Angelovci (gr. Ἄγγελος, ženský rod: Άγγελίνα) bol byzantský aristokratický rod, vládnuca dynastia Byzantskej ríše a Epirského despotátu. Názov rodu je pravdepodobne odvodený z rovnomenného gréckeho slova anjel, členovia rodu boli rétormi často označovaní ako "angelonymoi" ("pomenovaní podľa anjelov"). Je však možné, že je meno odvodené od územia blízko Amidy, čomu nasvedčuje označenie Izáka II. ako "muža z Východu" v kronike Jána Kamatera. Podľa dobových historikov mal rod nízky pôvod. Na výslnie byzantský dejín sa dostala po tom, čo sa jej prvý známy člen Konštantín z Filadelfie oženil s dcérou Alexia I. Theodorou. Konštantín získal titul "panhypersebastos" a rodina vstúpila do služieb ríše. Viacerí jej príslušníci v 11. storočí pôsobili ako vojenskí velitelia. Po tom, čo bol v roku 1185 zvrhnutý cisár Andronikos I., bol Izák Angelos prehlásený za cisára. Vláda Angelovcov však v Byzancii nebola úspešná a Byzancia stratila niekoľko území v prospech susedných krajín. V roku 1195 bol Izák II. zvrhnutý jeho mladším bratom Alexiom III. V roku 1204 Konštantínopol padol do rúk križiakom (pozri IV. križiacka výprava) a Angelovci dokázali moc udržať iba v Epire a Solúne. Pre odlíšenie sa od nižších neurodzených príslušníkov rodu prijali meno (Angelos) Komnenos Dukas. Pôvodne vládli ako nezávislí panovníci, avšak obnovená palaiologovská Byzancia územie znovu inkorporovala do svojich dŕžav a z Angelovcov sa znovu stali radoví úradníci alebo správcovia vazalských území (napr. Thesálie) .