Aceasta a implicat însă în același timp, apariția unei perioade de disfuncționalitate în ceea ce privește funcționarea administrației românești în arealul transilvănean, în primii ani după unirea Transilvaniei cu România. Aceasta s-a datorat atât stării de război în care se găsea Transilvania în anul 1919, precum și incertitudinii unora cu privire la soarta regiunii, cât și deciziei guvernului Ungariei de a interzice funcționarilor locali să depună jurământ de fidelitate statului român și lipsei de înlocuitori pentru cei care nu acceptau să presteze un astfel de jurământ noului stat, care preluase administrarea teritoriului aflat în cauză.