נולד ב-1933 בחוטין בבסרביה, אז ברומניה כבנם של יעקב וטניה שדכן. עם הכיבוש מחדש של בסרביה מידי ברית המועצות שפלשה בה קודם בשנת 1940, ביולי 1941 גורש יחד עם הוריו ואחותו לגטו סקורני ומשם לאזור טרנסניסטריה, שהפך בתקופת השואה לגיא הריגה של יהודי בסרביה. לימים תיעד את חוויותיו במחקר מקיף שכתב על שואת יהודי טרנסניסטריה, לאחר שאמו ציוותה עליו לספר את מה שחזו בגטאות. מחקר זה התפרס בספרו "בכפור הלוהט". לאחר השואה הגיע עם משפחתו, לרבות אחותו הקטנה מרים, לרומניה בניסיון לעלות לארץ ישראל. ברומניה הוא היה פעיל בתנועת הנוער הציוני. בדצמבר 1947 העפיל לארץ ישראל בספינת המעפילים "קיבוץ גלויות (פאן יורק)" ונכלא על ידי השלטון הבריטי במחנות המעצר בקפריסין. במרץ 1948 שוחרר מהמעצר והגיע לישראל. הוא התחנך בכפר הילדים והנוער הדסים, התגייס לצה"ל, שרת שירות סדיר בגדוד 13 של חטיבת גולני, הדריך בבית הספר למ"כים של החטיבה ולחם במלחמת סיני, מלחמת ששת הימים, מלחמת יום הכיפורים ומבצע שלום הגליל. התקבל לאוניברסיטה העברית בירושלים, שם סיים תואר ראשון במדעי הרוח ובחינוך, תואר שני בחוג ליהדות זמננו בהצטיינות (1970) ותואר דוקטור לפילוסופיה.