Одлуке Савезне Скупштине нису биле обавезне за државе чланице, па она није имала ни извршну, ни законодавну власт. Спољну политику Немачког савеза заступале су, углавном, Аустрија и Прусија. Планови о заједничкој војсци пропали су због узајамног неповерења. Војска Немачког савеза није никада јединствено наступила на бојишту. У немачко-данском рату 1848-1850. делови савезне војске употребљени су у Шлезвиг-Холштајну. 1859. мобилисана су 4 савезна корпуса за помоћ Аустрији у Италији, али нису употребљени. У немачко-данском рату 1864. учествовале су само аустријске и пруске снаге. Најзад, у пруско-аустријском рату 1866. Савезна скупштина је на предлог Аустрије, већином гласова решила да се снаге Немачког савеза мобилишу против Прусије, али се то није остварило јер се Савез распао.