Després de les guerres civils (1820-1868) i després d'una etapa d'organització de l'Estat (1852-1880), Argentina va acabar de definir un model econòmic agroexportador dominat pels grans estanciers i el capital anglès, com a proveïdor d'aliments per als obrers industrials de la Gran Bretanya, que en aquells dies s'havia constituït en la primera potència global, després de vèncer a la Xina en les Guerres de l'Opi. L'economia agroexportadora argentina va créixer de la mà de l'expansió mundial de l'Imperi Britànic i la seva població es va multiplicar per quatre, passant de 1,8 milions el 1869 a 7,9 milions el 1914.