З березня 1939 року служив в штабі 13-ї мотопіхотної дивізії. Учасник Польської і Французької кампаній. З 11 жовтня 1940 року — начальник оперативного відділу штабу своєї дивізії (пізніше переформована в 13-ту танкову). У складі 1-ї танкової групи (армії) брав участь в німецько-радянській війні. З грудня 1942 року — квартирмейстер штабу 1-ї танкової армії. На запрошення Йозефа Дітріха 20 червня 1943 року перейшов у війська СС і був призначений начальником штабу 1-го танкового корпусу СС, яким командував Дітріх. 1 серпня 1944 року офіційно вступив в СС (посвідчення №491 402); членом НСДАП ніколи не був. Брав участь в боях в Нормандії. З 9 по 16 серпня 1944 року тимчасово заміщав Дітріха на посаді командира корпусу. В кінці серпня призначений начальником штабу 5-ї танкової армії, на чолі якої стояв все той же Дітріх. У вересні-жовтні 1944 року — начальник штабу 1-го танкового корпусу СС. 24 жовтня 1944 року призначений командиром 12-ї танкової дивізії СС «Гітлер'югенд». 13 листопада 1944 року здав дивізію Гуго Краасу і був переведений в резерв, а в наступному місяці призначений начальником штабу 6-ї танкової армії СС. У травні 1945 року здався американцям. Як підозрюваний в причетності до розстрілу американських військовополонених в Мальмеді і під час наступу в Арденнах був притягнутий до суду. 11 липня 1946 року засуджений до 10 років тюремного ув'язнення. Незабаром був звільнений, відійшов від справ і оселився в Гекстері. Похований з військовими почестями.