Під її егідою королівські емісари (мандрівники, офіцери, місіонери) нав'язували вождям місцевих племен кабальні договори. У 1877 році Генрі Мортон Стенлі звернув увагу на регіон Конго і був направлений туди асоціацією, за рахунок Леопольда II. Використовуючи протиріччя між Великою Британією, Францією, Німеччиною та США, Леопольд II встановив контроль над величезною територією. Берлінська конференція в 1884 - 1885 р. визнала Леопольда II сувереном захопленої території, що отримала назву "Вільна держава Конго". Підкорення місцевого населення здійснювалося протягом десяти років і супроводжувалося кривавими розправами.