שדריתה של היאיי הונחה במספנות הצי הקיסרי ביוקוסוקה ב-4 בנובמבר 1911, היא הושקה ב-21 בנובמבר 1912, ונכנסה היאיי לשירות בצי הקיסרי היפני ב-4 באוגוסט 1914, בפלגת אוניות המערכה השלישית של הצי הראשון. בזמן מלחמת העולם הראשונה ערכה היאיי מספר סיורים לאורך חופי סין, ב-1924 וב-1927 עברה סדרת שיפוצים, וב-1929 יצאה משירות צבאי כדי להימנע מלגרוט אותה לפי דרישות אמנת וושינגטון, וכמעט כל מעטה השריון של האונייה הוסר. תחת זאת הפכה היאיי לאוניית אימונים, תפקיד אותו מלאה עד 1932. ב-1933 שבה היאיי לשירות פעיל בצי, אך כאוניית שירות בלבד, וב-1935 הייתה אוניית הדגל של הקיסר הירוהיטו. ב-1937, לאחר שהתנערה מהגבלות האמנות הימיות, עברה היאיי סדרת שיפוצים ושדרוגים משמעותית, ובדומה לאוניות-האחיות שלה, סווגה מחדש כאוניית מערכה מהירה עם תום העבודות ב-1940. בנובמבר 1941 ליוותה היאיי את נושאות המטוסים של תת-אדמירל צ'ואיצ'י נגומו בדרכן לתקוף את פרל הארבור, ובפברואר 1942 ליוותה אותן בעת ההתקפה על העיר האוסטרלית דרווין. לאחר שליוותה את נושאות המטוסים פעם נוספת בקרב מידוויי, שבה היאיי ליפן לטיפולים ביולי 1942. לאחר ששוב ליוותה את נושאות המטוסים היפניות בקרב איי שלמה המזרחיים ובקרב איי סנטה קרוז, הפליגה היאיי למשימת הפגזת שדה הנדרסון בנובמבר. כשנתקל כוח המשימה היפני בכוח המשימה האמריקני מול החוף הצפוני של גוודלקנל נפתח הקרב הימי על גוודלקנל. בקרב התותחים בטווח קרוב שהתפתח, הצליחה היאיי להסב נזק כבד לסיירות ולמשחתות האמריקניות, אך ספגה נזק כבד שהגביל את יכולת התמרון שלה. אוניית-האחות שלה קירישימה החלה לגרור אותה אל מחוץ לשדה הקרב, אך ניסיונות הגרירה נזנחו לאחר שהגה האונייה נתקע לכיוון ימין. לאורך 14 בנובמבר תקפו את היאיי מטוסים אמריקנים מגוודלקנל, אך היא המשיכה לנוע במעגלים גדולים לצד ימין במהירות חמישה קשרים. בשעה 11:30 פגעו לראשונה שני מפציצי טורפדו TBF אוונג'ר בהיאיי עם נשקם. לאחר מספר פגיעת פצצות וטורפדו נוספות נתנה הפקודה לנטוש את הספינה, ולאחר שמשחתות משו את כל הניצולים מהמים, הן טיבעו אותה באופן סופי. היאיי שקעה בשעות הערב של 14 בנובמבר עם 188 מאנשי צוותה והייתה לאוניית המערכה הראשונה שאיבדו היפנים בקרב.