Det militære ryktet til Lees korpskommandanter er ofte karakterisert med Stonewall Jackson som den fryktløse offensive komponenten, mens Longstreet vanligvis forsvarte og gjennomførte defensive strategier og taktikker. Jackson har blitt beskrevet som hærens hammer, Longstreet som ambolten. I Nord-Virginia-felttoget i august 1862 stemte ikke denne stereotypien. Longstreet ledet høyre flanke (senere ble den kjent som første korps), og Jackson ledet venstre flanke. Jackson startet felttoget under Lees ordrer med en sveipende flankemanøver som plasserte korpset hans bak generalmajor John Popes Army of Virginia, men han inntok så defensive stillinger og inviterte i praksis Pope til å angripe ham. 28. og 29. august, i begynnelsen av det andre slaget ved Bull Run, hamret Pope løs på Jackson, mens Longstreet og resten av hæren marsjerte nordover og nådde slagmarken. Kritikk etter krigen av Longstreet hevder at han marsjerte for sakte med sine menn og lot Jackson ta hovedbyrden av kampene i to dager, men de tilbakela rundt 50 km på litt under 24 timer, og general Lee forsøkte ikke å konsentrere hæren sin raskere.