Det er påfallende i hvilken grad de engelske myndighetene håndterte krisen uten at landet havnet i kaos, religiøs galskap og totalt sammenbrudd, slik som i Frankrike. Den største effekten var antagelig i spørsmålet om krig, da ingen større hærtokt i Frankrike ble utført før i 1355. Allerede før svartedauden var det tegn på at det føydale England hadde en befolkningsvekst som landet hadde problemer med fø på, med hungersnød som resultat (se blant annet Den store hungersnøden 1315–1317). Etter svartedauden ble de livegnes stilling faktisk forbedret, da det var større rift om deres tjenester. Etter relativ kort tid vokste befolkningen og dekket befolkningstapet. Mens andre land, som Norge, fikk en varig knekk av pesten, synes det som om pesten på mange vis revitaliserte det engelske samfunnet.