За почетак среднег века обично се узима пад Западног римског царства 476. године, што је први пут учинио Бруни. За крај средњег века често се узима 1500. година, мада о овоме не постоји општа сагласност. Зависно од контекста, за датумски крај средњег века понекад се узимају догађаји као што су прво путовање Кристифора Колумба 1492, пад Цариграда у турске руке 1453. или протестантска реформација 1517. године. Енглески историчари битку на Босвортском пољу 1485. често сматрају догађајем који означава крај средњовековног раздобља. У шпанској историографији за крај средњег века често се узимају смрт краља Фердинанда -{II}- Арагонског 1516, смрт краљице Изабеле -{I}- Кастиљске 1504. или освајање Гранаде 1492. године. Историчари из романских земаља обично деле средњи век на два раздобља: ранији „високи” и каснији „ниски” средњи век. Англофонски историчари, пак, следе своје немачке колеге и средњи век обично деле на три раздобља: рани, развијени и позни средњи век. У 19. веку читав се средњи век често називао „мрачним добом”. С усвајањем троделне раздеобе средњег века употреба тог термина почела се међу историчарима ограничавати само на период ранога средњег века.