Други светски рат донео је бачком владичанству тешка времена. Заслугом епископа Иринеја из мађарског логора Шарвара размештено је по Бачкој епархији око 2.800 деце и 180 мајки са одојчадима, а у Новом Саду је основана Епархијска дечја болница за лечење деце која су у овом логору оболела од туберкулозе. Касније је порадио на спасавању одраслих из логора и на њиховом респоређивању по домовима његових епархиота. Епископ Ћирић је за време мађарске окупације позивао локално српско становништво да се уздрже од сарадње са партизанима, a позивао је на сарадњу са мађарским властима. Ћирић је половином јануара 1942. посетио Будимпешту и том приликом се састао са регентом Миклошом Хортијем. Тема састанка је вероватно била Ћирићева кандидатура за посланика у Мађарском сабору. Ћирић је код Хортија протестовао што је под удар рације у Шајкашкој дошло и српско православно свештенство, које је било по његовом мишљењу безрезервно антикомунистички расположено. Прихватио је да буде посланик у Мађарском сабору фебруара 1943.