La primera gran migració es va produir durant la Gran Guerra Turca sota el patriarcat serbi Arsenije III Čarnojević, i va néixer a conseqüència de la retirada d'Habsburgo dels territoris otomans als Balcans, temporalment ocupats pels Habsburgs entre 1689 i 1692. La segona gran migració va tenir lloc en 1737-1739 sota el patriarca serbi, Arsenije IV Jovanović, també paral·lela a la retirada dels Habsburg dels territoris que tenien als Balcans, que en aquesta època es coneixien com el Regne de Sèrbia i el Banat de Temeswar. Les diferents emigracions anteriors de l'Imperi otomà es consideren ètnicament serbies, mentre que les de la primera gran migració son ja considerades com a nació Sèrbia. Aquesta migració va portar el segell del cristianisme ortodox i el seu patriarca.