Након што је Црвена армија ослободила Румунију, Деж је постао нови секретар КП Румуније. Године 1947, учествовао је у принудној абдикацији краља Михаја и де факто постао најутицајнији политичар у Румунији. Разлаз Источног блока с Југославијом 1948. године, Деж је искористио да као „титоисте“ оптужи и осуди неке утицајније чланове партије. Године 1954, накратко је напустио функцију секретара Румунске радничке партије и вршио само функцију премијера Румуније, али се већ следеће године вратио на функцију секретара. Године 1956, подупро је интервенцију Варшавског пакта против Мађарске.