З 1917 року — у складі УНР та Української Держави гетьмана Павла Скоропадського, а наприкінці 1918 року — під контролем Революційної армії Нестора Махна. З 1922 року — стабільні комуністичні уряди. Кушугум постраждав внаслідок геноциду українського народу, проведеного урядом СРСР 1932—1933 років. У цей час у селищі бував відомий український поет Славутич Яр, який саме у Кушугумі зустрічався з кобзарем, який прищепив йому смак до української пісні: «А вже років двісті, як козак в неволі», «Ой на горі вогонь горить», «Ой наступила та чорна хмара», «Усі гори зеленіють». Як згадує письменник про Кушугум, «це була ніби своєрідна лекція. Бандура ще більше нагострила мою національну свідомість. Я ніби набрався нової сили, нової енергії для боротьби, що вже назрівала».