Прво објављивање "Приче о Игоровом походу" поклопило се са порастом руског националног духа након кампања Наполеонских ратова и Суворова у средњој Европи. Невидљива и нечувена " Песма о Ролану " постала је мрачна меморија, све док је антикварни Франциско Мишел преписао истрошену копију у Библиотеци Бодлеана и ставио је у штампу 1837; било је благовремено: француски интерес за националним епиком оживио је међу романтичном генерацијом. У Грчкој, "Илијада" и "Одисеја" су преузели нову хитност током Грчког рата за независност. Међу светом јеврејском заједницом, рани ционисти сматра Библију погоднијим националним епиком од Талмуда.