La începutul celui de-al Doilea Război Mondial, Polonia a fost împărțită între Germania Nazistă și Uniunea Sovietică (vezi Pactul Ribbentrop–Molotov). O cincime din populația poloneză a pierit în timpul celui de-al Doilea Război Mondial, jumătate din ea a fost formată din cei 3.000.000 de evrei polonezi, uciși în Holocaust, care constituiau 90% din evreii polonezi. Deși Holocaustul a avut loc în mare parte pe teritoriul polonez ocupat de Germania, a existat o colaborare foarte redusă a cetățenilor ei cu naziștii. Colaborarea individuală a polonezilor a fost descrisă ca fiind mai mică decât în celelalte țări ocupate. Statisticile efectuate de Comisia Israeliană pentru Crime de Război indică faptul că mai puțin de 0,1% dintre polonezi au colaborat cu naziștii. Atitudinile polonezilor față de atrocitățile germane au variat considerabil, de la riscarea propriei vieți pentru a salva viețile evreilor și refuz pasiv de a oferi informații cu privire la evrei până la indiferență, șantaj și, în cazuri extreme, participarea la pogromuri, cum ar fi pogromul de la Jedwabne. În funcție de naționalitate, polonezii au cel mai mare număr de oameni care au salvat evrei în timpul Holocaustului.