Първият опит на френско-британското командване за щурм на крепостта се проваля в началото на октомври, поради артилерийското надмощие на защитниците. Руските опити за разкъсване на обсадата обаче също се провалят вследствие от сраженията при Балаклава и Инкерман. Така френско-британското командване получава възможност да привлече значителни подкрепления. До февруари 1855 войските му набъбват до 120 000 бойци – почти двойно спрямо първоначалната численост. По това време то подема офанзива за овладяване на редутите, съоръжени от инженер-полковник Едуард Тотлебен пред основната линия от руски бастиони. Едномесечните усилия завършват без успех за нападателите.