L’Imperi Maratha estava en el seu apogeu en el sota Shahu i el Peshwa Baji Rao I. La derrota de la Tercera batalla de Panipat el 1761 va acabar amb l'expansió de l'imperi vers el nord-oest i va reduir el poder dels Peshwas. El 1761, després de la derrota, el Peshwas van anar perdent el control del regne. Molts caps militars de l'Imperi Maratha com els Scindia, Holkar, Gaikwar, Parshuram Pant Pratinidhi, Bhonsle de Nagpur, Pandit de Bhor, "Patwardhan" i Newalkar, va iniciar accions per assolir les seves ambicions d’esdevenir reis de les seves respectives regions. No obstant això, sota el govern de Madhavrao I, es va restaurar l'autoritat Maratha al nord de l'Índia, 10 anys després de la batalla de Panipat. A la mort de Madhavrao, l'imperi va donar lloc a una dèbil confederació, en la qual el poder polític residia en una 'pentarquia' de les cinc principals dinasties Maratha: els Peshwas de Poona, els Scindias (originalment "Shindes") de Malwa i Gwalior, els Holkars d’Indore, els Bhonsle de Nagpur i els Gaikwars de Baroda. La rivalitat entre els Scndhia i els Holkar va dominar els assumptes de la confederació durant els primers anys del , de la mateixa manera que els enfrontaments amb els britànica i la Companyia Britànica de les Índies Orientals durant les tres Guerres Anglo-Maratha. A la Tercera Guerra Anglo-Maratha, l'últim Peshwa, Baji Rao II, va ser derrotat pels britànics els 1818. Aquest fet, va suposar que la major part de l'Imperi Maratha fos absorbida per l'Índia Britànica, malgrat que alguns estats Maratha van persistir com a principats gairebé independents, fins que l'Índia va esdevenir independent el 1947. Els Marathas són coneguts per la destrucció de l'Imperi Mogol.