בשנת 1123 ירש אלברכט הראשון, מרקיז ברנדנבורג שטחים ניכרים מצפון סקסוניה מאביו אוטו, רוזן באלנשטדט, לאחר מותו בשנת 1170 ירש אותו בנו ברנהרד, רוזן אנהלט, שהפך בשנת 1180 לדוכס סקסוניה. לאחר מותו של ברנהרד בשנת 1212 ירש אותו בנו היינריך הראשון, רוזן אנהלט, והוא זה שייסד למעשה את בית אנהלט, כאשר השטחים שירש הפכו לנסיכות אנהלט. לאחר מותו של היינריך בשנת 1252, פוצלה נחלתו בין שלושת בניו. במהלך השנים הבאות נשארו הנסיכויות מפוצלות, אך לפעמים אוחדו חלק מהנחלות בעקבות פטירתם של נסיכים ללא יורשים. בשנת 1547 לחם וולפגנג, נסיך אנהלט-קתן נגד קרל החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה כחלק מהמלחמה השמלקלדית, אך הובס וחזר לנחלתו רק לאחר שלום פזאו בשנת 1552. במלחמת שלושים השנים נפגעו הנסיכויות, ובשנת 1635 נחתם הסכם בין הענפים השונים במשפחה, בשל הצורך באחדות כלפי האיומים השונים.