Тринаеста далматинска бригада се након борби на Корчули пребацила на Вис, а одатле у јануару 1944. на копно, у северну Далмацију, где је привремено дејствовала са 19. дивизијом. Крајем јануара 1944. ушла је у састав 9. дивизије. Првих месеци 1944. водила је борбе на подручју Босанског Грахова и Ливна и у Цетинској долини. За време немачког десанта на Дрвар успешно се борила против Немаца и четника код Босанског Грахова, Пеуља и Тичева где је у садејству са 4 (сплитском) бригадом спречила Немце да се преко Пеуља пробију на Тичево. У јулу се успешно борила са четницима у Голубићу и Стрмици и учествовала у нападу на Врлику, а у августу се са целом. 9. дивизијом пребацила у Лику, где је дејствовала на комуникацији Острић — Србски Кланац. Крајем августа учествовала је у нападу на Грачац. Почетком септембра извела је успешан напад на немачку колону на комуникацији Книн — Бихаћ, а 13. септембра истакла се у нападу на Доњи Лапац. У октобру је учесвовала у ослобођењу Ливна и чишћењу усташа на подручју Посушја и Широког Бријега, а у фебруару 1945. у мостарској операцији. Због увођења тројне формацје у Југословенској армији расформирана је 15. марта 1945, а њеним људством попуњене су бригаде 9. дивизије.