Mindaugasin varhaisesta taustasta ei tiedetä kuin se, että Liivinmaan riimikronikan mukaan hänen isänsä oli merkittävä kuningas ("ein kunic grôβ"). Liettualaisen historioitsija Tomas Baranauskasin mukaan Mindaugasin isä oli mahdollisesti Henrikin Liivinmaan kronikassa vuonna 1213 mainittu nimeämätön ruhtinas. Mindaugas hallitsi alkuaikoinaan Aukštaitijaa eli niin sanottua Varsinais-Liettuaa. 1200-luvulla Kalparitaristo, paavi sekä Saksan keisari kiinnostuivat kaikki Liettuan alueista ja vuonna 1236 se mainitaan yhtenä valloitettavana pakana-alueena. Paavi Gregorius IX julisti erityisen ristiretken Liettuaan ja Žemaitijaan vuonna 1236. Volkwinin johtamat kalparitarit hävisivät Mindaugasin kilpailija Vykintasin johtamille žemaitijalaisille Saulen taistelussa 22. syyskuuta 1236. Liivinmaan riimikronikan mukaan Mindaugas oli vuoteen 1238 mennessä koonnut valtansa alle kaikki liettualaiset maat. Muissa lähteissä yhdistämistä tapahtui vielä myöhemmin 1230-luvulla ja vielä 1240-luvullakin. Rusilaisissa lähteissä Mindaugasia kutsutaan suuriruhtinaaksi ("Veliki knjaz"), mikä tarkoittaa että hän oli useamman ruhtinaan pää. Vuodesta 1245 häntä kutsutaan latinankielisissä lähteissä nimellä "Supreme Rex" ja että hän hallitsi kaikkia liettualaisia maita, sekä niiden lisäksi eteläistä Seloniaa, Mustaa Rusia ja mahdollisesti Minskiä ja Breslavia. Vuonna 1239 hän oli lähettänyt poikansa Vaišvilkasin hallitsemaan Novgorodia. Mindaugasin vallan tunnustivat myös ilmeisesti muinaispreussilaiset Nadruvia, Skalvia sekä jotvingialaiset Sudovian pohjoisosassa.