1070-76 között született Jocundus "Vita Servatii" műve, amelyet a Szent Szervácius-templom rendelt meg, hogy kiegészítsék a korábban keletkezett "Miraculát" a szent csodatételeiről. A mai feltételezések alapján mindkét mű azért született, hogy a szent származása körüli kételyeket eloszlassa. Jocundus szering Szerváciusz Jézus unokaöccse és kortársa volt, aki csodásan hosszú élettel lett megáldva. Az első kételyeket az 1049-es mainzi zsinaton fogalmazták meg, amíg meg nem érkezett a bizánci császár küldötte, aki megerősítette egy bizonyos Alagrecus állításait, aki "Fenustébe", egy Damaszkusztól délkeletre található településbe tette a szent szülőhelyét. Jocundus ezen felül mások tetteit is Szerváciusznak tulajdonítja, például a keresztény seregek 732-es poitiers-i győzelmét.