Per quan Stalin havia consolidat la seva posició com a líder inqüestionat del Partit Comunista de la Unió Soviètica a finals de la dècada de 1920, totes les referències al testament de Lenin van ser considerades com agitació antisoviètica i mereixedores de càstig. La negació de l'existència del Testament de Lenin va ser un dels esculls dins de la historiografia soviètica fins a la mort de Stalin el 1953. Després de la denúncia de Stalin que Khrusxov va fer durant el XX Congrés del Partit el 1956, el document va ser finalment publicat de manera oficial pel govern soviètic.