Kritika kandidatury směřovala na fakt, že od své stranické registrace roku 1988 v New Yorku nevolila v řadě demokratických primárek ani obecních voleb. Výhrady směřovaly i k neposkytnutí podrobností o politických postojích. V reakci na to pak prostřednictvím tiskového mluvčího Kennedyová sdělila některé názory, včetně podpory legalizace stejnopohlavních sňatků a hnutí pro-choice. Naopak se postavila proti trestu smrti, byla pro obnovu federálního zákazu útočných zbraní (Federal Assault Weapons Ban), který znemožňoval civilistům držení definovaných poloautomatických zbraní a domnívala se, že by měla být přezkoumána dohoda severoamerického volného obchodu NAFTA. V zahraničních tématech mediální zástupce zdůraznil její odmítavý postoj k válce v Iráku, který zastávala od jejího počátku a také tlumočil názor, že by se měl Jeruzalém stát nerozděleným hlavním městem státu Izrael. Právnička odmítla zveřejnit své finanční transakce a další osobní záležitosti, když uvedla, že by tak učinila až po svém jmenování senátorkou.