Възстановен е на дипломатическа служба след изборната загуба на Демократическия сговор и идването на власт на Народния блок. В периода 1931 – 1935 г. е пълномощен министър в Атина, на който пост е заместен от Димитър Шишманов. Остава дълбоко разочарован от невъзможността да повлияе на сключения през 1934 г. Балкански пакт, насочен срещу интересите на България. От 1935 до 1937 г. е политически секретар на министерството на външните работи и изповеданията. През 1936 г. взема участие в Конференцията в Монтрьо и заедно с Николай Николаев подписват като упълномощени български представители действащата и до днес Конвенция от Монтрьо за режима на преминаване през Черноморските проливи. Посланик е в Прага за период от 14 месеца през 1937 – 1938 г. Назначен е за посланик в Австрия, но не успява да започне работа в страната, тъй като след присъединяването ѝ към Третия райх постът е закрит, а Нейков е освободен от служба.