Începând cu și până la , insula Irlanda a fost în întregime parte a Regatului Unit al Marii Britanii și Irlandei. În timpul Marii Foamete, între 1845 și 1849, populația de peste 8 milioane de locuitori a insulei a scăzut cu 30%. Un milion de irlandezi au murit de foame și/sau de boli și alți 1,5 milioane au emigrat, în special în Statele Unite. Atunci a început să se manifeste o tendință de emigrație ce avea să dureze un secol, tendință ce s-a manifestat printr-un declin constant al populației până în anii 1960.