Саму Антиохију, Танкред је преузео током марта 1101. године, док се спремао нови крсташки поход на муслимане. Након пропасти крсташког похода из 1101. године, Ремона од Сен Жила заробио је Танкредо и држао га у затвору све док није свечано обећао да неће са својом војском освајати оне територије које леже између Антиохије и Акре. Из града је истерао војнике Балдуина од Ле Буржа (рођака јерусалимског краља Балдуина), иначе Боемундовог ратног команданта. Ле Бурж се веома брзо снашао добијајући од краља регентство над грофовијом Едесом, али мржња између њега и Танкреда тада је започела, а касније ће се изродити у директне сукобе. Танкредо осваја Мамистру, Адану и Тарсус, а од Византије отима Латакију. Осетио се довољно снажним да припрети и самој Јерусалимској краљевини. Заједно са Балдуином ле Буржом, а користећи тренутну Балдуинову слабост након пораза у бици код Рамле, Танкред 1102. године доводи у Јерусалим Дамбера од Пизе.