רעידות עוקבות מסוכנות ביותר עקב היותן בלתי צפויות וחזקות וביכולתן להגביר את הנזק לו גרמה רעידת האדמה הראשית. לדוגמה, מבנים שזועזו ברעידת האדמה הראשית עלולים לקרוס כתוצאה מהרעידה העוקבת. לרעידות אדמה גדולות יש רעידות עוקבות בעוצמה גבוהה שיכולות להימשך חודשים ואף שנים רבות. דוגמה לכך היא רעידות האדמה בניו מדריד (1812-1811) במזרח ארצות הברית, שהתרחשו באזור של שקט סייסמי יחסי, שרעידות עוקבות שלהן עדיין מתרחשות מפעם לפעם על פי חוק אומורי שלעיל. באזורים סייסמיים פעילים ישנן אלפי רעידות אדמה חלשות בשנה, שרובן אינן מורגשות ולפיכך רצף הרעידות העוקבות מסתיים כשקצב רעידות האדמה חוזר למה שהיה לפני רעידת האדמה הראשית.