După ce s-a întors în Serbia, Pašić s-a distanțat de Marković, deși ei nu s-au certat niciodată, și a plecat în Bosnia pentru a sprijini revolta anti-otomană din Nevesinjska puška. Socialiștii au început să publice "Samouprava", care a devenit mai târziu buletinul oficial al Partidului Radical. După moartea lui Marković în 1875, Pašić a devenit liderul mișcării și în 1878 a fost ales membru al Adunării Naționale a Serbiei, chiar înainte de constituirea partidului. În 1880, el a făcut un gest fără precedent pe scena politică a Serbiei prin formarea unui club al deputaților din opoziție. În cele din urmă, programul unui partid a fost finalizat în ianuarie 1881, Partidul Radical, primul partid sârb organizat în mod sistematic, a fost constituit oficial, iar Pašić a fost ales în unanimitate ca primul președinte al acestuia.