Román je zasazen do revolučními zmatky zmítaného Mexika ve třicátých letech 20. století, kde Greene nějaký čas pobýval. Revoluční vláda se rozhodla v tradičně katolické zemi skoncovat s náboženstvím, a činila tak vskutku nevybíravým způsobem. Kostely byly bořeny a přiznání se k víře, natož vykonávání kněžského povolání bylo trestáno smrtí. Kněží byli buďto popraveni nebo přinuceni k oficiálnímu zřeknutí se víry se všemi praktickými atributy takového kroku. Nový režim na místě zbořených chrámů stavěl dětská hřiště, aby tak projevil svojí vůli sloužit nové „tmářstvím nepoznamenané“ generaci. Jak se dočteme v Greenově knize – a to je symbolika vskutku demonstrativní – tato hřiště byla zcela opuštěná; jejich stavitelé zapomněli, že prolézaček, houpaček a dalšího vybavení, vyrobených výhradně z kovu, se v tropickém žáru nebylo možno ani dotknout.