Când ziua de 27 august, cu cincisprezece zile înainte de 7 septembrie, a trecut fără răspuns de la Sadat sau Assad, era clar că nici o ofensivă nu va avea loc în septembrie. În 28 și 29 august, Sadat s-a întâlnit cu Assad la Damasc, unde au fost de acord să înceapă războiul în octombrie. Aceștia au specificat 6 octombrie ca Ziua Z și l-au informat Ahmed Ismail și Tlass pe 22 septembrie, care, la rândul lor, au transmis decizia șefilor de stat. La cererea lui Ahmed Ismail, Sadat a elaborat o directivă prezidențială pentru război. Prin urmare, abia în luna septembrie, cu mai puțin de o lună înainte de atac, data de 6 octombrie a fost în cele din urmă selectată ca Ziua Z. Ofensiva coordonată avea să înceapă la ora 14:00 (ora locală Cairo). Data de 6 octombrie a fost aleasă din mai multe motive. Viteza curentului de apă și valul au fost optime pentru o operațiune de trecere, iar pentru cea mai mare parte a nopții a existat o lună plină, facilitând construcția podurilor. Data a coincis cu sărbătoarea evreilor, Iom Kipur, ziua de ispășire. Acesta a fost un factor important în alegerea datei de 6 octombrie pentru un atac; evreii în acea zi de sărbătoare țin post, se abțin de la folosirea focului sau a energiei electrice (ceea ce înseamnă că nu se folosesc mijloacele de transport) și o mare parte din armata israeliană este demobilizată. Octombrie, de asemenea, a coincis cu sărbătoarea Ramadanului în Calendarul Musulman, ceea ce însemna că și soldații musulmani ar fi făcut post. De Ramadan, musulmanii au câștigat prima lor victorie în Bătălia de la Badr în anul 624. Optând pentru un nume ceva mai inspirat decât Minaretele înalte, comandanții egipteni pentru denumirea operațiunii au ales denumirea de Badr.