Крајем 11. и 12. века Драч и његове покрајине били су од велике важности за Византијско царство. Град је било кључно византијско упориште у Албанији и центар византијске трговине, али и мета освајача из Италије. Нићифор Вријеније Старији, узурпатор византијске круне, био је стратег Драча пре доласка у Цариград. Током Византијско-норманских ратова, Роберт Гвискард је предузео опсаду Драча.. Ана Комнина у Алексијади бележи да је бици присуствовао и српски кнез Дукље Константин Бодин, као вазал цара Алексија Комнина. Бодин, међутим, није узео учешћа у борбама већ се повукао када је увидео да ће Византија изгубити битку. Нормани освајају Драч, али га је Византија убрзо повратила (1084) Алексије је на чело Драчке теме постављао своје најближе рођаке Јован Дука води рат са Дукљом у коме је заробљен Константин Бодин Вилијам II Сицилијански обнавља Византијско-нормански рат и 1185. године заузима град. Драч је дефинитивно изгубљен 1204. године по паду Цариграда у Четвртом крсташком рату. Заузели су га Млечани.