Helyt álltak az ország védelmében, például a tatárjárás idején, amikor a muhi csatában erősen részt vettek, és a menekülő királyt ők kísérték Dalmáciába. Egy kivétellel: 1247-ben IV. Bélától hűbérbe kapták meg a szörényi bánságot, az Oltig terjedő területeket és Kunország egy részét. A király azt várta, hogy kiváló tapasztalataikat hasznosítva vesznek részt a védelmi rendszer kiépítésében, de ők ezt nem teljesítették, és a területről rövid idő után kivonultak - nem tudni, hogy miért. A rend az Anjou-kat támogatta: az 1312-es rozgonyi csatában döntő szerepük volt Károly Róbert győzelmében. Luxemburgi Zsigmonddal már kevésbé volt jó a viszonyuk.