Narodil se na rodovém sídle Knowsley Hall jako starší syn premiéra 14. hraběte z Derby a Emmy Bootle-Wilbraham. Studoval v Etonu a Cambridge, v roce 1848 poprvé neúspěšně kandidoval do Dolní sněmovny. Poté odjel do Karibiku a severní Ameriky, ještě v roce 1848 byl ale do parlamentu zvolen v nepřítomnosti, členem Dolní sněmovny zůstal do roku 1869. Od mládí patřil k liberálně orientovaným členům Konzervativní strany. V první otcově vládě byl státním podsekretářem zahraničí (1852), později odmítl nabídku vstoupit do Palmerstonova kabinetu jako ministr kolonií (1855). V druhé otcově vládě byl ministrem kolonií (1858) a po převedení správy největší britské kolonie v Indii pod přímou správu vlády byl prvním ministrem pro Indii (1858-1859), od roku 1858 byl též členem Tajné rady. Znovu byl přímým podřízeným svého otce jako ministr zahraničí (1866-1868), poté zdědil titul hraběte z Derby a vstoupil do Sněmovny lordů (do té doby byl znám pod jménem "lord Edward Stanley"). V Disraeliho vládě byl znovu ministrem zahraničí (1874-1878), kabinet ale předčasně opustil pro názorovou neshodu s ostatními ministry v otázce okupace Kypru. Poté opustil i Konzervativní stranu a naposledy byl ministrem jako státní sekretář kolonií v Gladstonově liberální vládě (1885-1886). Na funkci ministra aspiroval ještě v roce 1886, ale pro nesouhlas s vládní irskou politikou byl od dalšího aktivního dění distancován. Ve Sněmovně lordů poté patřil k předním stoupencům frakce liberálních unionistů. Jeho zdravotní stav se zhoršil po těžké chřipce v roce 1891 a zemřel o necelé dva roky později na rodovém sídle Knowsley Hall.