З участю в Лютневій революції 1917 року розпочалася політична кар'єра Зіґфріда Меєровіца. Він незабаром очолив новий політичний рух, що одержав назву Латвійський селянський союз. Також він був одним із засновників політичної сили. Партія була заснована в квітні 1917 року в місті Валки, а до 1919 році її штаб перемістився в охоплену революційними пристрастями Ригу. Лідерами у цей період був Карліс Улманіс, Артур Альберінг, Хуго Целміньш та сам Меєровіц. Ця партія також відома тим, що фактично керувала діяльністю організації айзсаргів. У рамках цієї ж партії в 1933 році почала визрівати ідея державного перевороту, який наступного року був здійснений її керівником Карлісом Улманісом, але в підсумку диктатор розпустив партію після захоплення влади, і вона перестала існувати після 1934 року. Також Меєровіц входив до складу правління Відземської земельної ради, яка також з'явилася в 1917 році.