Неоплатонічна флорентійська академія була заснована після того, як Геміст Плетон під час Флорентійського собору 1438—1439 років фактично повернув філософію Платона до Західної Європи. Академія спонсорувалася Козімо де Медічі, її підтримував Марсіліо Фічіно та родина Медічі до смерті Лоренцо де Медічі. Неоплатонічний гурток ніколи не був формальною групою, проте його члени вважали цю академію сучасною формою Платонової академії. Важливими членами були Анджело Полізіано, Крістофоро Ландіно, Піко делла Мірандола та Джентіле де 'Беккі . Академія займалася перекладами на латинську мову творів Платона, Еннеди Плотіна та інші неоплатонічні твори.