Edvard toimi englantilaisten komentajana satavuotisessa sodassa. Hän oli lahjakas sotilasjohtaja ja kunnostautui jo Crécyn taistelussa vain 16-vuotiaana 1346. Kymmenen vuotta myöhemmin hän johti englantilaiset voittoon Poitiers'n taistelussa. Hän jatkoi Edvard III:n aloittamaa tapaa käyttää harjoitettuja pitkäjousimiehiä. Walesilaisen pitkäjousen kantomatkan ja tulinopeuden ylivertaisuus mannermaiseen jalkajouseen nähden oli suurimpia tekijöitä Englannin satavuotisen sodan alkumenestyksiin. Yhtenä ensimmäisistä Edvard otti joukoilleen käyttöön yhtenäisen univormun. Edvardin terveys oli mennyt sotaretkillä, ja hän kuoli jo vuonna 1376 ehtimättä nousta Englannin valtaistuimelle. Kuninkuuden peri Edvardin poika, josta tuli kuninkaana Rikhard II.