Дмитро Іванович московський в 1374 році припинив виплату данини і зміг нанести кілька поразок ( Битва на Воже, Куликовська битва ) правителю Орди Мамаю . Незважаючи на те, що навала Тохтамиша (1382) змусила Дмитра продовжити виплату данини, характер ярма згодом зазнав істотних змін в бік більшої самостійності великих князів московських. Спадкування великокнязівського престолу більш не затверджувалося по ханськомк ярлику, московські князі стали проводити більш незалежну зовнішню політику по відношенню до своїх сусідів, виплати данини ординським ханам стали нерегулярними. З 1395 року виплата данини припинилася. Незважаючи на руйнування центральних областей великого князювання під час навали Едигея (1408), йому довелося задовольнятися откупом в розмірі 3 тис. Руб. замість боргу по данини в розмірі 91 тис. руб. Син Дмитра Донського Василь Дмитрович пішов на відновлення виплати данини тільки після повернення на ординський престол «законного» хана Джелал ад-Діна (сина Тохтамиша, 1412).