בקובה הושפע מאווירה אנטי-ספרדית, ובשל התבטאויות אנטי-ספרדיות משלו ריצה תקופת מאסר וגורש מעירו. ב-10 באוקטובר 1868 הכריז דה סספדס על עצמאותה של קובה ממקום מושבו באחוזתו לה דמאחאגווה (La Demajagua) בעיירה יארה שבמזרח קובה, שבה היו לו מטעי קנה סוכר. הכרזה זו נודעה בשם "קריאת יארה" (Grito de Yara). דה סספדס שחרר את עבדיו והזמינם להצטרף להתקוממות נגד ספרד, ובמנשר שפרסם קרא לעצמאות מלאה לקובה, זכות בחירה לכל ושחרור העבדים. הוא אף ציין שהממשלה הספרדית היא שעוררה בהתנהגותה את התקוממות, בין השאר בשל המיסוי המופרז שהנהיגה, שחיתותה, הדרתה את הקובנים ממשרות ממשלתיות ופגיעתה בחופש הדת. בכך ירה את יריית הפתיחה של מלחמת עשר השנים עם ספרד. דה סספדס כיהן כנשיא וכראש המטה הכללי בממשלה הזמנית שהוקמה לאחר מכן, וב-10 באפריל בשנה הבאה נבחר לנשיא הרפובליקה של קובה עם כינונה.