Samankaltaisista ongelmista kärsivät myös muut Itä-Euroopan suunnitelmataloudet. Suunnitelmatalouden yleinen tehottomuus oli keskeinen tekijä sille, että reaalisosialismi romahti 1980-luvun lopulla. Neuvostoliiton johto ryhtyi vuodesta 1985 alkaen demokratisoimaan yhteiskuntaa ja purkamaan suunnitelmataloutta. Uudistusten tavoitteena oli tehostaa järjestelmää ja parantaa elintasoa. Aiemmin tukahdutettu oppositio pystyi levittämään ajatuksiaan aiempaa tehokkaammin ja yksipuoluejärjestelmä kohtasi yhä enemmän kritiikkiä. Itä-Euroopassa kommunismi luhistui vuodesta 1989 alkaen, ja Neuvostoliitto hajosi 1991. Kiinassa kommunistinen puolue aloitti tuotantovälineiden yksityistämisen ja siirtyi vähitellen markkinatalouteen. Vaikka puolueen yksinvalta jatkui, talousjärjestelmä pysyi marxilaisena vain nimellisesti.