Leta 1440 je v Litvi prišlo do umora strogega kneza Sigismunda Kęstutaitisa in v Vilno je bil poslan trinastletni princ Kazimir, da bi kot kraljevi namestnik vladal v imenu svojega brata Vladislava III. A litvanski velikaši so ravnali po svoje; Kazimirja so povzdignili v velikega kneza in pretrgali personalno unijo s Poljsko. Ker je ravnokar umrl tudi ogrski kralj Albreht Habsburški, je škof Oleśnicki dal prednost ponovni zvezi z Ogrsko. Tudi Ogrska, vse bolj ogrožena od Turkov, je potrebovala močno zavezništvo. Tako je leta 1440 prišlo v Budi, kljub odporu habsburške stranke, do Vladislavovega kronanja za ogrskega kralja Vladislava I. Mladi kralj se je pridružil diplomatskim in vojaškim načrtom protiturške koalicije papeža Evgena IV. Leta 1443 je izbojeval sijajno zmago proti Turkom na bolgarskem ozemlju, naslednje leto pa je padel, skupaj s številnimi poljskimi in ogrskimi knezi, v slabo pripravljeni bitki pri Varni. Ta poraz je zapečatil usodo balkanskih Slovanov in približal turško nevarnost srednji Evropi.