La flota amb seu a Constantinoble, almenys des del , va tenir un paper central durant els dos setges musulmans de Constantinoble, els anys 674-678 i 717-718. No es coneix amb certesa la data exacta de la constitució de la flota imperial (βασιλικὸς στόλος, "basilikos stolos", o βασιλικὸν πλmonμον, "basilikon plikmon"). Segons J. B. Bury, no és improbable que la flota imperial existís subordinada al comandament dels estrategs dels Carabisians ja al . Es menciona al drungari de la flota al "Taktikon Uspenski" escrit al voltant del 842-843, i sembla que estaria al front d'una flota de reserva disposada a actuar allà on convingués i que seria també el nucli de les forces marítimes a les expedicions bèl·liques. El càrrec va adquirir gran importància amb la reestructuració de la flota imperial per Miquel III l'Embriac, continuada per Basili I el Macedoni i Lleó VI el Filòsof, i segons el "Kletorológion" de Filoteu, se situa immediatament abans, o potser immediatament després del Logoteta del Dromos. Segons el llibre "De Ceremoniis" escrit per l'emperador Constantí VII al , tenia un paper destacat a les cerimònies imperials, sovint en col·laboració amb el drungari de la guàrdia.