Династија носи назив по бугарском цару Смилецу који је владао од 1292. до 1298. године. Након неколико неуспешних покушаја да заустави татарски утицај у Бугарској, цар Ђорђе I Тертер приморан је на абдикацију. Смилец заузима бугарски престо уз сагласност татарског кана Ногаја. Након што је постао бугарски цар, Смилец отпочиње рат са Византијским царством, али је у њему поражен. Након неколико неуспеха у унутрашњој и спољној политици, Смилец је изгубио оно мало поверења које је имао међу племством. Пошто је његов син Јован II био малолетан, Бугарском је владала Смилецова супруга Смилецина и крански деспот Алдимир. На јесен 1299. године, син већ преминулог кана Ногаја, Чака кан и Теодор Светослав успевају да заузму Трново са малом војском. Теодор Светослав је поткупио бољаре и дошао на власт. Смилецина и њен син беже најпре у Кран, а одатле у Цариград. Династији Смилец припадала је и Теодора, супруга српског краља Стефана Дечанског и мајка Душана Силног.