У средњем вијеку подручје Берана је било познато као "жупа Будимља". Било је од великог економског, религиозног и политичког знајача у српској земљи Рашкој. Мноштво манастира и цркава у близини града свједоче о богатом духовном животу тадашњих Срба. У Беранама се налази задужбина Немањића Ђурђеви Ступови чијих је 800 година постојања обиљежено 2013. године. Беране је као градско насеље основано у другој половини 19. вијека, тачније 1862. године а за оснивача града се везује име турског војсковође Мехмет-Бега Јајчанина који је био париски ђак. Као оснивач поставио је темеље града са широким улицама неуобичајене структуре за балканске крајеве. Он је наредио војсци да се на лијевој обали Лима, на мјесту гдје се данас налази болница, подигне камена касарна за потребе војне управе. Насеље је почело брзо да се шири, а на десној обали Лима настало је друго насеље у подножју брда Јасиковац, гдје су становали турски официри и чиновници са бројним женама у харемима. По тим харемима је дио вароши назван Хареме и тај назив је остао до данас. Назив Беране води поријекло од старословенске ријечи за овна (беран, баран), с обзиром да се ради о сточарском крају. Још у 14. вијеку настало "Берансело", те да је од тога касније и градско насеље добило име "Беране". Беране је ослобођено од турске власти у Првом балканском рату, 16. октобра 1912. године када је црногорска војска ушла у град.