Хрисовуља је написана 1330. године у облику пергаментног свитка 390x5200 милиметара у краљевском дому у Породимљи, јужни део Косова. Писана је црним мастилом, уставним словима, а црвеном бојом су написани краљев потпис и иницијална слова. Направљена је од осам пергамената. Горњи део је учвршћен тамноцрвеном кожом да би се заштитио почетни део пергамената. На врху повеље се налази орнамент у облику плавог круга, а око којег се налази осам мањих кругова са црвеним звездицама. На плавом кругу су постојала нека слова која се данас не могу прочитати. Почиње симболичном инвокацијом Бога, писан је српскословенским језиком. Уводни део,аренга, има теолошки садржај. Ту је исказано краљево осећање побожности. Аренга затим прелази у експозицију. Ту је владар набројао разлоге зашто је подигао храм посвећен господу. Значајни део заузима истицање краљевих предака, који су владали српском земљом из којих проистиче онда његово право на престо. Затим има део о аутобиографији краља Стефана Дечанског. Следи диспозиција, која је писана српским народним језиком. Највећи део је посвећен пописима даровних насеља, становницима који су ту живели и били обавезни да раде за манастир. Забележене су и законске одредбе које су регулисале живот на манастирском добру. Последњи део повеље писан је српскословенским језиком. Прве вести о боју код Велбужда ( 28. јула 1330. године ) су овде забележене, непосредно после битке. На крају се налази клетва која упозорава да свако ко разори нешто што је речено повељом биће кажњен од самог Бога. Била је оверена златним краљевим печатом који није сачуван до данашњих дана.