על סיירת גולני בפיקודו של ויניק, הוטל לכבוש, במסגרת מבצע קינוח, את מוצב הרכבל העליון. הפיקוד לא קבל את התוכנית שהתגבשה בחטיבה לאחר כישלון הכיבוש הראשון ובשעה 4:15 הגיעה הסיירת למוצב רכבל עליון, למעט צוות אחד שנותר לאבטח את רכבל תחתון, ומצא אותו נטוש. כוח הצנחנים הסורי היה ערוך בעמדות חסימה נגד כוחות צה"ל במדרון הדרומי בעמדות שבנה מסלעים וששלטו על ציר הכביש המוליך מ"עיקול הטנק" למוצב החרמון הישראלי. ואז לאור המצב הקשה שנוצר חל שינוי תוכנית והמח"ט, דרורי, פקד על ויניק להיות מוכן להשאיר כוח קטן ברכבל העליון ולחבור עם שאר הסיירת כדי לתגבר את כוחות גדוד 51 שלחמו על גבעה 16. כדי לבחון את ציר התנועה החשוף החל ויניק בשעה 04:28 לנוע דרומה במורד הכביש כשלפתע נורה לעברו צרור מעמדת תותח ללא רתע סורי שהייתה ממוקמת במחפורת לצד הכביש. ויניק נפצע אנושות בראשו, נפל על הכביש אך עדיין השיב אש. קשרו האישי, סמל , זינק לעברו כדי לחלצו אך נפגע מכדור ונהרג. החובש, סמ"ר , ניסה לחלץ את שניהם, אך נפגע בראשו ונהרג במקום. באנדרטה לזכרם מצוין שמילותיו האחרונות של ויניק היו "צריך לכבוש את החרמון".