Isaksson jatkoi vielä tämän jälkeen uraansa, mutta menestysvuoden 1972 kevään kuntoa hän ei enää saavuttanut. Hän sijoittui vuoden 1974 EM-kisoissa Roomassa kuudenneksi. Isakssonilla oli kilpailutilanteessa mahdollisuudet parempaankin, sillä Isaksson pudotti ratkaisukorkeudessa 535 cm olleen riman niukasti niin kuin hän itse asian kuvasi "Ylitin riman puhtaasti ja jäin makaamaan patjalle. Sitten yht'äkkiä rima alkoikin huojua ja tipahti niskaani. Olen nähnyt sen monta kertaa filmiltä." Kisan voitti Neuvostoliiton Vladimir Kiškun tuloksella 535 cm. Seuraavan talven eli vuoden 1975 EM-sisähalleissa Katowicessa Isaksonin sijoitus oli kahdeksas. Olympiavuoden 1976 sisähallin EM-kisoissa Münchenissä Isakson oli yhdeksäs. Vuoden 1976 olympialaisissa Montrealissa Isaksson eteni loppukilpailuun, mutta kolme tuloksetonta yritystä korkeudesta 520 cm jätti hänet ilman tulosta. Isakssonille kävi Montrealissa samalla tavoin kuin neljä vuotta aiemmin Münchenissä eli hän loukkasi saman jänteen vain muutama päivä ennen olympiakisoja. Kultaa otti Puolan Tadeusz Ślusarski tuloksella 550 cm Suomen Kalliomäen ja Yhdysvaltain Robertsin ottaessa muut mitalit samalla tuloksella. Viimeisen kerran hän osallistui sisähallin EM-kisoihin Milanossa keväällä 1978 sijoituksen ollessa yhdeksäs.