Fastlandsspærringen var Napoleons svar på en den blokade af de franske havne, som Storbritannien havde indført. Derfor var det vanskeligt for Napoleon at sikre sig, at der ikke foregik handel med Storbritannien. Den egentlige anledning var dog det franske nederlag i Slaget ved Trafalgar den 21. oktober 1805, som medførte, at Napoleon måtte opgive sin planer om at invadere Storbritannien og betød, at kommende slag måtte udkæmpes på kontinentet. For helt at forhindre Storbritanniens handel med kontinentet forbød Napoleon handel med varer til og fra De Britiske Øer. Britiske varer blev beslaglagt i de områder, som blev kontrolleret af Frankrig, britiske købmænd på kontinentet blev forfulgt af politiet. I slutningen af 1807 udvidede Napoleon fastlandsspærringen til også at omfatte neutral skibsfart, hvad der påvirkede den store dansk/norske handelsflåde. Yderligere gradvise skærpelser fulgte. Med dekretet fra Trianon den 5. august 1810 pålagde Napoleon alle importerede varer en importtold på 50 % – uanset deres oprindelsesland.