Висораван је добила назив "Дивчибаре" илити "девојачке баре" у спомен на трагичну смрт једне младе девојке. Према народном предању, млада чобаница се несрећним случајем удавила у набујалој Црној каменици. Сам назив помиње се још давне 1476. године у турском попису Смедеревског санџака. Значајан податак за историју бање је тај да је књаз Милош Обреновић после Другог српског устанка од свог турског побратима Дели-аге откупио читаву висораван, са све торовима и другим зиданим објектима. Познато је да је књаз Милош често посећивао овај крај, обилазио чобане и контролисао њихов рад. У близини "Господарских колиба" био је извор хладне планинске воде, касније од народа прозван књаз Милошева чесма. У време аустријске владавине у делу Србије (од 1718. до 1739. године) преко Маљена је ишла граница између Аустрије и Турске. Све до краја 18. века и наш живаљ је Повлен, Маљен и Сувобор називао заједничким именом: Црна Гора. То се најбоље види из старих српских записа. Са крајем 18. века планине Повлем, Маљен и Сувобор губе своје заједничко име Карадаг, односно Црна Гора.