Rada lidových představitelů vznikla 10. listopadu 1918 v rané fázi německé listopadové revoluce poté, co v Německé říši padla monarchie a v době, kdy se blížil neodvratný konec první světové války. Vznikla jako bezprostřední reakce na mohutné shromáždění dělníků a vojáků v Berlíně a dalších německých městech, kteří protestovali za konec války a za lepší životní a pracovní podmínky. Vyhrocená situace v Německu, rozsáhlé demonstrace a povstání proti vládním autoritám napříč celým Německem si vynutily rychlé jednání, jehož cílem bylo ustanovit dočasnou správní vládu v říši. 9. listopadu 1918 předal poslední monarchistický říšský kancléř Maxmilián Bádenský vládu do rukou Friedricha Eberta, čelnímu představiteli umírněné Sociálně demokratické strany Německa (SPD). Sám Maxmilián Bádenský věřil, že Ebert je schopen čelit nepokojům a především chtěl zabránit hrozící socialistické revoluci ze strany radikálních socialistů.