האימפריה העות'מאנית סיימה את חלקה במלחמת העולם הראשונה עת חתמה עם מדינות ההסכמה על הפסקת האש של מודרוס ביום 30 באוקטובר 1918. רוב כוחה הצבאי של האימפריה היה כלא היה, האוכלוסייה הכפרית באנטוליה הצטמצמה בכ-40%, ומבחינה פוליטית הייתה האימפריה לסוס מת. הפסקת האש איפשרה למנצחים לעשות כרצונם בכל שטחי אסיה הקטנה וכוח צבאי צרפתי נכנס לבירה איסטנבול ב-12 בנובמבר 1918 ולמחרת הגיע כוח בריטי בעקבותיו. במקביל החלו מדינות ההסכמה בפלישה לאסיה הקטנה מכל הכיוונים. ועידת פריז התכנסה החל ב-18 בינואר 1919 ובחודש מאי 1919 שכנע ראש ממשלת בריטניה, דייוויד לויד ג'ורג' את האמריקאים ואת הצרפתים להעניק את השליטה באיזמיר ובמערב אסיה הקטנה ליוונים ולא לאיטלקים. כך, ב-15 במאי 1919 החל כיבושה של איזמיר בידי הצבא היווני, וזה הרחיב את שליטתו בחודש שלאחר מכן לטווח של כמאה ק"מ מצפון ומדרום לעיר. הפלישה היוונית לאיזמיר בתחילתה של המלחמה נחשבת לגורם החשוב ביותר בהיווצרותה וצמיחתה של התנועה הלאומית הטורקית.