Підтримував політику Івана Виговського. Брав участь у виступі проти повстання Мартина Пушкаря. Після загибелі останнього був призначений наказним полковником полтавським (травень — листопад 1658). Вірогідно, брав участь у Конотопській битві. Після об'єднання гетьманом Петром Дорошенком Правобережної та Лівобережної України посів уряд полтавського полковника (1669—1670). Звільнений з посади за гетьманства Дем'яна Ігнатовича. Мешкаючи у Полтаві, відійшов від старшинських та урядових справ. Востанне згадується в 1678-му році як місцевий городовий отаман. Подальша доля невідома.