Do výčtu válek, kterých se markýz de Vauban zúčastnil, patří i Války o dědictví španělské (1701–1714). V jejich průběhu byl 14. ledna 1703 povýšen do hodnosti maršála Francie. V tomto roce ještě řídil poslední obléhání ve svém životě, a to pevnosti Breisach. 2. února 1705 z něj král učinil rytíře řádu svatého Ducha, načež 18. června, kvůli pokročilému věku, odešel do výslužby. Zemřel 30. března 1707 ve svém domě v Paříži, v ulici St. Vincent (dnešní ulice sv. Rocha), na zápal plic. De Vaubanovy ostatky byly převezeny do jeho zámku v Bazoches–du–Morvan, který získal roku 1675 díky subvencím Ludvíka XIV. Pochován byl na svém panství, ale za Velké francouzské revoluce byly jeho ostatky při řádění lůzy vysypány z olověné rakve, která byla použita na výrobu střeliva, a zachovala se pouze schránka s de Vaubanovým srdcem, která byla uložena v kostele svatého Hillaire. Odtud ji nechal Napoleon v roce 1804 převést do Paříže a 26. května 1808 slavnostně uložit v alabastrovém osáriu pod kupoli invalidovny.