De allierede valgte Salomonøerne, som var et britisk protektorat, og nærmere bestemt de sydlige øer Guadalcanal, Tulagi og Floridaøerne som deres første mål. Kejserriget Japans flåde havde besat Tulagi i maj 1942 og havde bygget en base for flyvebåde ved øen. De allieredes bekymring voksede, da den japanske flåde i begyndelsen af juli 1942 begyndte at bygge en stor flyveplads ved Lunga Point på den nærliggende Guadalcanal. Fra denne flyveplads ville langtrækkende japanske bombefly kunne true søvejen mellem den amerikanske vestkyst og østkysten af Australien. I august 1942 var der omkring 900 japanske marinesoldater på Tulagi og de omkringliggende øer og 2.800 mand (hvoraf 2.200 var koreanske tvangsarbejdere og japanske specialister) på Guadalcanal. Disse baser kunne beskytte Japans store base i Rabaul, true de amerikanske forsyningslinjer og fungere som opmarchområde for en offensiv mod Fiji, Ny Kaledonien og Samoa ("Operation FS"). Japanerne planlagde at stationere 45 jagerfly og 60 bombefly på Guadalcanal. I den overordnede strategi for 1942 kunne disse fly give luftdækning for japanske flådestyrker, som trængte længere ind i det sydlige Stillehav.