Kiinan GP:ssä Räikkönen taisteli jo palkintopallisijasta ajaessaan toisena, kun matkaa maaliin oli vain 7 kierrosta. Vain 15 sekunnissa hän kuitenkin putosi sijalle 14 renkaiden suorituskyvyn loputtua kesken. Kauden neljännessä osakilpailussa Bahrainissa Räikkönen ajoi yhdennestätoista lähtöruudusta toiseksi ja nousi palkintopallille ensimmäistä kertaa paluunsa jälkeen. Hän taisteli voitosta Red Bullin Sebastian Vettelin kanssa muttei pystynyt ohittamaan häntä. Espanjan GP:ssä Räikkönen lähti neljännestä ruudusta. Hän ohitti startissa tallikaverinsa Grosjeanin ja nousi kolmanneksi. Räikkönen piti kolmossijansa maaliin asti. Hän nousi samalla MM-pisteissä neljänneksi. Monacon GP:ssä Räikkönen lähti kahdeksannesta ruudusta, mutta tallin huonon taktiikan myötä hän jäi kilpailussa yhdeksänneksi. Kanadan GP:ssä Räikkönen sijoittui kahdeksanneksi. Räikkönen ajoi kolmatta kertaa kauden aikana palkintopallille Valenciassa, jossa hän sijoittui toiseksi. Hänen nousemistaan kohti kärkeä auttoivat huomattavasti kisan kärjessä ajaneiden Vettelin ja Grosjeanin teknisistä vioista johtuneet keskeytykset. Seuraavassa Britannian GP:ssä Räikkönen sijoittui viidenneksi ajaen kilpailun nopeimman kierroksen. Saksan GP:ssä Räikkönen ajoi neljänneksi mutta nousi myöhemmin kolmanneksi, kun toiseksi ajanut Vettel pudotettiin viidenneksi aikasakon myötä. Unkarin GP:ssä Räikkönen taisteli voitosta McLarenin Lewis Hamiltonin kanssa mutta sijoittui toiseksi. Belgian GP:ssä Räikkönen saavutti kauden parhaan aika-ajosijoituksensa ajamalla kolmanteen lähtöruutuun. Hän piti sijoituksensa kilpailussa.