Durant la Guerra de Crimea (1853-1856) Tolstoi es va unir a l'èxercit, seguint la crida patriòtica general, però no va ser enviat al front perquè va emmalaltir de febre tifoide. Després del seu retorn - Alexandre II havia succeït al seu pare en el tron - fou promogut com a assistent personal del nou tsar el dia de la cerimònia de coronació. Va trigar tres anys a desfer-se d'aquest tediós privilegi, que implicava tasques habituals al palau, un fet que interferia amb la seva incipient carrera literària. No obstant això, Tolstoi va fer valer la seva proximitat als tsar per ajudar els amics caiguts en desgràcia, incloent Ivan Turguénev. També va intervenir en favor del retorn de Taràs Xevtxenko del seu exili al Caucas.