Полазећи од своје основне тезе о етничкој посебности Црногораца у односу на Србе, Дрљевић је заступао став о суштинској различитости "црногорског" православља не само у односу на српско православље, већ и у односу на Православље уопште, указујући тим поводом и на посебне расне аспекте, које је формулисао уз ослонац на тезу о несловенском, односно динарском пореклу "етничких" Црногораца. Тим поводом се изричито позивао на ставове Алфреда Розенберга, једног од најпознатијих нацистичких идеолога, који је по завршетку рата осуђен као ратни злочинац на Нирнбершком процесу. Поводећи се за таквим "узорима", Дрљевић је у својим етнорелигијским конструкцијама отишао толико далеко да је 1944. године дословно писао: ""Crnogorska crkva kroz sve vjekove nije bila ni u kakvoj zavisnosti od bilo koje pravoslavne crkve", наглашавајући: "Odlučna je činjenica, da Crnogorci imaju svoju religiju, svoje crnogoroslavlje i da su ostajući vjerni njemu vjerni samima sebi"".