Жертви радянських депортацій з окупованої Польщі в 1939–40 рр. після обробки органами НКВС були відправлені до в’язниці чи на заслання до Сибіру. Нацистсько-радянський пакт від серпня 1939 р. фактично закінчився 22 червня 1941 р., коли вермахт вторгся в СРСР. Тоді відбулося звільнення багатьох тисяч колишніх громадян Польщі (включаючи українців та білорусів) із радянських ґулагів після підписання польсько-російської військової угоди 14 серпня 1941 р. Це дозволило створити польську армію на радянській землі. Її першим командуючим був генерал Міхал Токаржевський, що 17 серпня розпочав формування цієї армії в радянському місті Тоцьке. Владислав Сікорський 4 серпня остаточно вибрав для очолення нової армії генерал-лейтенанта Владислава Андерса, щойно звільненого з Лубенської в'язниці в Москві. Проте не видав щодо цього ніяких наказів та не оголошував про призначення до 22 серпня.