En 1786 va ingressar a la guàrdia de corps, i va lluitar al front de Guipúscoa en la Guerra Gran (1794-1795) i a la guerra de les Taronges (1801). Durant el motí d'Aranjuez era ajudant del marquès de Castelar. Amic personal de José de Palafox y Melci, en començar la guerra del francès el va acompanyar al setge de Saragossa, on va ascendir a coronel d'hússars i a mariscal de camp en 1809. Fet presoner pels francesos, fou conduït a França però l'abril de 1809 aconsegueix fugar-se i arriba a Sevilla, on es reincorpora al combat. En 1811 va participar en la batalla de Talavera de la Reina i fou nomenat Inspector general de les tropes de l'Exèrcit de l'Esquerra. En 1814 fou nomenat comandant militar de Ceuta, però poc després Ferran VII d'Espanya el va destituir i marxà cap a l'exili.