בשנת 1825 מת אחיו אלכסנדר הראשון, ואחיו ניקולאי הראשון, קיסר רוסיה עלה לשלטון במקומו. בעקבות מותו של אלכסנדר פרץ מרד הדקבריסטים ומיכאיל היה שותף בדיכויו, אולם הוא תמך לאחר מכן בהמרת עונש המוות בגלות עם עבודת פרך. בשנת 1826 מונה מיכאיל למפקד חיל המשמר, ובשנת 1828–1829 לחם עמו במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1828–1829), שבה קיבל את עיטור גאורגי הקדוש. בשנים 1830–1831 השתתף מיכאיל בדיכוי המרד הפולני, ובשנת 1832 מונה לנשיא כבוד של האקדמיה הצבאית הקיסרית.