Prima criză marocană a crescut din rivalitățile imperiale ale marilor puteri, în acest caz, între Germania și Franța,sprijinită de britanici, pe de altă parte. Germania a luat măsuri imediate diplomatice pentru a bloca un nou acord să intre în vigoare, inclusiv vizita dramatică a lui Wilhelm al II-lea la Tanger, în Maroc la 31 martie 1905. Kaiser Wilhelm a incercat sa obtina sprijinul Maroc, dacă s-au dus la război cu Franța sau Marea Britanie, și a dat un discurs exprimat sprijinul pentru independența marocan.