I den resterende del af det 17. århundrede forsøgte irske katolikker at få omstødt Cromwells bosættelseslove. De havde en kortvarig succes med foretagendet under James II og i de Vilhelminske Irlandskrige, men efter jakobinernes nederlag blev resultatet i stedet fornyede beslaglæggelser af katolikkernes jord i Irland. I 1680´erne og 1690´erne kom der endnu en stor bølge af bosættere til Irland, men det var dog ikke officielt planlagte bosættelser. Langt hovedparten af disse bosættere kom fra Skotland og flygtede fra en hungersnød, der havde ramt lavlandet i den sydlige del af Skotland, og incitamentet til at tage til Ulster var derfor nærliggende. Det var i disse år, at protestanter og folk med skotske aner (primært presbyterianere) kom til at udgøre størstedelen af befolkningen i Ulster. En anden stor gruppe, der kom til Irland i disse år, var de franske huguenotter der var blevet forvist fra Frankrig efter tilbagekaldelsen af Nantes-ediktet i 1685. Mange af huguenotterne var soldater, der havde kæmpet sammen med Vilhelm af Oranje under den Vilhelminske Irlandskrig. Disse folk bosatte sig primært i Dublin, hvor deres offentlige kirkegård stadig kan ses ved St. Stephens Green.