Друга важна последица у култури Грчке јесте оснивање градова-држава, тј. полиса, који ће представљати основни начин државне, војне и управне организације у класичном добу Грчке, и чији се заметак препознаје у доба геометријског стила. Пред крај геометријског периода Грци се почињу све више бавити земљорадњом, а за то је било важно поседовати земљу, јер се то налази у основи полисног организовања. То се прати у две археолошке димензије: прво, крајем геометријског периода почињу се појављивати гробови у којима је похрањен материјал по коме се може видети припадност покојника одређеном сталежу у заједници; и друго, заједнице се на један сложенији и симболичан начин међусобно повезују. Наиме, пронађени су остаци архитектонских објеката, највероватније светилишта који су делови култа хероја, и то хомерских. Типичан и најстарији познати пример је Лефканди. За изградњу таквих светилишта бирају се места где заиста постоје гробови ратника из микенског периода, који су можда могли бити сматрани учесницима неког од ратова, па и тројанског рата. Ти споменици су на симболичан начин служили томе да се оствари веза са претходним становницима земље, са оним који је ту сахрањен.