Alemanya no va reconèixer el nou rei i la seva relació amb el Consell es va mantenir tensa. Es va permetre al Consell determinar les fronteres de Lituània, establir una ambaixada a Berlín i començar a formar un sistema administratiu estable. Va rebre petits fons per cobrir les seves despeses només al setembre de 1918. La situació va canviar quan va esclatar la Revolució de Novembre i Alemanya va perdre la guerra en la tardor de 1918: ja no estava més en posició de dictar els seus termes. El 2 de novembre de 1918, el Consell va adoptar la primera Constitució provisional. La decisió de convidar el rei Mindaugas II va ser anul·lada, la qual cosa va ajudar a reconciliar les faccions polítiques. Les funcions de govern van ser confiades a un Presídium de tres membres i Augustinas Voldemaras va ser convidat a formar el primer gabinet de ministres. El primer govern va ser format l'11 de novembre de 1918, el dia que Alemanya va signar l'armistici a Compiègne. El Consell va començar a organitzar un exèrcit, policia, govern local i altres institucions. També va expandir el seu mandat per incloure les minories ètniques (jueus i bielorussos).