הרפובליקה העממית של הונגריה ("Magyar Népköztársaság") הייתה שם המדינה הרשמי של הונגריה משנת 1949 עד 1989 בתקופת הקומוניזם בהנחיית ברית המועצות. בעקבות הכיבוש הסובייטי בהונגריה לאחר מלחמת העולם השנייה הקימו הסובייטים מערכת משטרתית שרדפה את האופוזיציה באמצעות כוח ישיר ותעמולה, בתקווה שזה יוביל לניצחון קומוניסטי בבחירות של 1946. למרות המאמצים הללו, המפלגה הקומוניסטית ההונגרית הגיעה למקום השלישי בבחירות, מה שהניע את הסובייטים לכפות ישירות ממשלת בובות בשנה שלאחר מכן. השנים הבאות הוקדשו לביסוס הכוח, תוך שימוש במשטרה החשאית ההונגרית לדיכוי האופוזיציה הפוליטית באמצעות הפחדה, האשמות שווא, כליאה ועינויים. הדיכוי הגרוע ביותר היה תחת שלטונו של מתיאש ראקושי. בעיצומו של שלטונו פיתח ראקושי פולחן אישיות חזק. Rákosi, המכונה "הרוצח הקירח", חיקה תוכניות פוליטיות וכלכליות סטליניסטיות, וכתוצאה מכך הונגריה חוותה את אחת הדיקטטורות הקשות באירופה. הוא תיאר את עצמו כ"תלמידו ההונגרי הטוב ביותר של סטלין" ו"תלמידו הטוב של סטלין". לאחר ש"הנאום הסודי" של ניקיטה חרושצ'וב הוקיע את פולחן אישיותו של סטלין, ראקושי הודח בסופו של דבר מהשלטון והוחלף על ידי הרפורמיסט אימרה נוג', שניסה להוציא את הונגריה מהגוש הסובייטי. זה הוביל למהפכה ההונגרית של 1956, שנמחצה באכזריות על ידי הסובייטים. לאחר דיכוי המהפכה, מינו הסובייטים את יאנוש קאדאר כמנהיג הונגריה. לאחר תקופה ראשונה של דיכוי נגד המהפכנים, יישם קאדאר צורה מתונה יותר של קומוניזם, שכונתה "קומוניזם גולאש". הוא שלט עד 1988, אז הורחק מהשלטון רגע לפני "המהפכה" שסיימה את הקומוניזם בהונגריה.