След избухването на Ноемврийското въстание Хлопицки е поканен във Временното правителство начело на Полското кралство. На 5 декември са му поверени диктаторски правомощия. Не вярвайки във възможностите на сънародниците си да се преборят с Руската империя, той не допуска ескалация на въстанието и повежда преговори с цар Николай I за гарантиране на полските конституционни права. През втората половина на януари, когато тези преговори се оказват безплодни, а царските войски се струпват на границата, Хлопицки се отказва от пълномощията си и постъпва в армията като командир на войските на първата бойна линия. Като такъв предвожда въстаническите сили в първите сражения с настъпващите войски на фелдмаршал Дибич-Забалкански. В битката при Грохув, в която ръководи поляците вместо формалния главнокомандващ княз Михал Радзивил, е тежко ранен. Съвзема се от раната си, но повече не участва в бойните действия. Оттегля се в Краков, където доживява до дълбока старост.