Утврђење Харсианон (Грчки: Χαρσιανόν κάστρον, Харсианон кастрон; арапски: Кале'e-и Ḥарсанōс) се први пут спомиње 638. године за врема првог таласа муслиманских освајања, а име је према неким наводима добила по генералу цара Јустинијана I , Харисосу. Арапи су га први пут преотели од византије 730. године, чиме је он постао епицентар византијско-арапских сукоба арапско упориште током наредног века византијско-арапских ратова. У 9. Веку, утврђење је постало средиште "клеисоура", које је засебно управљало утврђењима у пограничној зони. Негде између 863 и 873. Године, њен статус је унапређен на ниво теме и то у пуном обиму, територије су јој увећане тако што јој је придодата земља суседних тема као што су Букеларија, Арменијака и Кападокија. . Она је била средња по рангу у односу на остале теме, којом је управљао стратег који је имао годишњу плату од 20 фунти у злату и који је командовао трупама, према арапским изворима, сачињавало ју је 4000 људи и 4 тврђаве.