במהלך מלחמת העולם השנייה והשואה והחל מסוף שנות ה-40 החלו המעורבים בהתנגדות ובמגורשים הפוליטיים לתכנן מוזיאון התנגדות לאומי, כדי לשמר את זכרם של קורבנות לוקסמבורג מהכיבוש הנאצי. ועדה, שהורכבה מאנשי העיר אש-סור-אלצהט, איגודים ונציגי תנועות התנגדות בראשות אד ברבל, גייסה כספים שהובילו לפתיחתו של מוזיאון ההתנגדות ב-22 ביולי 1956. הבניין תוכנן על ידי האדריכלים ניקולה שמיט-נוזן ולורן שמיט.