Sodan jälkeen Ostermeyer saavutti kuulantyönnössä hopeaa vuoden 1946 EM-kisoissa. Hän valmistui kolme kuukautta ennen Lontoon olympialaisia 1948 pianistiksi. Lontoon kisoissa hän voitti kultaa kuulantyönnössä tuloksella 13,75 ja kiekonheitossa tuloksella 41,92 sekä pronssia korkeushypyssä. Hän lopetti urheilu-uransa vuoden 1950 EM-kisoihin, jossa hän voitti kaksi mitalia (pronssia 80 metrin aitajuoksussa ja kuulantyönnössä). Kilpailu-uransa jälkeen hän työskenteli konserttipianistina.