Ja’far vaikuttaa olleen keskeinen hahmo, jonka kautta koko shiialaisuus syntyi uskonnollisena liikkeenä. Sitä ennen tilannetta on kuvailtu niin, että Lähi-idässä esiintyi poliittisia liikkeitä, joista eräät oikeuttivat valtapyrkimyksensä vetoamalla Aliin kantaisänään. Kuten islamissa kokonaisuudessaan, myös shiialaisuuden piirteet kehittyivät vasta vähitellen, vaikka niiden syntyminen projisioitiin kauas menneisyyteen aina oikeaan johdettujen kalifien aikaan asti. Jafarin aktiivinen aika sijoittui abbasidien valtaannousuun vuonna 750, ja nämä tunnettiin sympatioistaan Alin puoluetta kohtaan. Nähtävästi oppi imaamien ketjusta alkoi kehittyä juuri näihin aikoihin. Kirjallisia lähteitä shiialaisuudesta alkaa kuitenkin ilmestyä vasta 800-luvun loppupuolella, ja shiialaisuus nykyisin tunnistettavana liikkeenä syntyi vasta 12. imaamin jälkeen 800-luvun viimeisillä vuosikymmenillä.