Роман із двох частин, який був написаний у Франції і цілком просякнутий французьким духом та французьким життєлюбством, — про молодість, підйом, правління та кінець французького короля Генріха IV . У цих книгах Генріх Манн, мабуть, висловив своє найглибше ставлення до життя, таке як радість від хороших речей у житті, — краси, дружби, любовних утіх, доброї їжі, чесної праці та освіченої розмови мовою, яка була звільнена від юнацького запалу та вичищена до простоти і лаконічності як спадщина, залишена для нащадків. Роман також є визнанням у любові до Франції. Два романи про життя Генріха Наваррського, як історичні романи, містять численні деталі з історії Франції кінця 16 століття. Серед іншого, події Варфоломіївської ночі та зображені в картинах, сповнених драматизму. При цьому, Генріху Манну вдалося схопити унікальність ситуацій та їх специфічну атмосферу лише кількома вражаючими штрихами таким чином, що читач відчуває безпосереднє залучення до подій і емоційно переживає дію. При появі інтригана герцога Гіза, який приїжджає до Парижа верхи, з військовою помпою, Генріх Манн описує ентузіазм підбадьорливого натовпу, розбурханого агітаторами Католицької ліги, простими лаконічними кадрами та заключними рішучими, насправді саркастичними словами "Чоботи, що звисають з коня, можна просто поцілувати". З цих кількох слів читач може з'ясувати, що думає автор про характер герцога Гіза та його політичні погляди.