Feldkirchen területén az ember legrégebbi nyomai a bronzkorból származnak. Az i.e. 8. századból kimutatták az urnamezős kultúra jelenlétét. A római időszakról egy villa (amely a repülőtér bővítésekor elpusztult) és egy nekropolisz sírkövei árulkodnak. A 6. században szlávok költöztek be a birodalom által kiürített területre, egyes helynevek (mint Wagnitz) máig őrzik az emléküket. A 8. században az avar fenyegetés miatt a szlávok állama csatlakozott a Bajor hercegséghez, amely röviddel később a Frank Birodalom részévé vált. A helyi lakosságot megkeresztelték és megkezdődött a németek betelepülése. A mai Feldkirchen területét a 10. században a bajor Aribo-nemzetség kapta meg, majd a Leoben melletti gössi apácazárdához került első apátnője, az Aribókhoz tartozó Kunigunda révén. A templom, amelyről a falu a nevét kapta, valamikor 1100 előtt épült. A hozzá tartozó egyházközség egykor az egész mai Graz területét magába foglalta, de néhány évtizeddel később a straßgangi (ma Graz egyik kerülete) templom javára elvesztette korábbi státuszát és csak 1782-ben vált ismét önálló egyházközséggé. A település első írásos említése 1144-ből származik, egy bizonyos Chuno de Veltchirchen lovag nevében. 1349-ben pestis, 1472-ben súlyos aszály, 1480-ban pedig török betörés sújtotta a térséget. 1532-ben a Kőszeg ostromából visszavonuló törökök ismét elpusztították Feldkirchent és templomát. Utóbbit 1545-re építették újjá. 1660-ban egy tűzvészben a település nagy része és a templom súlyos károkat szenvedett. 1680-ban és 1682-ben ismét pestisjárvány dúlt. 1809-ben egy kisebb összecsapásra került sor a plébánia közelében Napóleon katonái és az osztrák hadsereg között, amelyben négy osztrák huszár és három francia dragonyos esett el. Sírjuk máig megtalálható a feldkircheni temetőben.