Eckart höll ett känt anförande på ett partimöte den 14 augusti 1919. Snart därefter, 12 september 1919, kom Hitler för första gången dit, som utsänd spion. Hitler gillade partiets hållning i mycket och gick med som medlem och fick själv tala 16 oktober samma år och kom Eckart nära. Under de kommande åren utövade han sedan ett betydande inflytande över Hitlers politiska tänkande, som en mentor. Eckart antas ha etablerat begreppet Tredje riket ("das Dritte Reich") i partiet redan 1919, möjligen influerad av Ibsen, bara något innan Arthur Moeller van den Bruck gav ut sin bok "Das Dritte Reich" 1923. Han blev den förste att kalla Hitler för sin "Führer" 1921, likt dem som följde nationalisten Georg von Schönerer. Även Eckart fängslades efter Ölkällarkuppen 1923, men släpptes snart på grund av sviktande hälsa; han var morfinist. Dödsorsaken blev hjärtinfarkt, sannolikt vållad av morfinmissbruket. Hitler dedicerade andra delen av "Mein Kampf" till Eckart, och efter maktövertagandet uppkallades teatern Waldbühne 1936 efter honom ("Dietrich-Eckart-Freilichtbühne", "Dietrich Eckart-friluftsscenen"). Till Eckarts minne gav man också hans födelsestad Neumarkt in der Oberpfalz stadshederstiteln "Dietrich-Eckart-Stadt".