Eleniuksen keramiikkatyöt ovat jykevätekoisia ja voimakasvärisiä. Niitä on ollut esillä näyttelyissä koti- ja ulkomailla ja hän on saanut useita palkintoja. Töitä on muun muassa Taideteollisuusmuseossa, Eduskuntatalossa sekä Vittorio Emanuele III:n kokoelmissa ja Nobel-säätiön kokoelmissa. Hän ihaili vanhaa itämaista keramiikkaa ja piti sitä esikuvanaan. Hänet palkittiin Barcelonan maailmannäyttelyssä (1929), Milanon triennaalissa (1933), Brysselin maailmannäyttelyssä (1935) ja Pariisin maailmannäyttelyssä (1937). Hänelle myönnettiin Suomen Leijonan ansioristi (1950) ja Suomen Taideteollisuusyhdistyksen Pro Arte Utili (1952).