Після Іранської революції та початку правління Ісламської Республіки почалася жорстока боротьба між традиційними та сучасними видами мистецтва, включаючи музику. Влітку, через кілька місяців після перемоги революції, Хомейні видав заборону на трансляцію музики. У чіткій заяві він характеризував музику як опіум, кажучи: "Слухання музики дурить людей і робить їх розум неактивним. Хомейні вважав, що до епохи Пахлаві, у міру зростання музичних програм та залучення до них молоді, вони були відсторонені від важливої політичної діяльності.