За Ђоку Јованића, као команданта, нарочито су биле тешке борбе у Дрвару и сламање немачког десанта, којим је Хитлер хтео да уништи Врховни штаб НОВЈ и маршала Тита, 25. маја 1944. године. Затим сталне борбе са елитним немачким и другим непријатељским јединицама кроз Босну и Црну Гору, посебно на Дурмитору (лето 1944), у западној Србији и око Београда (октобра 1944), око Шида и у Босутским шумама (јануар–март 1945), око Врбање, пресецање одступнице немачке армије „Е“, на реци Илови, око Чазмине (април–мај 1945) и друго. Као командант одликовао се смислом за маневарско ратовање, смелим замислима, иницијативом и великом борбеношћу.