У березні 1938 року Австрія була об'єднана з нацистською Німеччиною. Репресії відомих антифашистів ставали все більш систематичними. У тому ж місяці Штурм була знову арештована, на цей раз гестапо . У червні 1938 року її помістили в концентраційний табір Ліхтенбург в центральній Німеччині, між Лейпцигом і Берліном. Вона хворіла, але одужала, і створила невелику групу ремонтників - так звану «Штурм-колону», яка займалася ремонтом табірного обладнання, чим заслужила особливе ставлення з боку охоронців, які дозволяли проходити для термінового ремонту в різні частини табору, а ув'язнені користувалися нагодою, щоб вкрасти їжу . Менше року потому, в травні 1939 року, концтабір Ліхтенбург був закритий, жінок-ув'язнених перевели в концентраційний табір Равенсбрюк, на північ від Берліна. Нечисленні відомості з джерел дозволяють припустити, що Штурм була зламана системою. Її характеризували як «австрійську комуністку і майстра на всі руки, здатну вчити інших, як будувати паркани, забивати цвяхи і ламати замки», а потім, трохи несподівано, «вести дискусії про роман Л. М. Толстого" Війна і мир "... в задній частині блоку 13. ... [книга] викликала огиду, оскільки Ханна знайшла її в туалеті» . У Равенсбрюк вона продовжувала керувати «Штурм-колоною» і вважалася керівництвом «надійним в'язнем». У 1941 році її направили як домашню прислугу до Вальтера Зонтага, табірному лікаря. Пізніше Штурм згадувала, як при ній Зонтаг бив свою дружину, будучи надто п'яним, щоб помітити або вважати важливою присутність сторонніх .