בעקבות חוזה טילזיט נמצא נפוליאון בפסגת הצלחתו המדינית. שלוש יריבותיו הגדולות נמצאו במצב של שלום איתו (רוסיה ופרוסיה הצטרפו בטילזיט לאוסטריה, שיצאה זמנית ממעגל אויביו של נפוליאון לאחר שנאלצה לחתום על חוזה פרסבורג ב-1805). מולו ניצבה בריטניה בלבד, כשכמעט כל הסחר עם אירופה חסום בפניה. אך ההישג לא האריך ימים. רוסיה התגלתה כבעלת ברית לא מהימנה, ובהדרגה החלה להפר את החרם המסחרי על בריטניה, ובכך גררה את נפוליאון לפלוש אליה ב-1812. בפרוסיה, האיצה ההשפלה של חוזה טילזיט רפורמות בצבא ובמשטר. הפרוסים נותרו אמנם מחוץ לקואליציה האנטי-צרפתית החמישית, שהתגבשה ב-1809, אך הצטרפו לקואליציה השישית (1813–1814) ולקואליציה השביעית (1815), והיה להם חלק נכבד במפלתו הסופית של נפוליאון.