Обставини створення «Сусанни», а також її перебування упродовж понад ста років з моменту написання, залишаються нез'ясованими. Першим офіційно задокументованим власником став колекціонер з Антверпена — Снеєрс (). 23 травня 1758 року він продав картину на аукціоні в Антверпені (лот номер 1008). Новим власником став покупець голландського чи бельгійського походження Фіренс (), який придбав її за 157 гульденів. Того ж року твір був проданий голландському політику, секретарю . Він володів картиною до самої смерті 2 листопада 1767 року. Згідно з його заповітом «Сусанну» мали продати на аукціоні, що мав відбутися 18 травня 1768 року в Гаазі. Однак, за невідомих обставин картину викупили до 1 березня 1768 року. Новим власником, що придбав її за 50 000 гульденів, став принц Оранський-Нассау, штатгальтер Нідерландів — Вільгельм V Оранський. Під час його володіння картина в різний час бувала в Гаазі, Апельдорні, Леувардені. Останнім місцем перебування «Сусанни» став родинний замок у місті Діц. В 1795 році окупували війська Першої французької республіки. Разом з іншими речами картину вивезли до Парижа, де вона потрапила в музей Наполеона. Ця обставина стала відомою завдяки інвентарним відомостям, складеним експертним комісаром музею Лувр , який описав музейний експонат № 147, як «конфіскований французами в 1795 році». Після зречення Наполеона в 1815 році «Сусанну» повернули королівській родині Нідерландів і вона стала частиною приватної колекції короля Вільгельма I. З 1816 року картина перебувала в , розташованій у будівлі Державного казначейства та бібліотеки Мауріцгейс. Після того, як у 1822 році приміщення будівлі повністю було передано під музей, «Сусанна» стала частиною його фондів.