Charles Mackay publikoval "Songs and Poems (Písně a básně", 1834), "History of London", "The Thames and its Tributaries or, Rambles Among the Rivers" ("Dějiny Londýna, Temže a její přítoky nebo Rambles Among the Rivers, "1840), "Extraordinary Popular Delusions and the Madness of Crowds (Mimořádné populární bludy a šílenství davů, "1841). Napsal také historický román s názvem "Longbeard" o středověkém rebelovi Williamovi Fitzovi Osbertovi. (William Fitz Osbert či William with the long beard - s dlouhým vousem - (zemřel 1196). Sestavil také "Gaelic Etymology of the Languages of Western Europe" (Gaelská etymologie jazyků západní Evropy a později také "Dictionary of Lowland", ve kterém představil své „fantazijní domněnky“, že „tisíce anglických slov sahají do skotské gaelštiny“. Lingvista Anatoly Liberman ho popsal jako „etymologického monomana, kterého už za jeho života nikdo nebral vážně“. V roce 1877 vydal Mackay dvousvazkové vzpomínky na čtyřicet let svého života, literatury a veřejných záležitostech. Od roku 1830 do roku 1870 (Londýn: Chapman &amp; Hall). V druhém svazku popisuje Mackay cestu, kterou podnikl v roce 1849 do Irska v době irského hladomoru.