Kansliapresidentti oli vuosina 1680–1792 Ruotsin kansliakollegion päällikön virkanimi. Vapauden ajalla 1719–1772 kansliapresidentti johti hallitusta, joka oli vastuussa toimistaan säädyille. Vuoden 1772 jälkeen kansliapresidentin viran merkitys väheni Kustaa III:n yhä itsevaltaisemman hallinnon aikana. Vuosina 1792–1797 kansliakollegion päällikön virkanimenä oli valtakunnankansleri ("rikskansler"). Vuosina 1801–1809 kansliapresidentti oli kuninkaan kanslian päällikön virkanimi.