Јачање Атине навело је Персију да се потпуно определи за помоћ Спартанцима. Спарта је добила на располагање огромне изворе новца. Истовремено се појављује војсковођа достојан Алкибијада – Лисандар. Тисаферн је смењен са функције сатрапа Лидије, а на његово место дошао је Кир Млађи, царев син. Лисандар је успео да се спријатељи са Киром. Године 407. п. н. е. Алкибијад није предузимао никакве походе. Следеће године доживео је пораз код Нотија. Он није био велики, али је значајно угрозио Алкибијадов углед међу Атињанима. Алкибијад је оптужен за сарадњу са Тисаферном. Заплашен, Алкибијад поново напусти Атину и побеже у Тракију. Био је то његов коначан раскид са Атином. Исте године спартански ефори, незадовољни Лисандеровим самовољним акцијама, опозвали су великог војсковођу. Лисандар је замењен Каликратидом. Каликратида је доживео велики пораз од атинских стратега у бици код Аргинуса. Победом код Аргинуса, Атињани поново успоставише хегемонију на мору. Била је то највећа атинска победа у другој половини рата. Спартанске понуде за мир поново су одбијене. Међутим, Атињане задеси бура у којој је страдало 25 бродова са посадом. Стратези их нису сахранили по атинским обичајима због чега им је у Атини суђено. Сви су осуђени на смрт.