Během arabsko-izraelských válek ukořistil stát Izrael značné množství tanků T-54 a T-55, které do své výzbroje zařadil pod názvem Tiran. V 80. letech 20. století bylo znát, že tyto tanky již nemohou plnit úlohu hlavních bojových tanků a zároveň se po 1. libanonské válce ukázalo, že běžně používané obrněné transportéry M113 nejsou schopné odolávat zásahům zbraní RPG. Izraelské obranné síly potřebovaly vyřešit ochranu svých vojáků pomocí nových obrněných transportérů, které by byly schopny doprovázet tanky Merkava a zároveň by byly odolné proti zbraním RPG. V roce 1986 začala Nimda pracovat na vývoji obrněného transportéru. Ten vznikl konverzí tanků Tiran, T-54/T-55, z nichž byla odstraněna věž, původní pohonná jednotka byla nahrazena novou a kompaktnější, díky čemuž vznikl "tunel" pro vysazování vojáků ze zadní částí korby. Při pohledu na zadní část Achzaritu se tunel nachází na pravé straně trupu. Zároveň bylo zesíleno původní pancéřování přidáním reaktivního pancéřování. Díky čemuž narostla hmotnost obrněného transportéru až na 44 tun. Pro srovnání tank T-55 měl hmotnost 36,6 tun i s dělostřeleckou věží. Produkce obrněného transportéru začala v roce 1988. Na současných obrněných transportérech se lze setkat s výzbrojí tří kulometů FN MAG ráže 7,62 mm.