בשנת 1909 מת רודולף, נסיך ליכטנשטיין, ואלפרד מונה במקומו לשר הטקס הקיסרי. בתוקף תפקידו מינה אלפרד בהסכמת הקיסר את גוסטב מאהלר, לתפקיד מנצח אופרת החצר המלכותית. כמו כן, אלפרד אשר היה אויב מושבע של פרנץ פרדיננד, ארכידוכס אוסטריה, ניצח על שלל השפלות קטנוניות כנגד פרנץ פרדיננד ואשתו סופיה, דוכסית הוהנברג, ובמקביל דאג לשמירה קפדנית של פרוטוקול הטקסים, וגרם לכך שאסור היה כמעט להכיר בקיומה של סופיה. בני אצולה רבים לא יכלו לארח אותה בטירותיהם, ונאסר עליה להשתתף באירועים רשמיים לצד בעלה. לאחר רצח בני הזוג בסרייבו ביוני 1914 דאג אלפרד שגם במותם לא יימלטו בני הזוג מכללי החצר הנוקשים; ארונו של פרנץ פרדיננד היה גדול באופן ניכר מארונה של סופיה, והוצב על כן גבוה יותר. לקציני צבא נאסר להצדיע כאשר עברו על פניהם המרכבות שנשאו את הארונות. פרנץ פרדיננד ידע שלסופיה לא יינתן להיקבר בקריפטה הקיסרית בווינה לצדו, ולפיכך שניהם ביקשו לפני מותם להיקבר באחת המצודות האהובות עליהם בעיר ארסטטן בדרום אוסטריה. כמו כן דאג אלפרד גם להשפלת שלושת היתומים שלהם. הוא דאג שייאסר עליהם להשתתף בלוויה, ואף ניסה לאלץ אותם לשלם את העלות שלה מכספי הירושה שלהם.