща в Италия. Генералът за първи път поема самостоятелна операция, като обсажда крепостта Кресчентино. Постигането на мир със Савойското херцогство слага край на ефективните военни действия в Италия.