Segons l'escriptora Maria Mercè Roca i Perich escriure avui dia amb ploma és un senyal de singularitat, com portar una agenda de paper. En el camp de la història, moltes estilogràfiques, es van fer servir ben poc, però només per a signar tractats o altres documents importants, com ara la amb la qual Artur Mas va signar el decret de convocatòria de la consulta sobre la independència del 9 de novembre que es conserva al Museu d'Història de Catalunya, tot i que altres decrets va signar amb un boli bic cristal més «proletari». En el camp de la historieta, la ploma ha estat també un dels materials de treball més importants. Es caracteritza per la seva línia precisa enfront de la «frescor i moviment que té el traç de pinzell». La juxtaposició regular de línies més o menys properes permet crear la il·lusió de tonalitat. De la primeria del segle XXI ençà, l'estilogràfica viu un cert renaixement. Si per a la gran majoria dels comunicacions ràpids o funcionals, es va reemplaçar pel bolígraf i el teclat, la mà queda el «terminal del cervell», més eficaç quan el contingut i la qualitat són importants.