Після падіння Римської Імперії деякі великі будівлі добудовували протягом кількох століть. У ранній романський період архітектори повернулися до технології циліндричного склепіння при зведенні великих . Їхні інтер'єри були досить темними через міцні, товсті стіни, що підтримують склепіння. Труднощі належного освітлення склепінчастих конструкцій загальновідомі. Одним з найбільших і знаних храмів, перекритих величезним циліндричним склепінням, був храм клюнійського абатства, побудований між XI і XII століттями.