דאטי בוקמן (נולד בסביבות שנת 1767 ומת ב-7 בנובמבר 1791) היה המנהיג בתחילת מרד העבדים בהאיטי. הוא נולד בסנגמביה (איפה שנמצאים היום סנגל וגמביה), נחטף, שועבד ונשלח לג'מייקה. בסופו של דבר הוא הגיע להאיטי, היכן שהפך למנהיגם של המארונים (Maroons) ושל ההונגנים (כוהני הוודו). על פי מספר מקורות בני זמנו, באוגוסט 1791, בוקמן וססיל פטימן ניהלו טקס דתי בבויס קיימן ששימש זרז למרידת העבדים ב-1791, שמקובל לראות בה את הפתיחה של מרד העבדים בהאיטי. בוקמן היה מנהיג מפתח במרד העבדים בקאפ-האיסיין, בחלק הצפוני של האיטי. הוא נהרג בידי בעלי מטעים צרפתיים וחיילים קולוניאלים ב-7 בנובמבר 1791, חודשיים בלבד לאחר שהמרד התחיל. הצרפתים הציגו לראווה את ראשו של בוקמן במאמץ לפוגג את הילת הלוחם הבלתי מנוצח שיצר בוקמן סביבו. למעשה, העובדה שהצרפתים עשו זאת ממחישה את אמונתם בחשיבות של בוקמן.