Під час Монгольської революції 1911 р. Монголія проголосила незалежність від династії Цин у Китаї, якою керував Богд-хан. У 1912 році династія Цин зазнала краху в складі Китайської Республіки. У 1915 р. Росія та Китай підписали угоду про Кіату, зробивши її автономною. Однак, коли спалахнула Російська громадянська війна, Китай, працюючи з монгольськими аристократами, повернув Монголію в 1919 році. У той же час розгорілася Російська громадянська війна, і до 1921 Біла Армія почала програвати Червоній Армії. Один із командирів, Роман Унгерн фон Штернберг, побачив це і вирішив залишити Білу армію своїми силами. У 1920 році він ввів свою армію до Монголії і повністю завоював її до лютого 1921 року, повернувши Богу-хана до влади. Більшовики були стурбовані Штернбергом і на прохання Монгольської народної партії вторглися в Монголію в серпні 1921 року, допомагаючи з Монгольською революцією 1921 року. Ради рухалися з багатьох напрямків і захопили багато місць у країні. Штернберг відбився і вступив у СРСР, але 15 вересня 1921 року він був схоплений і вбитий радянськими військами. Ради утримували Бодд-хана при владі як конституційного монарха, сподіваючись зберегти добрі стосунки з Китаєм, продовжуючи окупувати країну. Однак, коли Богд-хан помер у 1924 році, монгольський революційний уряд заявив, що ніякі перевтілення не приймаються, і створив Народну Республіку Монголія, яка існувала б при владі до 1992 року.