Средњовековна историја Београда обухвата период од досељавања Словена на подручје око Београда до пада под турску власт 1521. године. У том периоду на територији некадашњег византијског Сингидунума никао је словенски град. На овој територији вођене су борбе између варварских племена и Византијског царства. Досељавање Словена био је догађај који је имао највећег утицаја на потоњи развој Београда. Превласт цариградског црквеног центра на овом подручју имао је за последицу чвршћу повезаност Београда са балканским залеђем. У највећем делу своје средњовековне историје Београд је представљао погранично утврђење различитих држава и то је умногоме одређивало његов изглед и развој. Само у оквирима Српске деспотовине деспота Стефана Лазаревића Београд је био престоница и центар једне државе и друштва. У том периоду је систематски изграђиван у складу са овом функцијом. Дуго времена он је био бедем Угарске и западног хришћанства пред експанзивним Османским царством. Османлије су више пута опседале Београд: 1440. и 1456. неуспешно да би га коначно освојили 1521. године.