Biskup Chlumčanský si vybral za poradce kanovníka Hirnleho a praesse Františka Pillera. Nový biskup se začal ihned zajímat o situaci v diecézi. Během častých vizitací se zajímal o sociální situaci a charitativní pomoc chudým. Proto se mu začalo říkat „otec chudých“. Toto přízvisko se objevilo i v dekretu, kterým císař v roce 1808 jmenoval Chlumčanského tajným radou. Biskupovo sociální cítění a láska k chudým se projevila zvláště v roce 1813, kdy do diecéze vtrhla napoleonská armáda. V bitvě u Chlumce z 29. na 30. srpna utrpěla porážku a Chlumčanský se osobně staral o raněné vojáky jak po stránce tělesné, tak duševní bez ohledu na to, do které armády patřili. Za tuto pomoc mu císař udělil zlatý civilní čestný kříž (toto vyznamenání bylo uděleno jen 35krát).