Од 30. децембра 1887. био је на дужности начелника Штаба команде Тимочке дивизијске области, а 30. априла 1888. томе је додата и дужност референта инжињерије ове команде. На новој штапској дужности био је од 9. априла 1889, када је одређен за начелника Штаба команде Моравске дивизијске области. Ту дужност заменио је новом, 8. јуна 1891, када је постављен за шефа Генералштабног одсека Општевојног одељења Министарства војног. У турпу се вратио 29. септембра 1892. Постављен јенајпре за вршиоца дужности, а од 6. децембра исте године, за команданта Шумадијског пука. Годину дана касније, 28. септембра 1893, поново се вратио на дужности шефа Генералштебног одсека Општевојног одељења Министарства војног. Са те дужности, 4. јул а1894, постављен је за вршиоца дужности начелника Општевојног одељења Главног генералштаба. Од марта 1897. године био је вршилац дужности начелника Општевојног одељења Министарства војног, а 25. децембра исте године постављен је за команданта Тимочке дивизијске области. На тој дужности био је до 5. августа 1900, када је постављен за начелника Штаба команде Активне војске. Министар војни постао је 27. априла 1901, реконструкцијом кабинета др Михаила Вујића. на тој дужности био је до 3. августа 1901. када га је заменио пуковник Чедомиљ Мирковић. На располагању је био до 13. октобра 1901, када је по својој молби пензионисан. Као председник „Народне одбране “, учествовао је у четничким борбама на простору Старе Србије и у борбама за Македонију. У активну војну службу, са произвођењем у чин генерала, поново је враћен 26. фебруара 1902. године. Тада је постављен за команданта Моравске дивизијске области и на тој дужности задржао се до 24. августа 1903, када је по својој молби други пут пензионисан.