Macedón nemzetiségű családban született, apja pásztor volt. 1942-ben belépett az Albán Kommunista Párt korçai szervezetébe, és a partizánok oldalán részt vett a második világháborús harcokban. A háborút követően, 1949–1950-ben a Korça megyei pártszervezet első titkára volt, majd 1950 júliusától 1951 márciusáig az ipari tárcát vezette. 1952 áprilisában a párt központi bizottságának, 1956 júniusában politikai bizottságának teljes jogú tagja lett. Az elkövetkező években több fontos tisztséget ellátott, volt az albán nemzetgyűlés elnöke (1956–1958) és alelnöke (1966. szeptember – 1976. december), durrësi első titkár (1966–1970), valamint a szakszervezeti tanács elnöke (1970–1982). A keményvonalas politikusok közé tartozott, az albán sajtóban megjelent nekrológja egyenesen Enver Hoxha jobbkezének, egyik fő bizalmasának titulálta. Amikor 1990. december 11-én a politikai bizottság a pluralizmus szellemében szavazásra bocsátotta a politikai szervezetek alapításának szabadságát, Marko másodmagával voksolt az indítvány ellen.