עם פרוץ מלחמת העולם השנייה מונה דרבר למפקד רגימנט הרגלים ה-327, שהיה חלק מהדיוויזיה ה-239, ולחם עמו במהלך המערכה בפולין כחלק מהקורפוס ה-8. ב-20 באפריל 1940 הועלה דרבר לדרגת אוברסט, ובמהלך המערכה על צרפת לחם עם הרגימנט כחלק מהדיוויזיה ה-239 במסגרת הקורפוס ה-33. במהלך מבצע ברברוסה לחם דרבר עם הרגימנט שבפיקודו כחלק מהדיוויזיה ה-239 במסגרת הקורפוס ה-11, וב-1 באוגוסט 1941 הוא נפצע קשה בראשו. ב-2 באוקטובר 1941 הוא מונה שוב למפקד רגימנט הרגלים ה-327, וב-26 בדצמבר 1941 הוענק לו עיטור הצלב הגרמני בזהב. ב-20 בינואר 1942 מונה דרבר למפקד רגימנט הרגלים ה-523, שהיה חלק מהדיוויזיה ה-297, וב-30 ביוני אותה שנה הוא קיבל על פעולותיו את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. במהלך מתקפת הקיץ הגרמנית בשנת 1942, לחם דרבר עם כוחותיו יחד עם שאר הדיוויזיה כחלק מהקורפוס ה-51, ולאחר מכן כחלק מקורפוס הפאנצר ה-24 במסגרת הארמייה השישית. בספטמבר הועברה הדיוויזיה תחת פיקוד הקורפוס ה-4 שהיה חלק מארמיית הפאנצר הרביעית, והחל מדצמבר חלק מהארמייה השישית, ולחמה בקרב סטלינגרד. ב-17 בינואר 1943 מונה מקס פפר למפקד הקורפוס ה-4, ודרבר מונה במקומו למפקד הדיוויזיה ה-297. ב-21 בינואר הועלה דרבר לדרגת גנרל מיור, וב-25 בינואר נכנע דרבר יחד עם שרידי הדיוויזיה ונלקחו לשבי.