הרצוג התנגד גם להשתתפות דרום אפריקה במלחמת העולם הראשונה מצד אנגליה ודגל בנייטרליות, כאשר שמע על כוונתו של בותה לפלוש לדרום מערב אפריקה הגרמנית, עקב בקשה בריטית, הוא ארגן הפגנות ומחאות בפרלמנט. במהלך מרד מאריץ הוא החליט הרצוג להישאר נייטרלי. במהלך ועדת וורסי הרצוג הגיע עם משלחת של לאומנים אפריקאנרים, ללא ידיעת הממשלה, לבקש מווילסון לתמוך בדרישה האפריקאנרית בזכות להגדרה עצמית בהתאם לארבע עשרה הנקודות שלו. בשנת 1919 ירש סמאטס את מקומו של ראש הממשלה בותה לאחר פטירתו. למרות העובדה שהרצוג וסמאטס הסתדרו אישית איש עם השני, עמדותיהם הפוליטיות היו באופוזיציה ישירה זו לזו. סמאטס המשיך המדיניות של בותה והרצוג המשיך להתנגד להגמוניה האנגלית.