Димитрије је био син Бонифација од Монферата и Маргарете Угарске, удовице византијског цара Исака II Анђела. Након заузећа Цариграда у Четвртом крсташком рату (1204), Бонифације је формирао Солунску краљевину. Оженивши се бившом византијском царицом, привукао је чланове византијске аристократије. Марија је у Солуну 1205. године родила Димитрија. Име је добио по Светом Димитрију Солунском, заштитнику Солуна. Бонифације је 1207. године погинуо у сукобу са Бугарима предвођеним царем Калојаном. Димитријева владавина није била сигурна након Бонифацијеве смрти. Ломбардски племићи на челу са Обертом II преузели су владарске дужности. Њихов циљ био је да на престо поставе старијег Димитријевог брата Вилијама. Латински цар Хенрик Фландријски сукобио се са Обертом. У сукобу је латински цар однео победу, а за новог регента постављен је Јустас Фландријски (1209-1216). Димитрије је 6. јануара 1209. године крунисан за краља, а ломбардски племићи положили су му вазалне заклетве. Димитријеву власт потврдио је и папа Иноћентије III.