התנועה פעלה במחתרת בווילנה, אך באמצעים דלים. גרוסמן נרשמה ללימודי כלכלה באוניברסיטת וילנה על מנת למצוא כיסוי מוצלח לשהותה בעיר, התפרנסה משיעורים פרטיים וחלקה דירה עם חברת ילדות מביאליסטוק. עם פלישת גרמניה לברית המועצות ב-22 ביוני 1941 הופצצה וילנה. תושבי העיר ניסו להימלט מזרחה ברכבת. חברי ההנהגה התייעצו כיצד לפעול וגרוסמן התנדבה להישאר. אדק בורקס, מרדכי רוזמן ופנחס שטרן עלו על הרכבת; אבא קובנר ומשה בלוש נשארו בעיר. יומיים לאחר הפלישה לברית המועצות עברה וילנה לשלטון האס אס והגסטאפו. משה בלוש נחטף ועקבותיו נעלמו; אדק בורקס חזר לעיר בעקבות הכיתור הגרמני.