У 1831 році Сполучені Штати Америки встановили дипломатичні відносини з Османською імперією. Після закінчення Першої світової війни була заснована Турецька Республіка, з якої США встановили дипломатичні відносини в 1927 році. 12 липня 1947 року було підписано Угоду про економічне і технічне співробітництво, що стало логічним продовженням політики США з надання допомоги Туреччині в рамках Доктрини Трумена, покликаної допомогти їй протистояти загрозам з боку Радянського Союзу. Загальний інтерес до стримування радянської експансії створив фундамент для міцних відносин між США і Туреччиною протягом наступних сорока років. Туреччина зайняла бік США в Холодній війні: в 1950 році направила підрозділи збройних сил для участі в Корейській війні (1950-1953), приєдналася до НАТО в 1952 році, в 1955 році стала одним з організаторів Організації центрального договору, а також схвалила принципи Доктрини Ейзенхауера в 1957 році. Протягом 1950-х і 1960-х років Туреччина також співпрацювала з іншими союзниками Сполучених Штатів Америки на Близькому Сході (Іран, Ізраїль і Йорданія) з метою стримування впливу Єгипту, Іраку і Сирії, які підтримували радянську політику.