Судбина Куле и Шанца су познати. Након повратка Турака у Србију ратом 1738. године и Београдским миром, утврда је изгубила своју првобитну намену. Нагрижени зубом времена и страдањима у Кочиној крајини и Првом српском устанку, зидови утврде су постепено пропадали, док је највећи део грађе нарушене Куле коришћен за изградњу Ненадовића куле на Кличевцу, а затим и за воденицу кнеза Јовице Милутиновића на Градцу и за једну ваљевску кафану. Употреби материјала куле у изградњи Ненадовића куле сведочио је и Сима Милутиновић Сарајлија у својој „Историји Србије од почетка 1813 до конца 1815“: