Распад Каролиншког царства пратиле су сеобе и навале спољашњих непријатеља. Атлантске и северне обале нападали су Викинзи, који су пустошили и британска острва, где су се и населили, а настанили су се и на Исланду. Године 911. викиншки поглавар Роло (умро око 931) добио је допуштење од франачког краља Карла Безазленог (вл. 898–922) да се настани у подручје које ће постати познато као Нормандија. Источни делови франачких земаља, посебно Немачка и Италија, налазили су се под сталним нападима Мађара, све док ови нису поражени у бици на Лешком пољу 955. године. Сломом абасидске династије исламски се свет распао у мање државне ентитете, од којих су се неки почели ширити према Италији и Сицилији, као и преко Пиринеја у јужне делове франачких земаља.