Cartea sa "אַ װאַנדערונג איבער אָקופּירטע געביטן" („Rătăcind prin teritorii ocupate”) a fost publicată în idiș de Consiliul Central al Evreilor Polonezi din Argentina în 1947 și tradusă în spaniolă în 1951. În această carte, autoarea descrie rătăcirea ei prin teritoriile invadate de germani, de la Lodz, unde a fost surprinsă de al doilea război mondial (1939) prin Przemysl și, în cele din urmă, la Liov, care devenise sovietic. La Liov s-a implicat în viața literară, s-a întâlnit cu scriitori evrei sovietici și a luat parte la organizarea unei noi reviste literare, numită "Der Roiter Stern" („Steaua roșie”), al cărei prim număr a fost publicat la 1 iunie 1941. La 10 iunie 1941, a plecat la Briceni pentru a-și vizita familia. După atacul german (22 iunie) asupra URSS, ea și familia ei au încercat să se refuigieze, însă, au fost capturați și deportați în ghetou. În același 1941, o parte din prizonierii ghetoului Cernăuți, inclusiv familia autoarei, au fost deportați în Transnistria.