A partir del 1635 comença un augment important dels opositors al rei espanyol. Tots reclamen la restauració de la independència, contesten els mètodes del rei i la imposició de tributs més forts per pagar-se les guerres. L'any 1637 esclata la revolta a Évora (al sud de Portugal), raó per la qual la Revolta de Manuelinho també porta el nom d'Alteracions d'Èvora. És una revolta purament popular però que aviat acaba per tenir suport de la classe alta. Un grup de 40 nobles portuguesos, més coneguts com a Conjurats, decideix unir-se als sollevats i organitzar una revolució que permeti la restauració de la independència. Proclamen a Joan de Bragança nou rei de Portugal l'any 1580 i organitzen els esdeveniments que acabaran per tenir lloc finalment el dia 1 de desembre del 1640. Durant la Revolta de Manuelinho es van distribuir pancartes entre la població portuguesa on s'apel·lava a la revolta. Es crema la casa del corregidor i per tal d'evitar que el fidels al rei castellà identifiquin les pancartes, aquestes se signen amb el nom de Manuelinho. Mentrestant, el nou rei Felip III, exigeix als portuguesos d'anar a revoltar-se en contra dels catalans durant la Guerra dels Segadors. El poble no ho accepta i l'1 de desembre del 1640 tot està preparat a Portugal per començar la Guerra de Restauració portuguesa. El regne d'Espanya es troba llavors en ple conflicte: bascs, catalans, portuguesos... el poble s'ha sollevat. Finalment Portugal aconsegueix restaurar la corona portuguesa. Seran els únics atès que Catalunya veurà com se li imposa una desfeta ni desitjada ni acceptada.