Velkého významu nabyla alexandrovská tradice za vlády Petra I. Velikého na počátku 18. století. Po svém vítězství nad Švédy v severní válce a uzavření nystadského míru v roce 1721 povýšil car Alexandra Něvského do role ochránce ruského impéria a učinil ho vedle biblických světců apoštolů Petra a Pavla patronem nově založeného Sankt-Petersburgu. Paralela byla zcela zjevná. Také Alexandr kdysi zvítězil nad švédskými útočníky. Petr I. založil na předpokládaném místě bitvy na Něvě na Alexandrovu počest monastýr a nechal sem z Vladimiru přenést jeho ostatky. Jejich slavnostní uložení se konalo 30. srpna 1724, v den třetího výročí nystadského míru. Na tento den byl také v liturgickém kalendáři přeložen z 23. listopadu jeho svátek. Car zakázal zobrazovat nadále Alexandra Něvského jako zbožného mnicha. Jeho symbolická transformace směřovala k obrazu velkoknížete ve slavnostním oděvu moskevských carů, zakladatele dynastie a ochránce impéria.