Даву печели слава в кампанията и с битките при Ейлау и Фридланд. През 1807 г. Бонапарт го поставя на поста генерал-губернатор на новосъздаденото след Тилзитския мир Варшавско херцогство, а на следващата година го провъзгласява за херцог на Ауерщед. През войната от 1809 г., Даву отново взима участие в бойните действия, като най-забележителна е битката при Екмюл, а също така се доказва и в сражението при Ваграм. След тази кампания е провъзгласен за принц на Екмюл и е натоварен от Наполеон със задачата да организира „корпус за наблюдение на Елба“ - това всъщност е огромната армия, с която императорът нахлува в Русия през 1812 г. По време на похода, Даву командва Първи корпус, наброяващ над 70 000 души, и разгромява руснаците при Могильов, преди да се присъедини към основната армия, с която продължава през кампанията и отстъплението от Москва. През 1813 г. е назначен за комендант на военната област на Хамбург и защитава града (лошо укрепен и зле снабдяван) по време на дългата обсада на съюзниците. Предава се едва при получаването на директната заповед на новия крал - Луи XVIII, който е заел престола след абдикацията на Наполеон през април 1814 г.