עם תחילת המתקפה הגרמנית ביוני 1941, הועבר הקורפוס של ריאבישב מהעתודה אל הארמייה השישית. הוא השתתף בקרבות על לוצק, דובנו וברודי. ב-22 ביולי הוקמה הארמייה ה-38 וריאבישב מונה למפקדה. ב-30 באוגוסט מונה ריאבישב למפקד החזית הדרומית. כאשר קיבל ריאבישב את הפיקוד על החזית, היא כבר הייתה במצב של נסיגה כשהיא נרדפת על ידי קבוצת ארמיות דרום. ב-5 באוקטובר ארמיית הפאנצר הראשונה הגיע לחופי ים אזוב וכיתרה את הארמייה ה-18 הסובייטית. כ-100 אלף חיילים נפלו לשבי. בשל כך, הודח ריאבישב מתפקידו (אשר הועבר ליעקב צ'רביצ'נקו), ומונה למפקד הארמייה ה-57. הארמייה נכללה במסגרת החזית הדרומית, והשתתפה במתקפה הסובייטית באזור דונבאס במסגרתה הצליח הצבא האדום להשתלט על בליטה בקו החזית הגרמני באזור בארבנקובו. בפברואר 1942 חלה ריאבישב בטיפוס הבטן ואושפז. לאחר החלמתו ב-5 במרץ מונה למפקד הארמייה ה-28. במאי של אותה שנה הוא לחם עם הארמייה בקרב חרקוב השני במסגרת החזית הדרום מערבית, והואשם במנהיגות גרועה. בשל כך, ב-4 ביולי הועבר מתפקידו. רק במרץ 1943 מונה ריאבישב למפקד ארמיית המילואים השלישית אשר הוצבה באזור קלוגה. במאי של אותה שנה הוא מונה לסגן מפקד ארמיית המשמר השלישית. הוא לחם עם הארמייה במהלך המתקפה הסופית לשחרור הדונבאס, ועל חלקו בה עוטר בעיטור קוטוזוב מדרגה שנייה. ב-28 בינואר 1944, לבקשתו, הוא הועבר לפקד על קורפוס המשמר ה-34 והשתתף עמו בשחרור ניקופול בפברואר של אותה שנה. בין 18 בפברואר ל-29 במרץ הוא שימש כמפקד זמני של ארמיית המשמר השלישית. ב-12 באפריל הוא מונה למפקד קורפוס המשמר השלישי אשר הוצב בעתודה כחלק מארמיית ההלם החמישית. ביוני מונה לנציג הסטאבקה בארמיות ה-65 וה-47, והשתתף בשחרור העיר בוברויסק. ב-18 ביולי מונה למפקד הקורפוס ה-114, והשתתף עמו במבצע לובלין-ברסט. על חלקו במהלך המבצע עוטר בעיטור בוגדן חמלניצקי מדרגה ראשונה. לאחר מכן השתתף עם הקורפוס במבצע פרוסיה המזרחית, מבצע פומרניה המזרחית והקרב על ברלין. במאי 1945 נפגשו אנשיו עם חיילי הצבא הבריטי על קו ויסמר-ויטנברג.