У квітні-травні 1093 року, не порадившись зі старшою дружиною батька, Святополк Ізяславич ув'язнив половецьких послів, які вимагали відкупу за мир після смерті Всеволода Ярославича. Це спричинило похід половців на Русь під проводом ханів Тугоркана і Боняка. Коли нападники взяли у облогу Торчеськ, київський князь повернув послів, але половці відмовилися миритися. Не маючи належного війська князь попросив допомоги у чернігівського князя Володимира Мономаха і переяславського князя Ростислава Всеволодовича. У Києві Святополк і Володимир розсварилися — перший прагнув війни, другий — миру; тим не менш усі три князі рушили на ворога й прибули до Треполя. Вирішальна битва відбулася 26 травня на річці Стугна, в якій руси зазнали нищівної поразки. Святополк втік до Треполя, а в ніч на 27 травня повернувся до Києва. 23 липня того ж року київський князь вдруге спробував спинити половців, але знову був розбитий у битві на Желяні. 1094 року Святополк учинив із кочівниками мир і одружився із дочкою Тугоркана.