Путовање је Тито завршио посетом Уједињеној Арапској Републици од 17. до 22. априла 1961. године, где је разговарао са кључним партнером од кога је зависила реализација идеје о формирању покрета несврстаности. Они су се сложили да се састанак мора одржати пре -{XVI}- Заседања генералне скупштине УН како би нове земље иступиле јединствено. Највећи проблем био је око састављања списка учесника. У састављању списка водили су се непосредним Титовим утисцима са тек завршене турнеје. Главно питање било је питање укључивање Нехруа и Индије у припрему. Они су страховали да без Нехруа, који је имао велики утицај у свим деловима света и који је први применио политику мирољубиве коегзистенције, не би могао ни да се одржи скуп. Пред сам долазак Тита у Египат, Нехру је обавестио Насера да се противи одржавању конференције, јер би се тиме „отежало великим силама да решавају међународне проблеме и допринесу попуштању међународне затегнутости.” Уместо тога, предлагао је да се ради на заједничком саопштењу поводом инвазије на Кубу.