După cucerirea Constantinopolului de către Cruciada a patra, Tinos a fost una dintre numeroasele insule conduse de cetățeni venețieni privați (vezi Ducatul Arhipelagului) și a aparținut lui Andrea Ghisi, ai cărui moștenitori au păstrat-o până în 1390 când ultimul membru al ramurii familiei a lăsat-o ca moștenire Veneției, împreună cu insula vecină Mykonos. A fost condusă de Republica Venețiană până în 1715, când Tinos a fost cucerită de Imperiul Otoman (vezi Războiul otomano-venețian) și a devenit cunoscută sub numele de insula İstendil. Otomanii au pierdut insula Tinos în 1821, când locuitorii s-au alăturat războiului de independență al Greciei.