Els primers 200 presoners van arribar-hi el 22 de març de 1933 procedents de la presó Stadelheim, a Munic, i de la fortalesa de Landsberg, on Hitler havia escrit "Mein Kampf" mentre hi era empresonat. A partir de 1935, després de l'entrada en vigor de les Lleis de Nuremberg, el 1935, que institucionalitzaven la discriminació racial, els Testimonis de Jehovà, homosexuals i immigrants també van ser enviats a Dachau. El 1937, les SS van ordenar iniciar la construcció d'un nou complex que ampliaria la capacitat del camp fins als 6.000 presoners i hi va assignar treballadors forçats. La construcció es va enllestir oficialment a mitjans d'agost de l'any següent. Aquell mateix any, després de l'annexió d'Àustria i dels Sudets, s'hi van empresonar més opositors al règim i fins 11.000 jueus alemanys i austríacs. L'any següent, centenars de membres del poble romaní també hi van ser empresonats i, el 1940, després de la invasió alemanya de Polònia, hi van arribar uns altres 13.000 polonesos. Representants del Comitè Internacional de la Creu Roja van inspeccionar el camp el 1935 i el 1938 i en van documentar les dures condicions; però no hi va haver cap altra actuació al respecte.