La degradació de la situació política al Brasil, amb la instal·lació d'una dictadura militar a partir de març de 1964, feu que Jorge de Sena, més advers que mai a l'arrogància, acceptàs una invitació per a ensenyar literatura de llengua portuguesa en la Universitat de Wisconsin, i se n'anà als Estats Units l'octubre de 1965. El 1967 fou nomenat catedràtic del Departament d'Espanyol i Portugués d'aquella universitat. Del 1970 al 1978 fou catedràtic efectiu de literatura comparada en la Universitat de Califòrnia a Santa Barbara. A pesar de la satisfacció d'ensenyar i de l'amistat que li dedicaven els alumnes, es queixava de la «terrible solitud intel·lectual d'Amèrica», on no hi havia «cap convivència intel·lectual», i de l'esterilitat i l'esperit burgés de l'ambient acadèmic, que no s'interessava per la seua obra. Quan s'escaigué la Revolució dels Clavells, Jorge de Sena s'entusiasmà i volgué regressar definitivament a Portugal, ansiós d'aportar la seua col·laboració a la construcció de la democràcia. Visità Portugal; però cap universitat o institució cultural portuguesa no es dignà a oferir-li algun càrrec, qualsevol que fos, cosa que el desil·lusionà i l'amargà molt, i decidí continuar vivint als Estats Units, on ja tenia una carrera estable. Morí de càncer el 4 de juny de 1978, als cinquanta-vuit anys.