О досељавању Саса постоји више теорија. По једној, доселили су се из Ердеља услед најезде Монгола 1241. године, по другој доселили су се из Немачке. Мада је мали број сачуваних правних споменика који говоре о присуству Саса у рударским градовима, топонимија и рударска терминологија које се користе на простору Босне и Србије потврђују њихово присуство. Присуство речи немачког порекла које чак и немају везе са рударством је потврђено у српском језику 15. века (шустер, шнајдер, путал). Пошто су се Саси доселили у малом броју, временом су се асимиловали, а рударство је прешло у руке домаћег становништва. Прва генерација Саса која се доселила и живела у Србији и Босни је имала сасвим немачка имена, али временом се појављују међу њима патронимици који се завршавају на „-ић“, да би на крају имали сасвим словенска имена, тако да се етничка припадност појединаца мора утврђивати истрагом. У време султана Сулејмана Величанственог термин Сас је означавао сваког рудара, што показује да су Саси као етничка група суштински нестали. Ова чињеница такође објашњава релативно велики број топонима који су изведени из речи „Сас“ иако је број Саса који су се доселили у Босну и Србију по свој прилици био мали.