Следващата заплаха за Рим се оказва сериозна. През 104 пр.н.е. миграцията на германо-келтски съюз начело с кимврите и тевтоните се отправя към Италия. Тъй като Марий е най-добрия римски военачалник по това време, сенатът му позволява да води кампания срещу тях. Сула е на служба при Марий като военен трибун ("tribunus militum") по време на първата половина на тази кампания. В крайна сметка силите на проконсула Квинт Лутаций Катул се обединяват с тези на Марий и се изправят срещу врага в битката при Верцела през 101 пр.н.е. Сула по това време е прехвърлен в армията на Катул да служи като негов легат и е признат като една от движещите сили за победата срещу племената (Катул е отчайващ като военачалник и изключително неспособен да си сътрудничи с Марий). Сенатът присъжда триумф и на двамата Марий и Катул, като военачалник командвали обединените армии.