Основни извор за рану историју Влашке јесте хроника из 16. века. Под Басарабом I (око 1324-1352) Влашка се победом над Карлом I Анжујским код Посаде 1330. године ослободила вазалног односа према Мађарској и припојила је део Трансилваније који је до тада био под мађарском контролом. Влашка је још више учврстила своју самосталност током владавине Александруа Басараба, али је убрзо потом поново приморана да призна суверенитет Угарске. Феудални систем установљен је током владавине првих владара. Користећи се борбама око мађарског престола, Јован Мирча (1386-1418) успева да поврати самосталност Влашке. Експанзија Османског царства угрозила је Влашку. Власи су 1396. године учествовали у бици код Никопоља, а према неким изворима су учествовали и у Косовској бици (1389). И поред победе над Османлијама у бици на Ровинама (1395) Мирча је приморан на плаћање данка султану. Од 1411. године Влашка је вазал Османског царства, али је сачувала своје територије, интегритет и религију. Известан напредак у јачању независности постигнут је крајем 15. века, под владавином Влад Цепеша, али је након пораза Угарске на Мохачу 1526. године Влашка поново пала под власт Порте. Молдавија је свој врхунац достигла током владавине Стефана III (1457-1504). Била је то неуобичајено дуга владавина за средњи век. Био је веома успешан владар и војсковођа; изгубио је свега две од четрдесет осам битака које је водио. Највећу битку водио је 1475. године код Васлуја против Османлија. Подигао је 48 цркава. Молдавија је, као и Румунија, у 16. веку постала вазална држава Османског царства.