Іспанські війська на чолі із генералом Маріано Осоріо у відповідь рушили на Вальдівію з метою знищити патріотів. У боротьбі за незалежність Чилі, як і загалом усіх південноамериканських країн, найбільш активну участь брали креоли. Індіанці загалом не брали участі у бойових діях або ж підтримували роялістські сили. 1 жовтня 1814 року чилійська армія визволення на чолі з Хосе Міґелем Каррера та Бернардо О'Хіґґінсом була переможена військами іспанців, через що її керівники були змушені втекти до Аргентини. Період 1814—1817 років в історії Чилі називається періодом реконкісти. За допомогою аргентинського революціонера Хосе де Сан-Мартіна чилійцям вдалося зібрати нову армію проти іспанців. Ця армія невдовзі перейшла Анди і 12 лютого 1817 року розбила армію іспанців у битві при Чакабуко.