Han var överste för ett dragonregemente i Johan Banérs armé omkring 1637 och blev generalmajor av infanteriet 29 januari 1642. Han deltog bland annat i slagen vid Leipzig 1642 och Jankov 1645 och var general över infanteriet vid huvudarmén i Tyskland 28 april 1646 men blev s.å. chef för hessen-kasselska infanteriet och erhöll 9 januari 1647 avsked ur svensk tjänst. I Hessen-Kassel blev han generallöjtnant och fick i juli 1647 sitt ena underben avskjutet vid belägringen av Rheinfels och dog av sviterna.