Od poloviny 7. století začaly snahy muslimských vládců ze severní Afriky o dobytí Sicílie. Po roce 800 začal ve Středomoří klesat byzantský vliv. Hlavní úder arabských (především berberských) vojsk na Sicílii přišel v roce 827. V průběhu dalších let postupovali Arabové do vnitrozemí, Corleone bylo okupováno v roce 839. V době arabské nadvlády bylo město známo pod jménem Qurlayun. Po roce 1060 ostrov Sicílii, zvanou v té době Sicilským emirátem, začali postupně dobývat Normané. Známá je například bitva u Misilmeri, sídla zhruba na polovině cesty mezi Palermem a Corleone, v níž Normané roku 1068 Araby porazili. Avšak ještě o 100 let později více než 80 % obyvatelstva Corleone tvořili muslimové. Mnohá poarabštěná jména však prozrazovala jejich řecký původ. Po roce 1161 se město stalo útočištěm mnoha muslimů, prchajících před normanským pronásledováním, v roce 1208 dokonce došlo v Corleone k povstání muslimů proti Normanům. Toto období dodnes připomínají v Corleone dvě místa - na skále "Castello Soprano" (Horní Hrad) je tzv. saracénská rozhledna, druhá skála "Castello Sottano" (Dolní Hrad), ačkoliv se tu v současnosti žádné středověké opevnění nedochovalo, je označována jako "Castello di Saraceni". Při povstání Sicilanů proti francouzské nadvládě, známého jako Sicilské nešpory, které propuklo v čase nešpor na Velikonoční pondělí 30. března 1282, podpořilo palermské povstalce na 3000 obyvatel Corleone. Palermský senát tento čin ocenil a nazval město Corleone "soror mea" ("moje sestra").