Savoyai Jenő ezért Pozsonyba sietett a felkelők leverésére, de hamarosan visszarendelték Bécsbe, innen a németországi csatatérre küldték, hogy a francia és a bajor csapatok egyesítését megakadályozza. Bajorországba sietett, ahol egyesült Marlborough herceg hadaival. 1704. augusztus 13-án vívták a szövetségesek Höchstädt és Blindheim (angolosan "Blenheim)" mellett azt a döntő csatát, amely megakasztotta a francia haderő előrenyomulását a Duna mentén, és Bajorországot a Habsburg császár hatalmába adta. Savoyai Jenő ezek után 1705 elején a déli csatatérre, Itáliába távozott. 1706. szeptember 7-én a császári, porosz és savoyai csapatok Savoyai Jenő vezénylete alatt hirtelen megtámadták és a torinói csatában megverték a francia hadat. A franciák teljesen kiszorultak Itáliából, és XIV. Lajos 1707. március 13-án kénytelen volt lemondani itáliai igényeiről (Nápoly kivételével).