Ja des de la dècada del 1940, Bónner havia ajudat als presos polítics i les seves famílies. Tot i que Bónner s'havia unit al Partit Comunista de la Unió Soviètica el 1964 mentre treballava com a metge, només uns pocs anys més tard es convertiria en una destacada activista del moviment pro drets humans soviètic. La seva resolució cap a la dissidència es va enfortir a l'agost de 1968 després que els tancs del bloc soviètic entressin a Txecoslovàquia per esclafar el moviment de laPrimavera de Praga. Aquest esdeveniment va reforçar la seva creença que el sistema no podria ser reformat des de dins.