I de första av sina filmer skådespelade hon själv. Notari skrev inledningsvis flera filmer som anknöt till nyhetshändelser, bland annat Italiens involvering i Tripoliskriget 1912. I senare filmer gjorde flera hon melodramer som fokuserade på stadsliv och kriminalitet. Hon filmatiserade även böcker, t.ex. av Carolina Invernizio, och ibland hämtade hon inspiration från folksånger och sägner. Många av hennes filmer har gått förlorade men några av de mer uppmärksammade filmerna hon gjorde var "Il nano rosso" från 1917 som baserar sig på en bok av Invernizio och "Piange Pierrot" från 1924 som baserar sig på en sång av Cesare Andrea Bixio. Filmernas popularitet var störst i Neapel men hon uppskattades även i andra delar av Italien och filmerna togs även till USA där Dora Films så småningom öppnade ett kontor i New York. Censur och politiska påtryckningar från facismen ledde till att Dora Film la ner 1930. Efter nedläggningen fortsatte Elvira Notari att ägna sig åt film genom arbete med en skådespelarskola i Neapel.