אחרי נפילת משטר הבעת' עם פלישת כוחות הקואליציה לעיראק ב-2003 והקמת ממשלות שיעיות ודתיות יותר, היחסים בין המדינות הפכו לידידותיים יותר. בנובמבר 2007 המדינות הקימו ועדה משותפת לדיון בפינוי הנתיב הימי משרידי המלחמה ובשימוש באוצרות הטבע שהתגלו על קרקעית השט, עם הגידול ההדרגתי בשטח החופים. במהלך הדיונים האלו מספר בכירים עיראקים טענו כי ההסכם אינו תקף. או דורש שינויים רבים. בדצמבר 2007 הצטרף לקריאות אלו גם נשיא עיראק הכורדי, ג'לאל טלאבאני כי ההסכם אינו תקף. לאור ביקורת איראנית רבה, טלאבאני חזר בו מהצהרה זו במהרה והבהיר כי התכוון בהצהרתו לכך שיש צורך לבצע שינויים באמנה. בדיונים בין המדינות בטהראן העיראקים הציגו שורה של הסתייגויות מההסכם וביקשו לסמן מחדש את הגבול בין המדינות. לאחר מספר סבבי דיונים, ב-22 בפברואר 2008 המדינות חתמו על הסכם בו קבעו כי הן יחלו בסימון הגבול ביניהן, בעקבות הריסת סימוני הגבול במהלך המלחמה, ויפעלו יחדיו למיפוי השט ופתיחת הנתיב הימי לתנועה.