První mezi válčícími státy neustál hospodářské zhroucení své země carský režim v Rusku. Car Mikuláš II. byl během Únorové revoluce donucen abdikovat, což našlo svůj ohlas i v české veřejnosti. Lidé věřili, že ruská revoluce přiblížila konec války. V Německu a Habsburské monarchii začaly přibývat protesty, konaly se stávky a propukaly hladové a protidrahotní demonstrace. Vliv ruské revoluce a kritická situace říše donutily mladého císaře Karla a vládu, aby na 30. května 1917 svolali parlament, který se nesešel od počátku války. Spolu s obnovením Říšské rady pak byly do určité míry obnoveny i některé základní ústavní svobody. V den znovuobnovení Říšské rady bylo na její půdě českými poslanci předneseno státoprávní prohlášení, v němž poslanci žádali autonomii českých zemí ve spojení se Slovenskem. Vedle deklarace českých poslanců vydali téhož dne svou deklaraci také poslanci jihoslovanští.