О доласку панхиперсеваста Јована у Србију највише података оставља Јован Кантакузин. Како је оснивач династије Палеолога наменио Солун Јовановом оцу Константину, панхиперсеваст је сматрао да полаже права на те поседе. Користећи се ратом двојице Андроника, Јован је настојао да закључи савез са двојицом синова Теодора Метохита: Димитријем Анђелом (заповедником Струмице) и Михаилом Ласкарисем (заповедником Мелника). Њихова писма упућена Јовану пале су у руке млађег Андроника, те је завера откривена. Јован је принуђен да бежи из Цариграда. Без подршке Византије, Јован је побегао на двор српског краља и заједно са њим је пустошио околне византијске области не успевајући да им наметне своју власт. Умирио се када је добио титулу кесара, а убрзо је и умро. Јован је сем Марије имао и сина. Његово име није познато, а погинуо је у борби против Бугара код Русокастра 1332. године.