Єшільчам постраждав через поширення телебачення та широке політичне насильство наприкінці 1970-х. Після турецького перевороту 1980 року виробництво фільмів повністю припинилося. Однак Єшільчам пожвавився з 2002 року, створивши такі критично відомі фільми, як "Узак" ( Гран-прі (Каннський кінофестиваль), 2003 ), "Бабам ве-Оглум" ( "Мій батько і мій син" ) та "Пропаганда" .