Vuonna 1945 Leandersson voitti ensimmäinen Ruotsin maratonmestaruuden. Sen jälkeen hän voitti vielä kolme mestaruutta eli vuosina 1948-1950. Hän voitti lisäksi kaksi kertaa Ruotsin mestaruuden 25 000 metrillä eli vuosina 1945 ja 1949. Vuoden 1946 Kosicen maratonilla Tshekkoslovakiassa hän sijoittui toiseksi vuonna 1946. Vuoden 1946 EM-kisoissa Oslossa hän oli viides. Molemmissa vuoden 1946 maratonkisoissa voittaja oli Suomen Mikko Hietanen. Vuodesta 1947 tuli menestyksen suhteen välivuosi. Olympiavuodesta 1948 tuli Leanderssonilla ongelmallinen. Keväällä hän voitti Kosicen maratonin, mutta loukkaantuminen esti kuntoutua Lontoon olympialaisiin, jotka jäivät hänellä väliin. Seuraavana keväänä toukokuussa 1949 tuli sitten täysosuma eli Bostonin maratonin voitto kolmella minuutilla seuraavaan kilpailijaan. Vuonna 1949 Ruotsin maraton- ja 25 0000 metrin mestaruuksien lisäksi hän voitti ylivoimaisesti Pohjola-Amerikka - maaottelun maratonjuoksun. Vuonna 1950 hän uusi Ruotsin mestaruuden kuten myös Kosicen maratonmestaruuden, joka oli hänelle jo kolmas voitto Kosicessa. Menestys 1950-luvun alussa hiipui Leanderssonilla. Vuonna 1950 hän edusti Ruotsia Yleisurheilun EM-kisoissa Brysselissä. Hän sijoittui kisassa neljänneksi kaksi minuuttia Britannian Jack Holdenille hävinneenä. Vuonna 1953 hän oli Bostonin maratonilla vielä kolmas Japanin Keizo Yamadan ja Suomen Veikko Karvosen jäljessä ajan ollessa kuitenkin uusi henkilökohtainen ennätys 2.19.36 häviten japanilaiselle voittajalle 45 sekuntia. Samana vuonna hän voitti myös avoimen Amerikan maratonmestaruuden.,