Třetí národní vláda nastoupila do úřadu 7. června 1935. V kabinetu držela Konzervativní strana 13 ministrů, Liberální národní strana jen 3 a národní labouristé též 3. Do funkce premiéra nastoupil již potřetí Stanley Baldwin, Ramsay MacDonald se stal předsedou Státní rady. V návaznosti na tyto změny Baldwin prosadil konání všeobecných voleb na podzim. V nich sliboval pokračování národní vlády a též posilování britského obranného systému. V jeho názorech se totiž odehrála roku 1934 změna. Původně prosazoval mezinárodní odzbrojení, protože „bombardéry nic nezastaví“, jakmile ale nacistická hrozba začala být očividná, počal se proti vůli labouristů a liberálů zasazovat o spuštění obranných programů (1934–1937). Kabinet byl ale oslaben vyzrazením dohody ministra zahraničí Samuela Hoarea s italskou fašistickou vládou o válce v Habeši, de facto vycházející vstříc Itálii. V roce 1936 navíc nechal bez povšimnutí remitilarizaci Porýní. Ve výsledku se ukázala nejednoznačná politika národní vlády, kombinující ozbrojené hrozby a zároveň snahu začlenit Hitlera a Mussoliniho do jakési celoevropské mírové dohody, jako nedostačující.