Учествовао је у ослобађању Вирпазара и у борби код Брајића као војник Радомирско-партизанског одреда. Са Ловћенским одредом борио се у Пљеваљској бици где је и рањен. Када је формирана Прва пролетерска бригада 21. децембра 1941. године постао је командир 1. чете 1. батаљона. Учествовао је у великом броју борби: код Видрића, Округлице, маршевима преко Романије и Игмана, нападу на железничку станицу Жепче и у борби на Улог и Жупу.Ђоко је погинуо 9. маја 1942. године после борби против четника Павла Ђуришића на Вечериновцу у близини Мојковца.