Активізація антирелігійної боротьби почалася після XX з'їзду, на якому Хрущову вдалося остаточно затвердити свою владу в країні. Секретну постанову ЦК КПРС «Про записку відділу пропаганди і агітації ЦК КПРС по союзних республіках» Про недоліки науково-атеїстичної пропаганди від 4 жовтня 1958 року зобов'язувала партійні, комсомольські та громадські організації розгорнути пропагандистський наступ на «релігійні пережитки», державним установам пропонувалося здійснити заходи адміністративного характеру, спрямовані на жорсткість умов існування релігійних громад. 16 жовтня 1958 року Рада Міністрів СРСР прийняла Постанови «про монастирі в СРСР» і «про підвищення податків на доходи єпархіальних підприємств і монастирів», яким були скасовані колишні податкові пільги для релігійних організацій. Кампанія йшла під гаслом відновлення ленінської законності і боротьби зі сталінізмом. У анти-монастирську кампанію включилися республіканська влада. Постанова Ради міністрів Української РСР від 1 листопада 1958 року, з 357 га землі українським монастирям залишилось тільки 60 га.