Pocházel z londýnské obchodnické rodiny, byl druhorozeným synem admirála Sira Hyde Parkera (1739–1807). V námořnictvu sloužil od roku 1796, studoval na námořní akademii v Portsmouthu, za napoleonských válek dosáhl hodnosti kapitána (1807). Ve válce proti USA v roce 1812 přijal kapitulaci americké vlajkové lodi "USS President". V následujících letech sloužil u břehů severní Ameriky, od roku 1830 velel v Portsmouthu a v roce 1831 byl jmenován námořním pobočníkem krále Jiřího IV. V roce 1839 jako nositel Řádu lázně získal šlechtický titul, mimo jiné byl též rytířem španělského Řádu Isabely Katolické. V roce 1841 dosáhl hodnosti kontradmirála a v letech 1842–1847 byl superintendantem loděnic v Portsmouthu. V Derbyho vládě zastával funkci prvního námořního lorda ("First Sea Lord"), díky apolitickému přístupu a soustředění na odbornou problematiku námořnictva si tento post udržel i v následující Aberdeenově vládě (1852–1854). V roce 1852 obdržel hodnost viceadmirála, v úřadu prvního námořního lorda se těsně před krymskou válkou zasloužil o rozšíření válečného loďstva a prosazoval také zavedení parního pohonu lodí.