После неколико година борби, чешки престо је добио Јован Луксембуршки (1310—1346). Овај владар је постао идеал витештва, учествовао је у многим ратовима у Италији, Француској, Пруској, Пољској и Немачкој. Његови многобројни походи су финансијски исцрпли Чешку, а краљева незаинтересованост за управљање земљом је знатно повећала моћ племства, али и анархију у земљи. Краљ је био савезник Тевтонског реда и помагао крсташке походе против паганске Литванија, али је у савезу са Немцима, нападао и Пољску. Мада није успео да спречи обнову Пољске краљевине под Владиславом Локјетеком (1320—1333), као последица чешких напада, један део Мазовије и већина шлеских војводстава је признала врховну власт Јована Луксемуршког. Краљ Јован је погинуо у бици код Кресија, а тврди се како је његов мото "-{Ich dien}-" ("Служим") и три нојева пера из грба преузет од стране енглеског принца као нова девиза и грб принчева од Велса. Наследио га је Карло IV.