Manželství Ferdinanda II. Z Aragonie a Isabely I. z Kastilie v roce 1469 položilo základy španělské monarchie. V 1492 začala španělská kolonizace Americas a politická síla se postupně přesouvala do Kastilie . Napětí mezi katalánskými institucemi a korunou spolu s rolnickými vzpourami vyvolalo Reapersovu válku (1640–1659). Pyrenejským mírem došlo ke ztrátě Roussillonu, který byl postoupen Francii. Během války o španělské dědíctví (1701–1714) podporovala aragonská koruna arcivévodu Karla Habsburského . Po kapitulaci Barcelony v roce 1714 král Filip V. Bourbonský, inspirovaný francouzským modelem, zavedl absolutismus a sjednocující správu napříč Španělskem a nařídil vyhlášky Nueva Planta pro každou říši Aragonské koruny, která potlačila hlavní katalánskou korunu, Aragonské, valencijské a mallorské politické instituce a práva a jako provincie je podřídila pod správu Kastilské koruny. Katalánské knížectví však zůstalo jako správní jednotka až do ustanovení španělské provinční divize roku 1833, která Katalánsko rozdělila na čtyři provincie.