Британска Краљевска морнарица је 1708., у време Рата за шпанско наслеђе, освојила Менорку, и оно је било у британској власти. Под гувернером генерала Ричарда Кејна, главни град се преселио у Маон, и у градској луци је установљена поморска база. За време Седмогодишњег рата Британци нису успели да се одупру француској опсади Менорке, 20. маја 1756. који су увели ванредно стање и погубили адмирала Џона Бинга. Ово војно ангажовање, Битка за Мајорку, означила је преокрет у Седмогодишњем рату на територији Европе. Упркос пораза, Британци су и даље пружали отпор у Маону, али су коначно били принуђени да капитулирају под часним условима, укључујући слободан повратак у Британију, јуна исте године. Споразумом из Париза (1763), међутим, британска владавина је обновљена, јер су Британци и њихови савезници превладали у рату. За време Америчког рата за независност, Британци су поново поражени од уједињених француских и шпанских снага, који су освојили острво после дуготрајне опсаде тврђаве Ст. Филип 5. фебруара, 1782. Британци су још једном освојили Менорку 1798. за време Француских револуционарних ратова, али је Споразумом из Амјена из 1802. она коначно прешла у шпанске руке. Британску утицај још је видљив у локалној архитектури на енглеским прозорима на зградама.