Les forces navals britàniques a Amèrica del Nord i les Índies Occidentals eren més febles que les flotes combinades de França i Espanya i, després d’algunes decisions crítiques i errors tàctics dels comandants navals britànics, la flota francesa de Paul de Grasse va obtenir el control sobre la badia de Chesapeake, bloquejant Cornwallis del suport naval i lliurant forces terrestres addicionals per bloquejar-lo a terra. La Royal Navy va intentar disputar aquest control, però l'almirall Thomas Graves va ser derrotat a la batalla clau de Chesapeake el 5 de setembre. Els exèrcits estatunidencs i francesos que s'havien concentrat a la rodalia de la ciutat de Nova York van començar a desplaçar-se cap al sud a finals d'agost i van arribar a prop de Yorktown a mitjan setembre. L'engany sobre el seu moviment van endarrerir amb èxit els intents de Clinton d'enviar més tropes a Cornwallis.