V roce 1426 rozdrtili příslušníci většiny husitských svazů vojenskou výpravu z území římskoněmecké říše v bitvě u Ústí nad Labem. Uzavření ve vozové hradbě na vrcholu kopce "Na Běhání", utrpěli po prvním útoku protivníka ztrátu několika vozů a němečtí vojáci se dostali za první vozový řad, nicméně za použití značného množství střelných zbraní soupeře z tohoto ohroženého úseku vytlačili a posléze po zdařilém protiútoku zcela rozprášili. Po dosažení vítězství a dobytí Ústí nad Labem se vojáci táborské a sirotčí polní obce obrátili k Poděbradům, kde oblehli někdejšího Žižkova spojence Hynka Bočka z Kunštátu, jenž uzavřel spojenectví s některými katolickými pány. Jejich snaha však narazila na odhodlanou obranu a akce se protáhla až do podzimních měsíců. Právě v tu dobu na jižní Moravu vpadlo vojsko shromážděné zetěm krále Zikmunda Lucemburského rakouským vévodou Albrechtem, jenž se svou vojenskou mocí oblehl Břeclav. Prokop Holý, kterého patrně obě husitské obce uznaly za formálního vůdce, záhy upustil od akcí ve středních Čechách a rychlým pochodem vyrazil na Moravu. V druhé polovině listopadu pak vítězně udeřil na Albrechtovy síly u Břeclavi a dodal posádce vyčerpané tříměsíčním obležením zásoby potravin, pití i střeliva. Po své porážce se rakouský vévoda neodhodlal dál stavět husitům na odpor a své síly stáhl zpět na domovské území. V období kolem Nového roku však v jeho stopách vyrazil oddíl českého šlechtice Jindřicha ze Stráže, který se pokusil dobýt město Světlá. Když narazil na tuhý odpor a zjistil, že v krátké době nedosáhne úspěchu, vyloupil alespoň nedaleko stojící stejnojmenný klášter. Zhruba tři měsíce po těchto událostech se před městem objevilo značně silnější táborsko-sirotčí vojsko, v jehož čele byl i nadále kněz Prokop Holý. Husité zahájili obléhání 23. března, avšak již o dva dny později byli nuceni čelit útoku rakouských a českých šlechticů, kteří se shromáždili pod korouhvemi vévody Albrechta.