El ministre de l'Interior de Neto, Nito Alves, havia suprimit amb èxit la Revolta do Leste de Daniel Chipenda i la Revolta Activa durant la Guerra de la Independència d'Angola. El fraccionisme dins del MPLA es va convertir en un gran desafiament al poder de Neto a la fi de 1975 i va donar a Alves la tasca de reprimir una vegada més la disensió. Alves va tancar els Comitès Cabral i Henda al mateix temps que va ampliar la seva influència dins del MPLA a través del control dels periòdics nacionals i de la televisió estatal. Alves va visitar la Unió Soviètica a l'octubre de 1976. Quan va tornar, Neto va començar a prendre mesures per neutralitzar l'amenaça que veia en els nitistes, seguidors d'Alves. Deu cotxes blindats amb la VIII Brigada de la FAPLA van irrompre a la presó de São Paulo a les quatre de la matinada del 27 de maig, matant al director de la presó i alliberant a més de 150 partidaris, entre ells 11 que havien estat arrestats només uns dies abans. La brigada va assumir el control de l'emissora de ràdio a Luanda a les 7 del matí i va anunciar el seu cop, anomenant-se el Comitè d'Acció del MPLA. La brigada va demanar als ciutadans que demostressin el seu suport al cop en manifestar-se enfront del palau presidencial. Els nitistes van capturar Bula i Dangereaux, generals lleials a Neto, però Neto havia traslladat la seva base d'operacions des del palau al Ministeri de Defensa per temor a aquest aixecament.