Za vlády Jakuba II. stál v opozici a byl autorem dopisu, který vyzval Viléma Oranžského k převzetí vlády v Anglii (dopis podepsalo dalších šest vlivných členů Sněmovny lordů). Aktivně se zúčastnil slavné revoluce, v roce 1689 byl povýšen na vikomta Sydneye a povolán do Sněmovny lordů, zároveň se stal královským komořím a členem Tajné rady, získal také funkci lorda-místodržitele v Kentu (1689–1704). Jako voják se zúčastnil bitvy u Boyne, dosáhl hodnosti generálporučíka a krátce byl znovu vyslancem v Haagu. V letech 1690–1692 byl státním sekretářem zahraničí a v letech 1692–1693 krátce místokrálem v Irsku. Ve funkci generálního polního zbrojmistra (1693–1702) byl dlouholetým členem vlády, v době nepřítomnosti Viléma III. v Anglii byl členem místodržitelského sboru (1697), později byl znovu místodržitelem v Irsku (1700–1701). V letech 1700–1702 zastával vysoký dvorský úřad prvního královského komorníka ("Groom of the Stole", 1700–1702). Po smrti Viléma III. byl za královny Anny zbaven většiny svých úřadů a donucen k odchodu do soukromí.