Средином 1701. године забележено је да је мукату од 1. марта 1695. држао Сеадет Гирај-султан, који у међувремену није положио никакав рачун о својој управи. Муката је вредела свега 58.400 акчи: 17.346 за службенике џамија и 41.054 за самог Сеадет Гираја. Господар Сремских Изгнаника био је у овим годинама великог рата најстарији син, војсковођа и наследник татарскох хана Селима Гираја, који је 1689. и 1690. године опустошио Србију, па би се очекивало да је власт Сеадет Гираја подразумевала и насељавање мукате робљем са ратишта. Али, више но преполовљени, приход мукате сведочи управо о супрутном: стара раја, која је преживела ратне несреће и дочекала ово татарско безвлашће, већином је побегла из места свог вековног изгнанства.