Друштво је материјално и морално помагало своје чланове и њихове породице, а нарочито децу сиромашних родитеља, који су се у Београду школовали или учили занат. Удружење је било аполитично. Удружење је славило Сретење 15. фебруара, као своју славу, као успомену на Први српски устанак, који је и почео у Шумадији.