Код свих досадашњих нуклеарних катастрофа у свету у околину су доспеле велике количине изотопа 90-{Sr}-. Несреће услед којих је у околину испуштен изотоп 90-{Sr}-, између осталих, јесу пожар у нуклеарној централи Виндскејл 1957, када је испуштено 0,07 -{TBq}- 90-{Sr}-, и Чернобиљска катастрофа, кад је испуштена радиоактивност 90-{Sr}- износила 800 -{TBq}-. Након надземних нуклеарних тестова у периоду 1955–1958, те 1961-1963 изузетно је порасла концентрација 90-{Sr}- у атмосфери. То је довело, заједно с повећањем концентрације изотопа 137-{Cs}-, до потписивања споразума о забрани нуклеарних тестова у атмосфери, свемиру и под водом 1963, којим су такви тестови забрањени свим државама потписницама. Након тог споразума приметно је значајно смањење испуштања стронцијумевог изотопа у атмосферу. Укупна количина испуштене радиоактивности 90-{Sr}- у нуклеарним тестовима износи приближно 6 -{Bq}- (600 -{PBq}-).