Escipió va desembarcar a la desembocadura de l'Ebre l'estiu del 210 aC. Tot el territori al sud de l'Ebre estava en mans dels cartaginesos. Escipió en lloc d'atacar les forces d'algun dels tres generals cartaginesos, Àsdrubal (fill de Giscó), Àsdrubal Barca i Magó, va planejar atacar Cartago Nova (l'actual Cartagena) per sorpresa. Va posar la flota sota comandament del seu amic Gai Leli al que va revelar els seus plans i ell mateix va agafar el comandament de les forces de terra i va avançar cap al sud a marxes forçades. Cartago Nova va ser ocupada sense gairebé lluita (només restava a la ciutat una guarnició de mil homes) i abans d'arribar cap ajut. Els ostatges de les tribus locals, en poder dels cartaginesos per garantir la fidelitat, van ser alliberats i les tribus es van declarar a favor de Roma. La conducta d'Escipió amb els ibers va ser sempre força correcta, sobretot perquè la prioritat de Roma era la guerra a Itàlia contra Hanníbal i podrien enviar pocs reforços a Hispània, motiu pel qual necessitaria una bona disposició de la població autòctona per poder allistar tropes. A Cartago Nova Escipió va trobar magatzems d'armes, menjar i altres objectes i productes. Escipió va poder tornar a Tarraco sense ser molestat el que suggereix que els generals cartaginesos eren lluny.