Згідно запису від 25 січня 1465 року в Острозі вперше згадується волинський зем'янин, луцький повітник Івашко Бабинський. Його син Митько Іванович Бабинський отримував «6 коп з мита луцького» в записі від 24 червня 1486 року. Семен Митькович Бабинський згадується в листі до князя Федора Сангушка від 4 травня 1540 року, що ним же написаний у Бабині. Також під час ревізії Луцького замку 1545 року де зобов'язувався ремонтувати городні в тому ж замку. Руський рід Бабинських, володів Бабином до 1735 року. Відомо, що під час одного з наймасштабніших татарських набігів, між 1577 та 1578 р., Бабин був спустошений та спалений загонами кримського хана Мехмеда ІІ Гірея. В 1588 році в документі про розмежування маєтностей з Ганною Гостською згадується Андрій Семенович Бабинський, що володів землями в трьох воєводствах - Берестейському, Волинському та Київському. В той час Бабинські володіння межували з селами Крупи, Рясники, Дорогобуж, Бугрин, Іллін та Підліски. За переписом 1629 року село мало 56 димів якими володіли Петро та Ілля Бабинські. Під час Визвольної війни, у вересні 1648 року Бабин був спустошений татарами та козаками Звягельського полковника Михайла Тиші. У вересні 1649 року село знову спустошують татари.