Som ganske ung begyndte han sin militære løbebane som musketer og i en alder af seksten blev han privat soldat hos sin onkel, grev Ernesto Montecuccoli, der var en velanset østrigsk general. I 1629 blev han kaptajn i infanteriet og havde da allerede været i kamp i det tyske rige og i Nederlandene. Han fik i Trediveårskrigen rig lejlighed til at udmærke sig og avancerede så hurtigt, at han allerede 1635 var oberst. Under stormen på Neubrandenburg blev han alvorligt såret, hvilket gentog sig samme år (1631) i det første slag ved Breitenfeld, hvor han blev taget til fange af svenskerne. Atter i 1632 blev Montecuccoli såret i slaget ved Lützen, og mens han kom sig avancerede han til major i sin onkels regiment. Kort efter blev han oberstløjtnant i kavaleriet. Montecuccoli udmærkede sig i slaget ved Nordlingen 1634, og efter stormen på Kaiserslautern i 1635 blev han oberst.