У 1871 році Гамільтон Фіш, державний секретар президента Улісса С. Гранта, розробив угоду з британським представником сером Джоном Роузом, яка створила комісії у Вашингтоні, що складалася з шести членів з Британської імперії і шістьох членів з США. Завданням комісії було вирішити претензії щодо ""Алабами" ", рефінансування та інші міжнародні спори між Канадою та Сполученими Штатами шляхом укладення договору. 8 березня 1871 року у Державному департаменті був підписаний Вашингтонський договір, а Сенат США ратифікував цей договір 24 травня 1871 року. Згідно з договором, у Женеві відбувся міжнародний арбітражний суд. Договір включав процес врегулювання для претензій по справі «"Алабами»", спірних зон рибальства в Атлантиці та належності островів Сан-Хуан (щодо кордону штату Орегон). Велика Британія та Сполучені Штати стали союзниками після укладення договору, і Велика Британія висловила жаль з приводу збитків. завданих рейдерами Конфедерації.