В 1898 році у Порше з'являється революційна ідея автомобіля з електроприводом. Він почав працювати над своїм проектом і невдовзі випустив дослідний зразок, який вийшов вдалим. Машина була компактною і швидкою — вона могла пересуватись з непоганою на той час швидкістю в 40 км/год, але при цьому — важкою. Значну частину ваги машини складали свинцеві акумуляторні батареї. Їх запас був невеликий — від однієї зарядки автомобіль міг їхати приблизно годину. Представивши свій автомобіль Лонеру він стає головним конструктором фірми «Lohner» і починає розробку більш перспективного автомобіля. Невдовзі такий був створений. Він отримав назву Lohner-Porsche, мав два електродвигуни потужністю 2, 5 к. с. кожен. Механічна трасмісія була відсутня, а електродвигуни розташовувались в невеликих маточинах передніх коліс — це був перший передньопривідний електромобіль. Крім того, машина не була цілком електричною — в ній був присутній бензиновий двигун, який повертав генератор. Генератор виробляв струм, який підживлювали акумулятори. Ті в свою чергу живили електродвигуни. Таким чином це була перша демонстрація гібридної силової установки, яка складалася з двигуна внутрішнього згорання, акумуляторів та електродвигунів. Ця розробка отримала Гран-прі Паризької всесвітньої виставки 1900 року. Лонер вважав цей зразок дуже вдалим, і залюбки їздив на ньому містом, проте Порше вважав проект незакінченим.