După reunirea cu armata principală, arhiducele Charles a contopit comanda lui Kienmayer cu Corpul de rezervă I și l-a reasignat. A luptat cu distincție la Bătălia de la Aspern-Essling din 21-22 mai, unde a comandat 5.770 de trupe și 24 de piese de artilerie ale unei diviziuni de cavalerie de rezervă. În timp ce armatele principale se luptau pe Dunăre, forțele austriece ușoare au atacat Regatul Saxoniei, aliat francez, provocând regele Jérôme Bonaparte să-și aducă armata Regatului Westfalia pe câmp. În iunie, arhiducele Charles l-a numit pe Kienmayer să formeze Corpul XI din forțele atacante, plus întăriri din rezervă. Francezii au încercat să-l prindă pe Kienmayer, Jérôme avansând de la Leipzig și Jean-Andoche Junot mutându-se de la Frankfurt pe Main. Kienmayer i-a întrecut, învingându-l pe Junot la bătălia de la Gefrees din 8 iulie. A pornit apoi spre Jérôme, care s-a retras pripit, evacuând Saxonia cu totul. Acest succes notabil a fost negat de victoria lui Napoleon la Bătălia de la Wagram din 5–6 iulie.