Ačkoliv statek je zřejmě výrazně starší, první písemná zmínka o tomto dvoře pochází z roku 1635. Tehdy byl dvůr zván "Weysovský". Na přelomu 18. a 19. století prošla usedlost výraznými stavebními úpravami, roku 1809 byl zásadně přebudován obytný dům, asi o dvacet let později také nová sýpka a stodola. K roku 1839 jsou doloženy současné objekty chléva a stájí. Po únorových změnách v roce 1948 usedlost převzalo do užívání místní JZD a statek sloužil do poloviny 70. let k chovu selat a prasat i jako skladiště požární techniky. Poslední majitelka byla dokonce ve vykonstruovaném procesu odsouzena za velezradu. Dvůr postupně chátral, přestože byl již od 3. května 1958 památkově chráněný. V 90. letech 20. století byl (ve špatném technickém stavu) vrácen původním majitelům. V roce 2004 město Plzeň usedlost vykoupilo a roku 2007 předalo do správy Národního památkového ústavu, územního odborného pracoviště v Plzni. Dne 1. července 2008 byl statek prohlášen národní kulturní památkou. Od srpna roku 2019 probíhá obnova dvora, aby mohl být tento mimořádně hodnotný objekt zpřístupněn veřejnosti jako expozice stavitelství, architektury a života na vesnici v 19.–20. století. V létě 2020 dostal objekt novou doškovou střechu. Podle dostupných informací, by se měl prvním návštěvníkům otevřít v březnu 2021.