Butt toimi kansantaloustieteen professorina Trinity Collegessa vuosina 1836–1841 sekä asianajajana Irlannissa ja Englannissa. Politiikkaan hän osallistui aluksi konservatiivien riveissä ja häntä pidettiin Daniel O’Connellin vastustajana. Vuonna 1848 hän kuitenkin puolusti oikeudessa Nuori Irlanti -liikkeen johtajia, joita syytettiin valtiopetoksesta heidän johdettuaan epäonnistunutta kapinaa. Butt oli vuosina 1852–1865 Ison-Britannian parlamentin jäsen. Palattuaan välillä takaisin asianajajan ammattiinsa hän johti vuosina 1865–1869 vangittujen feeniläisjohtajien puolustusta oikeudessa. Mielipiteiltään konservatiivisena Butt ei tosin itse kannattanut feeniläisten vallankumousaatetta. Hän tuli kuitenkin siihen tulokseen, että välttämättömien yhteiskunnallisten uudistusten kuten maareformin toteuttaminen Irlannissa ei onnistuisi ilman itsehallintoa. Todisteena tästä hän piti Ison-Britannian hallituksen epäonnistumista Irlannin 1840-luvun nälänhädän lievittämisessä.