На попису из 1930. године, у граду је било 2,326 Јевреја, око трећине од укупног броја становника. У јуну 1940. године, након потписивања Рибентроп-Молотов споразума, Совјетски Савез присваја Бесарабију и Буковину. Убрзо затим, Совјети почињу да са анексираних области депортују становништво у Сибир, међу којима су били ционистички лидери и имућни Јевреји. Годину дана касније, неки од Јевреја су предосетили да се рат приближава и одлазе на исток, у средњу Азију. Након што су немачке трупе окупирале град, у јулу 1941. године, већина јеврејских мушкараца је погубљена, а жене и децу пребацују у кахулски логор, у ком су заробљенике присиљавали на „марш смрти”. „Марш смрти” је почињао из Леове, и завршавао се у Березевци, у Украјини. Од свих заточеника, само две млађе девојке су преживеле „марш смрти”.