De flesta arkitekter höll sig dock kvar vid stenbyggnader och gjutjärnskonstruktioner kom mest att användas bakom de historicerande stenfasaderna. Där gjutjärnet dock kom till sin rätt var vid de stora industriutställningarna vid 1800-talets slut. Den första av dessa var The Great Exhibition i London år 1851, där den enorma utställningsbyggnaden, Crystal Palace, väckte stor beundran och blev en förebild för flera kommande utställningsbyggnader. En annan höjdpunkt inom utställningsarkitekturen var Gustave Eiffels 300 meter höga torn till utställningen i Paris 1889 - Eiffeltornet. Utanför utställningarna var det mestadels vid järnvägsstationerna man fick se blottade gjutjärnskonstruktioner. Inte själva stationshusen, som fortfarande utfördes i sten med diverse historicerande utformningar, utan perrongtaken, som ibland spände över stora avstånd och därför var mycket mer tekniskt utformade. Ett av de mest uppmärksammade exemplen av perrongtak ses vid Saint Pancras station i London, där de stora järnbågarna tillåts gå hela vägen ner till marken, till skillnad från att landa på ett murkrön, som var det vanliga.