שישה חודשים ארך המצור בלא שסופו נראה באופק, ואז חלו שינויים במאזן המדיני. בשל כישלון הניסיון לכיבוש עכו והתערבותו של מוחמד עלי שליט מצרים, שהסולטאן היה זקוק לעזרתו במלחמת העצמאות היוונית, לטובתו של עבדאללה, הוחלט לפטר את דרוויש פאשא ממשרתו כמושלם של דמשק וצידון. במקומו מונה מוסטפא פאשא, שליט חלב. הלה האשים את האחים פרחי כי כל המערכה הצבאית התחוללה באשמתם. שלמה פרחי, שהיה אז במחנה המצור מול חומות עכו, חלה ומת. סיבת המוות אינה ודאית, אך רוב החוקרים טוענים כי הורעל על ידי שליחיו של עבדאללה. המצור מעל העיר הוסר, וזמן קצר אחר כך מונה עבדאללה פאשא מחדש כשליט צידון, אם כי טריפולי והנפות הדרומיות נלקחו משליטתו. הסיבה האמיתית לשינוי החלטתו של הסולטאן מהמוט השני הייתה רצונו לחסל את חיל היניצ'רים, רצון שהוגשם ארבע שנים אחר כך ב-1826. הוא ידע שקודם לפעולה ישירה כנגד הינצ'רים הוא חייב לשבור את הגב הפיננסי שתמך בהם, בעיקר בנקאים יהודים, בהם יחזקאל בגדדי, קרוב המשפחה של חיים פרחי שפעל למענו באיסטנבול, שהוצא להורג ב-1823, ומשפחת פרחי בדמשק שרכושה הוחרם.