Ovce patří společně se psem mezi nejstarší domestikované druhy zvířat. Na počátku domestikace ovcí stál zřejmě odchyt divokých ovcí (a koz) do ohrad nebo zahrazených údolí. Zde byla zvířata lovci držena jako živá zásoba masa. Bylo výhodnější z uvězněného stáda postupně odebírat jednotlivá zvířata, než je všechna pobít najednou. O této praxi svědčí paleolitické skalní malby na území dnešního Španělska, pocházející asi z 13. tis. př. n. l.. Trvalo však celá tisíciletí, než se z takto vězněných divokých stád stala skutečná domácí zvířata, poskytující člověku kromě masa a kůže i mléko. Nejstarší nálezy domácích ovcí pochází z období mezolitu v 9. tis. př. n. l., z dnešní Sýrie a Íránu. Ovce chované v tomto období ještě neměly vlnu a z dnešních plemen připomínaly tropická krátkosrstá plemena, jako je např. kamerunská ovce nebo primitivní evropská plemena typu soay. Předpokládá se, že takovouto ranou formou domácí ovce byli i předkové evropského muflona, přivezení raně neolitickými osadníky v 7. tis. př. n. l. na Sardínii a Korsiku, kde tyto ovce zpětně zdivočely.