Због велике популарности песма је из рата изашла као партизанска народна песма, а посебно је на значају добила у време одржавања Петог конгреса Комунистичке партије Југославије, јула 1948. године, на коме се југословенско руководство супротставило притисцима из Совјетског Савеза. Због свог метафоричког стиха — "Друже Тито ми ти се кунемо, да са твога пута не скренемо", песма је била коришћена као знак верности чланства КПЈ политици Јосипа Броза Тита и југословенског руководства.