Krisitian V upprustade kraftigt den danska armén och för att kunna finansiera en så stor stående armé hyrdes flera regementen ut till andra stater i Europa. I samband med detta överflyttades regementet år 1692 till armén. Under Fredrik IV:s styre hyrdes n bataljon på fem kompanier ur regementet i början av Stora nordiska kriget ut till kurfurstendömet Sachsen. Då bataljonen under vinter 1700 till 1701 led stor brist på förplägning återkallades det dock snart till Danmark. Ett nytt avtal slöts istället med den tysk-romerske kejsaren Josef I under Spanska tronföljdskriget och trupperna förflyttades tillsammans med en större dansk kontingent till Norditalien där de deltog vid belägringen av Mantua och Slaget vid Luzzara. På våren 1703 marscherade den danska kontingenten genom Tyrolen till Linz och förblev där till 1704 då det avmarscherade till Ungern för att 1704 till 1705 delta i kampen mot Rákóczys ungerska uppror. År 1706 därpå sjönk kontingentens stridsvärde betydligt då kejsaren inte längre hade råd att utbetala någon avlöning. Fredrik IV började därför förhandla om truppernas återgång till hemlandet då han planerade att återuppta kriget med Sverige. Trupperna återvände till Danmark 1709.