Stíhacie lietadlá boli prioritou pre čínske vojenské letectvo. Prvé prúdové lietadlá tohto typu boli MiGy-15 dodané do Číny vďaka spolupráci so ZSSR. Ako miestny názov pre tieto lietadlá prijali označenie J-2. Čínske lietadlá sa zúčastnili bojov s americkými lietadlami počas Kórejskej vojny. Bohužiaľ, skúsenosti z bojov neboli pre čínske orgány príliš povzbudivé. Číňanmi pilotované MiGy-15 čoraz viac nestačili na americké F-86 Sabre, pretože úroveň výcviku čínskych pilotov bola nízka. Postupne aj výkony lietadiel MiG-15 boli v niektorých parametroch o čosi nižšie než výkony F-86 Sabre. Táto situácia donútila Číňanov zaviesť do výzbroje modernizovanú verziu MiG-15bis, ktorý dostal označenie J-3. Američania nezostávali pozadu, a tak aj ich F-86 Sabre podliehali ďalším modernizáciám, ktoré im mali poskytnúť určité výhody. Tentokrát boli prijaté viaceré rozhodné opatrenia na rozhodovanie o zakúpení licencie v Sovietskom zväze na najnovší produkt MiGu, ktorým bolo lietadlo MiG-17. Výrobné linky v Číne začali s montážou lietadiel J-4, také bolo miestne označenie pre MiG-17. Všetky vtedy vyrobené lietadlá boli zostavené z dielov dovezených zo ZSSR. Týmto spôsobom výroby nebolo potrebné ďalej pokračovať, pretože v októbri 1954 sa uskutočnilo dôležité rozhodnutie. Čína totiž podpísala dohodu o licenčnej výrobe najnovšej verzie MiG-17F. Lietadlo bolo charakteristické novým prúdovým motorom Klimov VK-1F s prídavným spaľovaním. Na základe dohody so ZSSR dal ZSSR Číne technickú dokumentáciu, dve vzorové lietadlá, 15 sád k montáži na mieste, diely a komponenty pre výrobu ďalších desiatich kusov lietadiel. Prvý let MiGu-17 vyrobeného v Číne sa uskutočnil 8. apríla 1955. Bolo to ale lietadlo, ktoré bolo v Číne iba zmontované – všetky diely potrebné k montáži boli dovezené zo ZSSR. Prvý let lietadla (vtedy označovaného ako Tung-feng-101 alebo Typ 56), ktoré bolo úplne iba čínskej výroby sa uskutočnil 19. júla 1956.