Pelattuaan neljä vuotta yhtäjaksoisesti Italiassa, Romano sai kansalaisuuden ja IIHF:n sääntöjen mukaan edustusoikeuden Italian maajoukkueeseen. Romano pelasi Italian maajoukkeen ykkösmaalivahtina vuoden 1992 Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailuissa Prahassa. Italia sijoittui yhdellä voitollaan A-lohkon viidenneksi eikä selviytynyt näin jatkopeleihin. Viides sija tiesi myös putoamiskarsintojen välttämistä. Joukkueen viidestä ottelusta Romano pelasi kolmessa.