לאחר קרב החווה הסינית התאפשרה חציית כוחות של צה"ל לגדה המערבית של תעלת סואץ, כחלק ממבצע אבירי לב. ב-19 באוקטובר הוקם גשר הגלילים מעל התעלה. למחרת החל חיל השריון הישראלי בהרחבת ראש הגשר הישראלי בגדה המערבית של התעלה ובהשתלטות על צירים עיקריים בין סואץ ואסמאעיליה ובין קהיר וערי התעלה. הכוח הישראלי הורכב מאוגדה 143, בפיקוד אריאל שרון, שפעלה מדרום לגזרת איסמעיליה תוך ניסיון לנוע צפונה לשם כיבוש העיר וסביבותיה; אוגדה 252, בפיקוד קלמן מגן, שפעלה ממערב לאגמים המרים בכיוון מערב במטרה להרחיב את שטח השליטה הישראלי, ואוגדה 162, בפיקוד אברהם אדן, שפעלה בגזרה הדרומית במטרה להשמיד סוללות טילי קרקע-אוויר ותוך ניסיון להשתלט על רכסים שולטים (כמו ג'בל ג'ניפה הנמצא כ-15 קילומטרים ממערב לאגם המר הגדול) הנמצאים ממערב לאזור המישורי הסמוך לתעלת סואץ, שהיה עדיין רווי בכוחות מצריים מהארמייה השלישית. מול הכוחות הישראלים בחלק הדרומי של החזית נערך גם כוח של דיוויזיה 4 המשוריינת המצרית שהיה בעתודה במערב. בשלב מאוחר יותר, גרסה התוכנית הישראלית, עם הצלחת הכוח הישראלי בהרחבת ראש הגשר, השתלטות על חלק מהצירים העיקריים וניטרול חלק גדול מסוללות הטילים, המטרה היא תנועה דרומה לכיבוש נמל עדבייה הנמצא מדרום מערב לעיר סואץ, ויצירת כיתור סביב הארמייה השלישית של הצבא המצרי. באותה עת התקיים ויכוח בצמרת הפיקוד הצה"לי לאן יש לרכז את המאמץ העיקרי של אוגדה 143: האם להרחבת ראש הגשר הישראלי בגדה המזרחית, על ידי כיבוש מתחם "מיסורי" שמצפון למסדרון הצליחה הישראלי או לניסיון איגוף ממערב של איסמעיליה וניסיון לכיתור העיר.