לאחר תבוסת בולגריה במלחמת העולם הראשונה נחתם חוזה ניי ובמסגרתו נקרעו מהממלכה שטחי תראקיה היוונית, מקדוניה הווארדארית ודרום דוברוג'ה. הממלכה נאלצה לשלם פיצויי עתק וצבאה צומצם לכדי ז'נדרמריה. אלפי קצינים נפלטו מהצבא וחלקם כגון הגנרל פנצ'ו זלאטב והקולונלים קימון גאורגייב ודמיאן ולצ'ב הקימו את "הליגה הצבאית". חלק מחברי הליגה היו אנטי מלוכנים דה פקטו וחלקם כגון הגנרל זלאטב החזיקו בעמדות פרגמטיות ושירתו מעת לעת גם את בית המלוכה. ב-1923 נטלו חברי הליגה הצבאית חלק בהפיכה שהובילה להדחתו ולרציחתו של ראש ממשלת בולגריה אלכסנדר סטמבוליסקי. בהמשך אותה השנה, בעת ניסיון ההפיכה של הקומוניסטים תמך חלק נכבד מחברי הליגה בשלטון המלוכני. במהלך תקופת כהונתו של אלכסנדר צאנקוב כראש הממשלה ולאחר הפיגוע בכנסיית סווטה נדליה היו רבים מחברי הליגה הצבאית חברים במיליציות שתקפו ורצחו אישים מחוגי השמאל הפוליטי בבולגריה.