Ана Нотарас ("Палеолог") (; рођена је у Цариграду, умрла је 08.07. 1507. године у Венецији) је била византијска племкиња, ћерка великог дукса Луке Нотараса и једна од средишњих личности грчке емиграције на Апенинском полуострву након пада Цариграда 1453. године и коначног слома Византије 1460. године. Она је покушала да организује стварање грчке заједнице прво у Сијени, а затим и у Венецији и настојала је да се својим утицајем избори за право грчке заједнице да на Апенинском полуострву подигне своју православну богомољу за њихове потребе, што је остварено тек након њене смрти 1539. године када је у Венецији подигнута православна црква светог Ђорђа. Била је једна од ученијих (говорила је грчки и италијански језик) и поштованијих жена на Апенинском полуострву у време када је у тамошњим градовима-државама започињала ренесанса. У неким сијенским исправама помиње као вереница, па чак и као супруга последњег византијског цара Константина Драгаш (царски регент 1423 — 1424. и 1437 — 1440, удеони деспот 1428 — 1443, деспот 1423 — 1449, цар 1449 — 1453).