Perkins toimi vuosina 1910–1912 Consumers’ League of New York -kuluttajajärjestön sihteerinä, ja kampanjoi erityisesti työläisnaisten ja -lasten palkkojen korottamiseksi ja työolojen parantamiseksi. Vuonna 1911 New Yorkissa yli sadan työläisnaisen kuolemaan johtanut Trianglen paitatehtaan tulipalo toi paljon huomiota hänen vaatimuksilleen työturvallisuuden lisäämisestä. Perkins nimitettiin vuonna 1912 New Yorkin kaupungin uuden turvallisuuskomitean ("Committee on Safety") toimeenpanevaksi sihteeriksi. Monet hänen ehdotuksistaan toteutuivat, ja muun muassa New Yorkin osavaltion vuonna 1912 säätämää 54-tuntista työviikkoa on pidetty hänen aikaansaannoksenaan. Perkins loi tiiviit suhteet New Yorkia hallinneeseen demokraattipuolueeseen. Vuonna 1917 hän siirtyi "Organization for War Servicen" New Yorkin neuvoston johtajaksi. New Yorkin kuvernööriksi valittu Al Smith nimitti hänet vuonna 1919 osavaltion viisihenkisen teollisuuskomission jäseneksi. Perkins oli myös osavaltion teollisuushallituksen ("State Industrial Board") jäsen vuodesta 1923 ja sen puheenjohtaja vuodesta 1926. Hän tuki Smithin presidentinvaalikampanjaa vuonna 1928.