Till säsongen hade Lotus arbetat på en modell kallad Lotus 24 som man erbjöd även till privata stall. Den var konventionellt uppbyggd med en fackverksram. När bilen debuterade vid Nederländernas Grand Prix rullade Team Lotus till allmän förvåning ut fabriksstallets bil, Lotus 25. Den stora skillnaden var att 25:an hade en lägre, självbärande kaross. Lotus 25 var inte den första F1-bilen med självbärande kaross, men den blev den dittills mest framgångsrika och snart hade alla konkurrenter följt efter. Sittbrunnen var så lågt byggd att förarställningen blev närmast liggande. Med den låga karossen minimerades frontarean och därmed minskades luftmotståndet. Lotus fortsatte köpa motorer från Coventry Climax som för den nya 1,5-litersformeln tagit fram en ny V8-motor.