Vzťahy medzi Východom a Západom boli poznačené už od Východnej schizmy v roku 1054. Krátkodobý zmier medzi pápežom a Byzantskou ríšou (ktorá bola hlavným reprezentantom ortodoxie) prišiel v priebehu prvých križiackych výprav, avšak výraznú ranu vzťahom zasiahol masaker latiníkov v Konštantínopole (1182) a Štvrtá križiacka výprava (12031204). Výsledok výpravy mal priniesť zmier a cirkevnú úniu medzi Západom a Východom, avšak nepriateľstvo sa iba prehĺbilo. Byzantská ríša sa na vyše 50 rokov premenila na exilové Nikajské cisárstvo. V nasledujúcom období sa ríši podarilo získať svoje staré panstvá v Európe a obnoviť svoje sídlo v Konštantínopole, na východe jej však povstal nepriateľ v Osmanských Turkoch, ktorí postupne obsadzovali jej anatólske územia.