Od 17. století probíhala správa námořnictva pod dohledem admirality ("Admiralty"), v jejímž čele stál první lord (First Lord of The Admiralty). Prvním nositelem této funkce byl Richard Weston, 1. hrabě z Portlandu, který správu námořnictva převzal po zavražděném Georgi Villiersovi, 1. vévodovi z Buckinghamu. Admiralita měla ve svých kompetencích především válečné námořnictvo, zatímco obchodní a civilní loďstvo spadalo pod zmíněný námořní úřad. Pokud stál v čele admirality člen panovnického rodu, neměl titul prvního lorda, ale lorda nejvyššího admirála ("Lord High Admiral"). Jedinou ženou zastávající tento post byla královna Anna, která funkci "Lord High Admiral" převzala nakrátko v roce 1708 po smrti svého manžela. Kromě prvního lorda bylo členy admirální rady pět až sedm lordů admirality. V 17. a 18. století byli lordové admirality převážně civilisté (post lorda admirality byl často odrazovým můstkem pro začínající politiky z řad aristokracie i vlivných úřednických rodin), nezřídka se stalo, že v admirální radě nezasedal žádný námořník. Zkušení námořní vojevůdci přebírali správu námořnictva zpravidla v době válek. Převaha civilistů v úřadu admirality pak vedla k tomu, že v roce 1794 (po zahájení války s revoluční Francií) byl zřízen post prvního námořního lorda ("First Sea Lord"), který byl poradcem admirality pro odborné otázky.