Po osvobození Československa se opětovně staly součástí země Moravskoslezské, v jejímž rámci byly nadále součástí politického okresu Moravský Beroun. Formálně byly nadále součástí soudního okresu Dvorce, avšak tento soudní okres podléhal nyní okresnímu soudu v Rýmařově, protože okresní soud ve Dvorcích byl zrušen. Zdejší německé obyvatelstvo potkal odsun a místo něho přišlo obyvatelstvo nové. V důsledku událostí z února 1948 byly na přelomu let 1948 a 1949 Medlice s Moravskou Hartou začleněny do nově vytvořeného okresu Vítkov v rámci nově zřízeného Ostravského kraje. Roku 1960 byly Medlice s Moravskou Hartou připojeny k Hořejším Kunčicím, k nimž byly zároveň připojeny i Kerhartice. Zároveň se změnila i okresní a krajská příslušnost a tyto dědiny byly nyní začleněny do okresu Opava v rámci nově zřízeného Severomoravského kraje. Z důvodu zřízení prvního pásma hygienické ochrany vodní nádrže Kružberk byly později téměř všechny domy "(včetně obou vodních mlýnů)" zbořeny a zbyl zde jen jeden dům, který má v současnosti číslo popisné 62. Silnice v osadě zůstaly beze zbytku zachovány, zatímco někdejší mlýnský náhon existuje již jen z malé části. Později byly u severovýchodního okraje Moravské Harty postaveny další dva domy, z nichž jeden (s evidenčním číslem 12) slouží jako rekreační objekt. Roku 1974 byly Hořejší Kunčice s Kerharticemi, Medlicemi a Moravskou Hartou připojeny k Jakartovicím. Moravská Harta nemá v současnosti status části obce, ani status základní sídelní jednotky (je součástí základní sídelní jednotky Medlice v rámci části Hořejší Kunčice), nicméně splňuje definici dříve oficiálního termínu místní část (urbanisticky oddělená část obce bez vlastní řady čísel popisných, ale s vlastním místopisným názvem).