Почетком 410. Саров логор је са знатно бројнијом војском напао његов стари противник Атаулф, Алариков зет. Сар је успео да се спасе и сада се отворено окренуо Хонорију коме се придружио у најтежем тренутку у Равени. Аларик је, водећи са собом свог штићеника, противцара Атала Приска, опсео Равену коју је Сар упорно бранио. Тек пошто је у Равену пристигла источноримска флота са 4000 војника, Аларик је прекинуо опсаду и лишио Приска царских инсигнија како би склопио примирје са Хоноријем. Током пресудних преговора у августу 410. Сар је на своју руку, како би онемогућио трајни мир између визиготског краља и западноримског цара, напао Аларика и његове емисаре. Аларик, који је напад приписао царевој дволичности, напустио је преговоре и кренуо по трећи пут на Рим који је по уласку у "Вечни град" 24. августа 410. подвргао тродневној пљачки која је згранула римски свет.