Az ellenfélnek a koncentrálásból való kizökkentése érdekében a legmagasabb szinteken komoly szerepe van a játékosok közötti pszichológiai hadviselésnek is. Az 1972-es sakkvilágbajnokságon Fischer győzelmét Borisz Szpasszkij ellen a szakírók jelentős hányadban a Fischer által folytatott sikeres pszichológiai hadviselésnek tudják be. Nem voltak mentesek a pszichológiai fogásoktól a Kaszparov–Karpov, a Karpov–Korcsnoj világbajnoki döntők sem, de ide sorolhatjuk a 2006-os sakkvilágbajnokság Kramnyik–Topalov-mérkőzését is. Ez utóbbi miatt Topalovot később a FIDE Etikai Bizottsága el is marasztalta.