Чаушеску је током своје владавине покренуо велике архитектонске пројекте. Започео је са Букурештом, чији је добар део центра срушен, како би се изградио велики комплекс Палате народа (данас Парламент). До револуције 1989. године, неке грађевине попут Националне библиотеке и Националног музеја историје, остале су недовршене. У то је време Букурешт био град који се рапидно ширио, те су зграђиване нове градске четврти. Крајем 1970-их, започела је и градња Букурештанског метроа. До средине 1989. године, било је изграђено 49 km подземне железнице. Године 1977., Букурешт је погодио разоран земљотрес у којем су биле оштећене многе грађевине од културно-историјске важности. Међутим, није се пришло обнови већине зграда, него њиховом рушењу и изградњи нових. Само су објекти од изузетне културне важности били обновљени. Од ових година Румунија је имала ефикасан систем напајања и преноса енергије, Букурешт је имао функционалан метро, а остали градови у земљи обогаћени су модерним стамбеним зградама. Румунија је средином 1960-их ушла у пројекат изградње хидроелектране Ђердап, заједно са СФР Југославијом.