Спартанско-персијски рат вођен је од 400. до 392. године п. н. е. између Ахеменидског царства са једне и Спарте са друге стране. Након победе у Пелопонеском рату, Спарта је успоставила своју хегемонију. Помоћ у рату са Атињанима пружао им је лидијски сатрап Кир Млађи који 401. године п. н. е. покреће поход против ахеменидског цара Артаксеркса. Учешће Грка у походу узрок је избијања рата. Године 396. спартански краљ Агесилај преузима команду над грчком војском и наноси осетне поразе сатрапима Лидије и Фригије. Персијанци подстичу побуну против хегемоније Спарте у Грчкој изазивајући избијање Коринтског рата. Спарта се показала неспособном за борбу против устаника због чега се упустила у дипломатске преговоре у којима се истакао Анталкида. Персија мења политику и подржавајући Спарту изазива слом атинске моћи након чега је Хеленима наметнула Царски мир.