Roy Andersson fick sitt genombrott med sin första långfilm, "En kärlekshistoria" (1970), och tog hem fyra priser från den Internationella Filmfestivalen i Berlin samma år. Detta följdes av den finansieringskris som kom efter "Giliap" (1975) och han tog två decenniers uppehåll från filmproduktionen. Under de åren arbetade han med att göra reklamfilm och informationsfilmer och byggde upp sitt eget produktionscenter på Östermalm i Stockholm. I mars 1996 började Andersson filma den märkliga storproduktionen "Sånger från andra våningen" (2000), som slog igenom vid Cannes Film Festival samma år, där den vann Juryns specialpris. Anderssons återkomst var en enorm kritikersuccé, som lät honom vinna Guldbagge för bästa film, regi, foto, manus och ljud. Hösten 2007 kom Anderssons fjärde långfilm "Du levande" ut på bioduken och blev genast kritikerrosad. I sina sena filmer använder han främst, likt Federico Fellini, sitt eget stall av speciella personligheter och icke-professionella skådespelare. Vid Filmfestivalen i Venedig 2014 blev hans film "En duva satt på en gren och funderade på tillvaron" den första svenska filmen någonsin att vinna det finaste priset, Guldlejonet.