ב-2 בספטמבר 2004, התקבלה החלטת האו"ם 1559 של מועצת הביטחון של האו"ם אשר קראה לכיבוד ריבונותה של לבנון והפקדת הסמכות הבלעדית של הממשלה בכל חלקי המדינה תוך נסיגתם של כוחות זרים במדינה ופירוקן של המיליציות השונות במדינה. ההחלטה התקבלה לאור המאבק המתמשך של הממשלה הלבנונית למזער ואף לסיים את השליטה וההגמוניה הסורית בשטחי המדינה, אותו הובילה ממשלת לבנון בראשותו של ראש הממשלה לשעבר רפיק אל-חרירי. תקופה קצרה לאחר התפטרותו של חרירי מראשות הממשלה, לאור המשבר הפוליטי סביב הארכת כהונתו של הנשיא לאחוד (אשר היה בעל קרבה פוליטית לשלטון בדמשק), הוא נרצח ב-14 בפברואר 2005 כשמכונית תופת התפוצצה ליד שיירתו. הרצח עורר דאגות רבות בקרב מועצת הביטחון נוכח השלכותיו האפשריות על המאמצים המתמשכים לכונן דמוקרטיה בריאה בלבנון ולערער את היציבות הביטחונית באזור. לאור זאת, חלו ארבע התפתחויות עיקריות שקדמו והובילו להקמת בית הדין המיוחד ללבנון: