После средине 1942., растом оружаног отпора и спектакуларним уништењем моста Горгопотамос (Операција Харлинг) од стране грчке гериле и британских диверзаната 25. новембра, италијанске власти су узалудно покушавале да зауставе деловање отпора против њихових снага. Герилци су углавном били успешни против Италијана, стварајући "ослобођена" подручја у планинској унутрашњости, укључујући значајне градове, до средине 1943. године. Тада су, међутим, немачке трупе почеле да се премештају у Грчку. У земљу су уведене елитне формације као што су 1. оклопна дивизија и 1. брдска дивизија и у очекивању могућег савезничког искрцавања у Грчкој (концепт који су сами савезници намерно промовисали како би прикрили намере за искрцавање на Сицилију) и као гаранција против могуће италијанске капитулације.