Iorga valittiin Romanian parlamentin edustajainkamariin ensi kerran vuonna 1907 Iașin edustajana. Hän perusti oman Kansallisdemokraattisen puolueen. Hän osallistui vuonna 1913 toiseen Balkanin sotaan sota-akatemian professorina ja kannatti ensimmäisen maailmansodan aikana Romanian liittymistä ympärysvaltojen puolelle sekä vastarinnan jatkamista tappioista huolimatta. Vuosina 1919–1920 Iorga oli edustajainkamarin puhemies. Hän vaikutti 1920-luvun alkuvuosina luennoitsijana Pariisissa ja hänet valittiin 1919 Ranskan instituutin jäseneksi. Iorga toimi Romanian pääministerinä ja samalla myös opetusministerinä 1931–1932. Hän tuki vuonna 1930 valtaan nousseen kuningas Kaarle II:n itsevaltaista hallintoa, mutta vastusti ääriliikkeitä. Fasistisen Rautakaartin kannattajat murhasivat Iorgan marraskuussa 1940.