На почетку рата Грчка је прогласила неутралност. Према српско-грчком уговору из 1913. године, Грчка се обавезала да се прикључи Србији када Србија 1915. године нападне Бугарску. Чим је Бугарска објавила мобилизацију, објавио ју је и Венизелос (23. септембар 1915), али су га кругови око двора присилили на оставку. Грчка није ушла у рат. И поред тога, Антанта је на грчкој територији октобра 1915. године основала Солунски фронт, а почетком јуна следеће године блокирала грчке обале и изнудила на демобилизацију грчке војске. Јуна 1917. године Антанта је оборила грчку владу у Атини, а Венизелос је преузео власт. Грчка улази у рат на страни Антанте 29. јуна 1917. године. После завршетка рата, Нејиским мировним уговором Грчка добија егејску обалу до Марице. Грчка војска је, по дозволи Антанте, окупирала 15. маја 1918. године Измир у Анадолији. То доводи до новог Грчко-турског рата (1919—1922). Лондонским уговором од 24. јуна 1923. године, Грчка напушта Малу Азију, а за границу између Грчке и Турске одређена је река Марица.