Borden blev 1878 advokat och gifte sig med Laura Bond 1889. 1896 blev han deputerad för Halifax i Kanadas parlament, som han sedan tillhörde till 1921. Borden utsågs 1901 till det konservativa partiets ledare i parlamentet och blev efter partiets valseger 1911 Kanadas premiärminister, vilket han var fram till 1920. Från 1912 var han också utrikesminister. I oktober 1912 blev han medlem av Privy council och erhöll 1914 knightvärdighet. Under Bordens regeringstid växte motsättningarna mellan fransk- och engelsktalande, delvis som en följd av införande av hårdare språkregler som delvis diskriminerade franskan, delvis som en följd av införandet av allmän värnplikt under krigsåren, något som främst fransktalande protesterade mot under den så kallade Värnpliktskrisen 1917.