Collot d’Herbois’n isä oli pariisilainen kultaseppä. Vallankumousta edeltäneinä vuosina Collot d’Herbois tuli tunnetuksi näyttelijänä ja komedioihin erikoistuneena näytelmäkirjailijana. Hän kiersi teatteriseurueiden kanssa Ranskan maaseudulla, Hollannissa ja Sveitsissä. Hän oli vuonna 1787 teatterinjohtajana Lyonissa ja vuonna 1789 ohjaajana Pariisissa. Vallankumouksen jälkeen Collot d’Herbois liittyi jakobiiniklubiin ja julkaisi vuonna 1791 perustuslaillista monarkiaa puolustaneen teoksen "Almanach du Père Gérard pour 1792". Näyttelijänlahjojensa ansiosta hänestä tuli taitava ja vaikutusvaltainen poliittinen agitaattori, varsinkin Pariisin kommuunin piirissä. Hänen mielipiteensä alkoivat nopeasti radikalisoitua ja keväästä 1792 alkaen hän esiintyi tasavaltalaisena. Hän oli lietsomassa kansanjoukkojen 10. elokuuta 1792 suorittamaa Tuileries’n palatsin valtausta, joka merkitsi lopun alkua Ranskan monarkialle. Collot d’Herbois valittiin syyskuussa 1792 edustajaksi Kansalliskonventtiin, jonka toisessa istunnossa 21. syyskuuta juuri hän teki aloitteen monarkian kumoamisesta. Hän äänesti myöhemmin kuningas Ludvig XVI:n kuolemantuomion puolesta. Collot d’Herbois kannatti myös kuolemantuomioita maanpakoon lähteneille monarkisteille ja ankaria toimia girondisteja vastaan sekä puolusteli syyskuun murhia.