A nacionalista diktatúra elhatalmasodásával az 1980-as években az Irodalmi Kör is a szigorúan ellenőrzött szellemi fórumok sorába kerül. Egyedül a sajtó és a nagyváradi színház látogatásai szolgáltattak alkalmat a lakosság kétharmadát jelentő magyarság anyanyelvi kultúrájának ápolására. Az 1989-es decemberi fordulatot a lakosság kitörő lelkesedéssel fogadta. December 22-én este az ifjúság a lyukas román trikolórt a diktatúra alatt is a helyén maradt Kossuth-szobor bronzalakjának kezébe illesztette, és körülötte tüntetett a demokrácia mellett. Már december 29-én megalakult az RMDSZ helyi szervezete, és magyar polgármestert választottak. 1990. február 23-án újraindult a "Szalontai Lapok", amely szerkesztőségében a helyi magyar értelmiséget (Balogh Árpád, Dánielisz Endre, Fazekas Tibor, Polyánki Sándor, Székely Ernő, Tódor Albert) képviselte. A lap azonban papír- és nyomdagondok miatt a május 30-i számmal megszűnt, s csak évekkel később történt kísérlet új lapok: a helyi hivatalos "Szalontai Krónika", a "Szalontai Napló" (1994-97), a "Szalontai Újság" (1994) és az ebtenyésztők lapja, az "Ebadta" (1993-94), valamint a "Hanta" c. diáklap (1992) meggyökereztetésére – változó sikerrel.