Након успона НСДАП-а у Немачкој, странка је почела да своје идеје прилагођава нацистичкима усвајајући антисемитизам и секуларне ставове. Од Немаца су добијали и финансијску помоћ, али истодобно су слабиле везе са Црквом, углавном због незадовољства бискупа новом политиком. Након немачке инвазије на Белгију 1940. године један део рексиста се укључио у покрет отпора незадовољан нацистичком антиклерикалном и антисемитском политиком, но већина је сарађивала с окупатором којег је видела као савезника у борби против комунизма. У уској вези с рексизмом биле су и белгијске СС-формације "-{Wallonien}-" и "-{Langemarck}-" које су почетком Операције Барбароса послале 25.000 и 15.000 добровољаца на Источни фронт.