1221-ben egy korábban a hvárizmi sahot üldöző mongol sereg Szubotáj és Dzsebe vezetésével a mai Azerbajdzsán és Grúzia területét fosztogatta, majd a derbenti szoroson át a Kaukázus északi előterébe tört be. A területet lakó alánok és cserkeszek szövetségre léptek ellenük a tőlük északra a sztyeppét uraló kunok törzsszövetségével, amelynek élén ekkor Kötöny (Kuthen) állt. A mongolok a közös életmódra hivatkozva és a zsákmányból részesedést ígérve leválasztották a kunokat a kaukázusiak szövetségéről, de ígéretüket nem tartották be, az egész zsákmányt elragadták. Kötöny ekkor az orosz fejedelmekkel kötött szövetséget, de az egyesült orosz-kun seregek megsemmisítő vereséget szenvedtek 1223 májusában a Kalka menti csatában. A mongolok azonban nem használták ki teljesen győzelmüket. A Krímben lévő Szudak kereskedőváros raktárait még kifosztották, de utána kelet felé fordultak. Lerohanták a volgai bolgárokat, majd egyesültek a lassan hazafelé tartó Dzsingisz kán csapataival a Szir-darja folyótól északra. Így Kunországnak a Dnyepertől nyugatra eső része egyelőre érintetlen maradt.