Незабаром після того, як Сямень став договірним портом в результаті програшу Китаєм у Першій опіумній війні і укладення Нанкінського договору 1842 року, іноземні жителі на острові створили неформальну організацію, яка стала офіційною через кілька десятиліть, коли її «Положення про землю» були схвалені урядом Китаю в травні 1902 року. Врешті решт 13 країн, включаючи Велику Британію, Францію, Нідерланди та Японію, отримали там екстериторіальні права там і брали участь в Муніципальній раді Кулансу, яка управляла поселенням. Як і з Шанхайським міжнародним поселенням, в управлінні головну роль грали англійці, а на сикхських поліцейських з Британської Індії було покладено поліцейські функції населеного пункту. Консульства, церкви, лікарні, школи, поліцейські відділки тощо, які були збудовані цими іноземними спільнотами пояснюють переважно вікторіанський архітектурний стиль, що досі можна побачити по всьому Кулансу. Японська окупація острова почалася 1942 року і тривала до кінця Другої Світової Війни. На острові розмовляють діалектом хоккієн, тим самим, що в і Сямені.