Провалите започват още на следващия месец. Италия напада Гърция, но търпи унизително поражение. Това принуждава Хитлер да започне войната на Балканите и се отразява на цялостната му военна стратегия, доколкото забавя с един месец предвиденото настъпление срещу СССР. В същото време военни действия започват и в северна Африка, между италианската Либия и британския Египет. След кратки успехи италианците са изтласкани и Хитлер отново и с крайно нежелание се налага да помага. Той изпраща един от най-добрите си генерали Ервин Ромел да спре англичаните. Тук сраженията се проточват до 1943 г., когато се провежда операция Торч – англо-американския десант в Мароко и Алжир. Скоро съюзническите войски стигат до Тунис и през юли се прехвърлят в Сицилия. Шокът в Италия е толкова голям, че режимът на Мусолини, който е изглеждал непоклатим, рухва като пясъчна кула. Начело на правителството застава Пиетро Бадолио, също фашист. Ситуацията изглежда катастрофална и Хитлер за пореден път се намесва – армията му окупира северна и централна Италия, освобождавайки арестувания Мусолини, докато кралят и новото правителство бягат при съюзниците на юг.