Живучи і працюючи в Одесі, Василь Таїров палко любив батьківщину. Так, в розпал першої світової війни, взимку 1916 року в Одесі, за ідеєю винороба, було оголошено підписку на журнал «Вірмени і війна», присвячений питанням вірменського життя у місті. Окрім нього у журналі відзначилася велика група відомих російських та вірменських письменників: Максим Горький, Ованес Туманян, Іван Бунін, Маріетта Шагінян, Олександр Ширванзаде, Леонід Андрєєв. У той же час було організовано Вірменський Комітет, головою якого був Василь Єгорович. Діяльність комітету була спрямована на надання допомоги біженцям, сиротам та добровольчим загонам. Вважається, що за сумою пожертв Одеський Вірменський Комітет займав перше місце на всьому півдні Російської імперії. За допомогою науковця була відкрита спеціальна швейна майстерня, в якій працювали місцеві вірменки. Зшиту ними білизну і одяг роздавали біженцям, а також відправляли у Тбілісі та Ечміадзин, де скупчилася основна група біженців. Через два з половиною роки Таїров робить спробу створити Одеське вірменське видавниче товариство зі своїм друкованим органом — тижневиком «Вісник Вірменії». Перші номери вийшли незадовго до окупації міста більшовиками. А в квітні 1919 року в Одесі вийшов складений Таїровим збірник під назвою «Вірменія в поетичних присвятах».