В края на октомври – началото на ноември „Гангут“ и „Полтава“ са преведени в Адмиралтейския завод, където двата кораба са поставени на продължително съхранение. Началото на чуждестранната интервенция и появата, през ноември, в Балтика на британския флот изискват организиране на противодействие, за което в кампанията за 1919 г. от оставащите в боеспособно състояние кораби е формиран „Действащия отряд“, в състава на който влизат „Петропавловск“ и намиращия се до момента в консервация „Севастопол“. В този период „Петропавловск“ влиза в единствения останал в историята на линкорите от типа „Севастопол“ бой с кораби на противника. На 31 май, когато линкорът прикрива водещия разузнаване есминец „Азард“, последният води към него седем преследващи го британски разрушителя. „Петропавловск“ открива огън с главния и противоминния калибри, изстрелвайки 16 305-мм и 94 120-мм снаряда по британските кораба, които се сближават с линкора на разстояние до 45 кабелтови, но получавайки няколко попадения от осколки от близките разриви, се оттеглят. Поради опасността от атака на британската подводна лодка, действаща в залива, „Петропавловск“ се връща на Кронщатския рейд, където на 13 – 16 юни той взема участие в потушаването на мятежа на фортовете „Красная Горка“ и „Серая Лошадь“, изстрелвайки по тях 568 снаряда на главния калибър, които причиняват значителни разрушения. Участието на „Севастопол“ в бойните действия се ограничава до обстрел с главния калибър по настъпващите към Петроград белогвардейски части в периода 20 – 21 октомври. Двата действащи линкора за този период не получават каквото и да е повреди, а на „Полтава“, намираща се на зимно съхранение практически без екипаж, на 24 ноември избухва пожар, продължаващ в течение на 15 часа, който води до изгарянето и наводнението на редица отделения.