На початку Австро-прусської війни у 1866, "Arminius" був мобілізований разом з "Prinz Adalbert", єдиним іншим прусським броненосцем. Кораблі спочатку базувалися у Кілі, але у перші дні війни, "Arminius" вирушив до Гамбургу через Скаггеррак та Каттегат, пройшовши дистанцію у 940 морських миль (1740 кілометрів) за сто годин - серйозне досягнення для ранніх броненосців. За відсутності морської загрози з боку Австрії, флот Пруссії сконцентрував зусилля проти Королівства Ганновер. До закінчення війни, "Arminius" діяв з Бременгафена, під командуванням Рейнхольда Вермера (Reinhold Werner). Вже одна поява "Arminius" змусила здатися кілька берегових батарей Ганновера. 15 червня, "Arminius" та два канонерські човни, "Tiger" and "Cyclop", прикривали переправу через Ельбу 13 з половиною тисяч солдатів генерала by Едвіна фон Мантефеля (Edwin von Manteuffel) для штурму міста Ганновер. До кінця місяця прусська армія здобула вирішальну перемогу над Австрією при Садовій, завершивши війну. 3 жовтня 1866, корабельзмагався на швидкість з монітором ВМС США "USS Miantonomoh" у Kілі. "Arminius" виявиввся на два вузли швидшим за американський корабель. У 1870, з корабля зняли вітрильне оснащення.