Jeho otec byl haličským statkářem a šlechticem. Karol se podílel na listopadovém polském povstání v roce 1831, v kterém bojoval proti Rusům. Byl zajat a dva roky strávil na Kavkaze. Pak se jeho rodičům podařilo docílit propuštění svého syna. Po návratu na Halič studoval dějiny a jazyky a žil na rodinném statku. Během revolučního roku 1848 byl zvolen do celorakouského Říšského sněmu za město Olijiv. Vystoupil zde během srpna 1848 dvakrát s interpelacemi, a to v otázce zrušení židovské náboženské daně a také k tématu údajně pomalého vyzbrojování Národních gard, k čemuž Hubicki doporučoval zavést speciální státní zbrojní továrny pro zásobování gardistů. V září 1848 se pak v parlamentu slovně utkal s poslancem Franzem Stadionem v záležitosti náhrad za zrušení poddanství.