Немачки националисти под Отом фон Бизмарком из корена мењају своја становишта. Одједном, почињу да заговарају либералну идеју о уједињењу свих немачких земаља. Бизмаркова жеља је била да уједини конзервативне немачке државице, да направи јаку Немачку, и да у тој Немачкој главну реч води Пруска. То му је и пошло за руком након три успешне војне кампање: Другог Шлесвишког рата против Данске 1864, Аустријско-пруског рата 1866. у којем је одбранио јужне немачке државе од Аустрије и у Француско-пруском рату против Другог Француског царства од 1870—1871. Током опсаде Париза, Севернонемачка конфедерација је прогласила уједињење са јужним немачким земљама. Службено проглашавање Немачког царства објавио је својим прогласом први цар новооснованог царства Вилхелм I Немачки. Немачко уједињење се прогласило у дворцу Версају, што је било понижавајуће за Французе. Французи убрзо престају са отпором и губе рат.