Težko prehodno območje je zgodovinsko znano predvsem kot naravna ovira, ki je preprečevala premike vojsk in predstavljala glavno pregrado med Nemškim cesarstvom in Ruskim imperijem. S tem je začrtalo dve od treh glavnih poti invazij iz Evrope v Rusijo: severno proti Moskvi in južno proti Ukrajini ter Krimu (tretja je vodila ob baltski obali proti Sankt Peterburgu). Tu se je ustavila Brusilova ofenziva med prvo svetovno vojno, med drugo svetovno vojno pa je razdelilo vzhodno fronto na dva glavna dela. Po porazu Rdeče armade med nemško invazijo leta 1941 so ostanki armade ušli v močvirja in vzpostavili zagrizeno odporniško gibanje, ki ga je sovjetska propaganda intenzivno slavila, a njegov strateški pomen ni bil tako bistven.