Појава диверзантских акција на бачким салашима и њивама изазвала је забринутост код окупатора. Органи мађарске контрашпијунаже преплавили су бачка и барањска села. На све стране су тражили комунисте и антифашисте не би ли ликвидирали покрет отпора. Улицама су крстариле жандармеријксе патроле, док су у сваком већем месту, граду или селу били стационирани одреди војске. Због слабе конспиративности, међу првима су страдале суботичка ударна група и група чланова суботичког СКОЈ-а. После мучења у полицији изведени су пред преки суд. Двојица активиста - Ференц Хегедиш и Јожеш Лихт осуђени су на смрт, а остала петорица на временске казне затвора од 8 до 12 година. Пошто су петорица скојеваца били малолетни нису били осуђени на смрт, јер су Мађарски закони забрањивали смртне казне за лица испод 21 године. Касније при вршењу полициских рација у шајкашкој, Новом Саду и другим местима мађарски фашисти се нису придржали ове одредбе и убијали су на стотине омладиница и деце.