Pomerániai lelkész és kereskedőcsaládból származik. Apja Schlawében volt kereskedő, nagyapja Ristow (Pomeránia, ma: Rzyszczewo, Lengyelország) lelkésze volt. Pasewalkban és Stettinben végezte középfokú tanulmányait, ezután a Rostocki Egyetemen teológiát hallgatott. 1626-ban a balti államokba kapott meghívást, e terület abban az időben svéd fennhatóság alatt állt. Előbb Harjumaaban, később Rae-ben tevékenykedett, 1632-ben a tallinni Szentlélek-templom diakónusa lett. 1640-ben kinevezték az itteni észt anyanyelvű gyülekezet lelkészévé. Számos dalt és közmondást fordított észtre. "Neu Esthnische Gesangbuch" című munkája 45 dalt tartalmaz. 1638-ban publikált "Geistliche Freude" című művéből egyetlen példány sem maradt fenn. Az északi háború alatti pestisjárványban hunyt el, kollégájához, Heinrich Stahlhoz hasonlóan. Georg Salemann egy jelentős polgári német-balti család őse lett Észtországban. Nevesebb leszármazottai: fia, Joachim Salemann püspök, unokája, a Dániában miniatűröket alkotó festő, Georg Saleman,