Суочена са превратима у Румунији и Бугарској, и могућношћу брзог продора Црвене армије кроз ове две земље, немачка команда донела је одлуку о евакуацији Групе армија Е из Грчке и њеном чврстом повезивању са Другом оклопном армијом на територији Србије, у циљу одбране фронта на Плавој линији (од Ђердапа на југ до Скопља). Међутим, продор главнине Групе армија Е у моравску долину није успео, и она је заустављена у нивоу Врања. Немачки импровизовани фронт на бугарској граници није издржао напад Црвене армије, НОВЈ и бугарске армије. Јединица која је држала фронт од Зајечара на југ, 7. СС дивизија, тешко је поражена и разбијена у Нишкој операцији, а бројно стање сведено јој је на трећину. На тај начин настала је ситуација да је долина Западне Мораве, простор од велике оперативне важности, слабо брањена. За Немце је постојала опасност да савезничке снаге брзим продором у захвату Западне Мораве затворе ибарску комуникацију, последњу која је остала на располагању Групи армија Е.