Johansson oli yksi punaisten komentajista Sigurdsin taistelussa helmikuun 1918 lopulla. Hän oli myös Helsingin puolustuksen todellinen johtaja kansanvaltuuskunnan paettua Viipuriin huhtikuun 1918 alussa lähestyvien saksalaisten tieltä. Johansson yritti 9.–11. huhtikuuta yhdessä miliisipäällikkö Edvard Nyqvistin ja työväentalon komissaari Robert Hurskaisen kanssa useaan otteeseen saada Helsingin joko evakuoitua tai antautumaan, mutta kansanvaltuuskunta määräsi Helsingin punakaartit puolustamaan kaupunkia. Johansson jäi 12.–13. huhtikuuta tapahtuneen Helsingin valtauksen jälkeen saksalaisten vangiksi. Valkoiset ampuivat hänet Santahaminassa ilman oikeudenkäyntiä toukokuun lopulla. Hänet julistettiin kuolleeksi vuonna 1952, jolloin viralliseksi kuolinpäiväksi merkittiin 1. tammikuuta 1922.