Først etter andre verdenskrig åpnet nizamen for at de politiske partiene kunne spille en rolle i regjeringsdannelsen. På dette tidspunktet støttet Osman Ali Khan seg i økende grad til tanken om et muslimskstyrt Deccan, der hans eget dynasti representerte en effektiv administrasjon som sørget for ro og orden. Dette støtte mot planene Kongresspartiet hadde for India etter uavhengigheten fra Storbritannia. Det ble derfor det ytterliggående muslimske partiet Ittihad som dominerte regjeringen. Ittihad holdt seg med en paramilitær organisasjon, Razakar, som terroriserte både den hinduistiske og muslimske befolkningen og som deltok på regjeringens side i kampen mot bondeopprørerne i Telanganaopprøret.