El Maig del 68 va fer créixer un corrent social crític, condicionat per les conseqüències dels efectes de l'energia nuclear i la tensió de la Guerra freda entre el bloc occidental o de la OTAN, i el de la Unió Soviètica, amb el Pacte de Varsòvia. Aquests moviments van esclatar amb la reacció vers la Guerra del Vietnam i el Moviment afroamericà pels drets civils. Els conflictes derivats de la guerra i les desigualtats socials van produir un impuls de moviments pacifistes i amb una gran sensibilització social. Econimistes del moment van qüestionar el paradigma de la societat industrial. Robert Yung, plantejà la reducció de l'escala productiva, Ivan Illich, plantejava una productivitat ecològica i naturista, i Rugy Dutschke, criticava el model productivista i d'agricultura intensiva de la Revolució russa. A nivell filosòfic, intel·lectuals com Jean Paul Sartre o Albert Camus apostaven per l'utopia d'un sistema que pogués satisfer les necessitats de les futures generacions. Herbert Marcuse, de l'Escola de Frankfurt, qüestionava la injustícia de la societat industrial. Autors com André Gorz, proposaven una societat basada en l'adequació de l'home amb la natura i l'ús del temps lliure. Pel que fa a la Guerra del Vietnam cal significar com l'ús de l'Agent taroja durant l'Operació Ranch Hand, va deixar un gran nombre de discapacitats en la població a conseqüència dels efectes de la guerra química.