Він мав юридичну практику в Преторії з 1892 по1895 р., коли був призначений у Верховний суд Оранжевої вільної держави. Під час англо-бурської війни 1899—1902 років він дослужився до звання генерала, ставши помічником головнокомандувача збройних сил Оранжевої вільна держави. Незважаючи на деякі військові невдачі, він здобув популярність як сміливий і винахідливий лідер партизанських загонів, що продовжували боротися британців. Врешті-решт, переконавшись у марності подальшого кровопролиття, він підписав у травні 1902 р. мирний договір у Ферініхінзі.