Затим Пирц одлази на турнеју по Југославији на којој је одиграо велики број симултанки. У Сплиту игра меч са Трифуновићем и побеђује 3½:2½ (+1 =5 -0). На божићном турниру у Хејстингсу осваја другу награду иза Флора, а испред Султана Кана и Штајнера. У Моравској Острави (Чехословачка, данас Чешка) у лето 1933. године доживљава неуспех, пошто је на турниру средње јачине један од последњих. На малом јубиларном турниру Мариборског шах-клуба први је у друштву са Штајнером, у Ујпешту 1934. године на великом међународном турниру је други, пола бода иза Лилиентала, али су га сматрали „моралним победником“, што је представљало велики успех: претекао је многе величине, од млађих Флора, Елисказеса и Шталберга, а од старијих Гринфелда, Видмара и Тартаковера. Тај успех донео му је 1935. године позив за Москву, на један од највећих турира икада организованих. Међутим, Пирц је тамо играо болестан и у тако јакој конкуренцији заузео једно од последњих места.