בעבר, היה כל שטח מזרח אירופה מכוסה ביערות בתוליים הדומים ליער ביאלוביז'ה. בני האדם הפליגו לאורך נתיבי הנהר עד המאה ה-14; הדרכים והגשרים הופיעו בתקופה מאוחרת יותר. במאה ה-14 ניתנו היתרי ציד מוגבלים. במאה ה-15 הפך היער לרכושו של המלך ולדיסלב השני, שהשתמש בו כמאגר מזון עבור הצבא שלו שנלחם בקרב גרונוולד. ולדיסלב השני התגורר באחוזת העץ שבביאלובייסקה במהלך מגפה שהתפרצה ב-1426. בשנת 1538 נחקק החוק הראשון העוסק בהגנת ושימור היער, כאשר זיגמונד הראשון הוציא צו שלפיו כל מי שיצוד ביזון אירופי ללא רישיון יוצא להורג. כמו כן בנה זיגמונד אחוזת ציד חדשה בביאלוביז'ה, והיער כולו נקרא על שמה.