Podle reportáží britského vojenského pozorovatele Olivera Wardropa považovala gruzínská veřejnost podepsání této dohody za skryté podrobení Gruzie Ruskem a vláda se octla pod palbou tvrdé kritiky opozičních politiků, především od Národní demokratické strany. Dohoda ale Gruzii přinesla i některá pozitiva, jako například uznání nezávislosti Gruzie 29. ledna 1921 od dosud váhajících států. Dohoda z Moskvy však nikdy nevyřešila napětí mezi Moskvou a Tbilisi. I když Moskva uznala nezávislost jako takovou, nikdy nezamýšlela nechat tam vládnout menševiky a gruzínští bolševici v Rusku neúnavně pracovali na plánu svržení jejich vlády. Mírová dohoda ve skutečnosti znamenala pro bolševiky pouze odklad řešení gruzínské otázky, protože byli plně zaměstnáni špatně se vyvíjející válkou v Polsku