Un més important desenvolupament de les tàctiques d'infanteria va venir amb l'augment de l'ús de la guerra de trinxeres als segles XIX i XX. Això s'emprà principalment a la Primera Guerra Mundial a la campanya de Gal·lípoli i al Front Occidental. La guerra de trinxeres sovint acabava en un punt mort, només trencada per una gran pèrdua de vides, perquè per tal d'atacar un enemic atrinxerament els soldats havien de córrer a través d'una exposada "terra de ningú" sota intens foc d'un enemic atrinxerat.