Кристиан V се радвал на голяма популярност сред обикновения народ, което се дължи на факта, че укрепвайки абсолютната монархия, той задълбочил в още по-голяма степен предприетите от баща му, Фредерик III, държавни реформи, изразяващи се в предоставяне на нови права на обикновените граждани за сметка на ограничаване правата на старата аристокрация. Той утвърдил новите титли „граф“ и „барон“, които можело да бъдат давани на хора без знатно потекло, и те да бъдат назначавани на държавна служба и да заемат държавни постове. Такъв бил случаят с Педер Шумахер, издигнат от обикновен поданик в граф Грифенфелд през 1670 г. и назначен за висш съветник през 1674 г., който оказал доста сериозно влияние върху краля в началото на управлението му. През 1676 г. Педер Грифенфелд се обявил против решението на краля да се включи в Сконската война срещу Швеция и бил свален от поста си и осъден на доживотен затвор за измяна на суверена. Но както правилно предвиждал Грифенфелд в тази война войските на Кристиан V били разбити на два пъти и той не успял да си върне полуостров Сконе, загубен по време на предишната Малка северна война. През 1679 г. бил подписан мирният договор между Дания и Швеция, според който войната приключила без териториални промени и Сконе останал във владение на Швеция.