Pius V syntyi Antonio Ghislierinä köyhään perheeseen Pohjois-Italian Boscoon Alessandrian hiippakuntaan Lombardiaan 17. tammikuuta 1504. Toimittuaan paimenena 14-vuotiaaksi asti hän liittyi dominikaaneihin 1518 ja sai hyvän koulutuksen. Hän otti nimekseen Michele, ja hänet vihittiin papiksi 1528 Genoan hiippakunnassa. Hänen ensimmäinen tärkeä virkansa oli inkvisiittori, vuonna 1556 Pius IV nimitti hänet Sutrin ja Nepin piispaksi, 1557 kardinaaliksi ja 1558 suurinkvisiittoriksi. Ghislieri vastustelusta huolimatta hänet nimitettiin yksimielisesti paaviksi 7. tammikuuta 1566 paavi Pius IV:n kuoltua. Paavina hän toteutti Trenton kirkolliskokouksen dekreettejä, julkaisi roomalaisen katekismuksen, uudisti hetkipalveluksen ja messukirjan, nimitti Tuomas Akvinolaisen kirkonopettajaksi, perusti komission uudistamaan Vulgatan ja 1571 perusti kiellettyjen kirjojen luettelon. 5. maaliskuuta 1570 hän ekskommunikoi kuningatar Elisabet I:n paavillisella bullalla "Regnans in Excelsis." Pius V:n hallintoaikana turkkilaiset päihitettiin Lepanton taistelussa 7. lokakuuta 1571, osittain paavin itsensä rukousten ansiosta, niin ainakin on väitetty, ja voiton kunniaksi hän määräsi lokakuun ensimmäisen sunnuntain ruusukon juhlapäiväksi ja lisäsi Loreton litaniaan pyynnön ”kristittyjen auttaja”. Paavi kuoli 68-vuotiaana vuonna 1572.