Leta 1933 je Cioran prejel štipendijo na Univerzi v Berlinu, kjer je prišel v stik s Klagesom in Nicolaiem Hartmannom. Med študijem v Berlinu se je začel zanimati za politiko nacističnega režima. Napisal je članek na to temo in ga izdal v romunskem časopisu "Vremea". Tu je Cioran priznal, da v tistem času na svetu ni bilo politika, ki bi mu bil bolj simpatičen od Hitlerja. Noč dolgih nožev 1934 mu se je zdela sprejemljiva, kar potrjuje z izjavo "kaj je izgubilo človeštvo, če je bilo odvzeto življenje nekaj idiotom". V pismu namenjenemu Petru Comarnescu se je sam označil za ˝hitlerista˝. Prav tako je podpiral fašizem v Italiji in se veselil italijanske zmage v italijansko-abesinski vojni. ˝Fašizem je šok brez katerega je Italija primerljiva z današnjo Romunijo˝ je bila ena izmed njegovih izjav, v kateri je javno deklariral svoje mnenje o tem, ki pa ga je kasneje, tako kot simpatiziranje s fašističnim režimom, obžaloval.