Године 1848. Ереглијев угљени базен (који се данас назива ) био је пресликан и тражен од стране султана Абдулмејида ( ), који га је касније даo у закуп, углавном страним трговцима. Први купац турске индустрије угља била је Османска морнарица . Међутим, током кримског рата (Crimean War) средином 1850-их, производњом су управљали савезници Отоманског царства, британска краљевска морнарица (British Royal Navy), а производња се повећавала увозом рударске механизације и обучавањем турских рудара. До 1875. године Османска морнарица постала је трећа по величини у свету и ширење рудника привлачило је раднике ван тог подручја, упркос опасним условима.