Тим ча­сом у по­літбюро ЦК ВКП(б) продовжу­ва­ла­ся бо­роть­ба за лі­дерство. Вико­ри­стовую­чи преро­га­ти­ви генерального се­крета­ря ЦК ВКП(б), Й.Ста­лін подбав про те, щоб пе­ри­фе­рійні парт­ко­ми об­ра­ли на черго­вий з'їзд у груд­ні 1927 де­ле­га­тів, які влаш­то­ву­ва­ли йо­го особи­сто. ХV з'їзд ВКП(б) ви­правдав споді­вання сталінської ко­манди і ви­клю­чив з партії всіх ак­тивних дія­чів . Коли Й.Ста­лін упев­нився, що контролює не тіль­ки апарат, а й ви­ще керівництво партії, він по­чав іні­ці­ю­ва­ти надзвичайні за­хо­ди в сільському господарстві, які приво­ди­ли до зламу не­пу. За 5 днів до за­кінчення ро­бо­ти з'їзду, 14 груд­ня 1927 до партійних організацій хлі­бо­за­го­ті­вель­них ра­йо­нів СРСР на­дійшла те­ле­граф­на ди­ректи­ва по­літбю­ро ЦК ВКП(б): «Вжи­ти ор­га­ні­за­ційних за­хо­дів згори до­ни­зу, спря­мо­ва­них на по­си­лення за­ве­зення хлі­ба з бо­ку се­лянства». Це бу­ла перша з 1921 партійна ди­ректи­ва, в якій пропо­ну­ва­ли­ся си­ло­ві за­хо­ди для розв'язання економічної про­блеми.