Az októberi fordulat után Moszkvába utazott. A breszt-litovszki béke aláírását nem támogatta. A béke után a Külügyi Népbiztosság közép-európai osztályát vezette. Ezután Németországba utazott, ahol részt vett a Németország Kommunista Pártja (Kommunistische Partei Deutschlands – KPD) alapító kongresszusán. A Spartakus-felkelés leverése után letartóztatták. 1920 januárjában tért vissza a Szovjetoroszországba. Ez év márciusában választották be a Komintern Végrehajtó Bizottságába. 1922-ben előadásokat tartott a német szociáldemokrácia történetéből az egyetemeken. A X. kongresszuson megszavazta a frakciók betiltásáról szóló határozatot. Az 1920-as években a Komintern és a bolsevik párt nemzetközi szerepét akarta erősíteni. 1923-ban a Trockij vezette baloldaliakhoz csatlakozott, ezért 1924 tavaszán, a XIII. kongresszuson nem választották be a Központi Bizottságba, a Komintern V. kongresszusán pedig egyenesen jobboldali elhajlónak nevezték. 1927 decemberében, a XV. pártkongresszuson végül kizárták a pártból. Az elsők közt hagyta cserben Trockijt, de így is Szibériába száműzték.