Al 1957 va assistir a la reunió dels partits comunistes i obrers, duta a terme a Moscou, en el marc del 40è aniversari de la Revolució Russa i a la tornada va impulsar el suport del seu partit a la candidatura presidencial d'Arturo Frondizi. Al 1964 va assistir a l'Havana a la Conferència dels partits comunistes llatinoamericans i va reafirmar, en la línia de les polítiques de Nikita Khrusxov, el caràcter específic de les «vies revolucionàries segons cada país», la qual cosa va significar no considerar la Revolució Cubana com un model absolut a seguir pels altres països de la regió. Va formar un grup quasi mafiós que, amb l'ajuda de militants del PCA, recolzava a artistes comunistes i es quedava amb un percentatge de la recaptació per obra i interpretació, tenint a diversos artistes de renom en la seva nòmina. Aquells que van intentar discrepar de l'aparell de Codovilla van ser apallissats.