Efter novemberrevolutionen 1918 blev Wermuths ställning allt svårare genom de ständiga strejkerna och den yttersta vänsterns växande inflytande i det kommunala livet. Wermuth, som själv stod utanför de politiska partierna, ådrog sig till sist misstro från såväl borgerligt som socialistiskt håll, särskilt under den kommunala elektrikerstrejken hösten 1920, och lämnade kort därpå (i november samma år) överborgmästarämbetet. Han skildrade sina minnen i "Ein Beamtenleben - Erinnerungen" (1922).