Regeringsdelegationen i Tours och krigsminister Gambetta, som på landsbygden lyckats utrusta inte mindre än 600 000 man åstundade en framryckning mot Paris och anordnade själv en anfallsrörelse med Loire-arméns högra flygel (två kårer) från Gien över Montargis. Denna misslyckades genom det tillbakaslagna anfallet vid Beaune-la-Rolande den 28 november mot tyska 10. kåren. Den vänstra flygeln (2 kårer under befäl av general Alfred Chanzy) skulle nu föras framåt, men blev den 2 december slaget vid Loigny och Poupry av storhertigens arméavdelning. Prins Fredrik Karl, som fått befäl även över denna, passade då på att bryta igenom fransmännens utsträckta ställning och bemäktigade sig efter det andra slaget vid Orléans den 3 och 4 december denna stad. General d'Aurelle de Paladines avsattes och Loire-armén delades i två arméer. Vänstra flygeln av den så kallade 2. Loire-armén, under general Chanzy, drog sig efter häftiga strider vid Beaugency den 7–10 december och vid Loir (en biflod till Loire) i fullständig upplösning tillbaka till Le Mans, där den ånyo anfölls av tyskarna under prins Fredrik Karl och efter en hårdnackad strid den 10–12 januari 1871 fullständigt skingrades.