Under det tredje korstog år 1293 mødte den svenske korsfarerhær under Torkel Knutssons ledelse ingen større modstand, da de svenske styrker erobrede det vestre Karelen. For at sikre den nyvundne position lod marsken det befæstede Vyborg opføre på en holm i det smalle indløb til Suomenvedenpohja, hvor floden Vuoksens nedre arm udmundede, og fik således kontrol over karelernes gamle vandvej fra den Finske Bugt til Ladoga. Han imidlerid ikke tilfreds med erobringen, men ønskede kontrollen over floden Vuoksens øvre arm, hvor flode udmunder i søen Ladoga og hvor Korela lå. Korela var befæstet og tjente som et støttepunkt for novgorodernes magtstilling i Karelen. Korela blev indtaget med storm, men allerede i 1295 led den fåtallige svenske garnison nederlag overfor et overmægtigt russisk angreb fra Novgorod. Under Kexholms øverstbefalende Sigge Lake kæmpede svenskerne til sidste mand. Russerne forstærkede herefter fæstningsværkerne betydeligt, og der skulle gå næsten 300 år inden, at befæstningen på ny blev indtaget af svenskerne under Den nordiske 25-årskrig (1570-1595).