Aquest aqüeducte va ser construït durant el regnat de Trajà el 109 dC, recollia les aigües de les deus als monts Sabatino, a prop del Llac de Bracciano. Arribava a Roma pel turó Janícul, al llarg del marge esquerre del riu Tíber. Destruït durant el setge de Roma pels ostrogots comandats per Vitiges el 537, va ser restaurat per Belisari i va tenir altres intervencions durant el papat d'Honori I en el . Pels danys soferts pels longobards i pels sarraïns, va haver de ser sotmès a noves restauracions en els segles VII i IX i va ser reconstruït amb el nom d"Acqua Paola" al . Arribava a la ciutat per mitjà d'un traçat soterrat gairebé en la seva totalitat al llarg de la "via Clòdia" i la "Via Trionfale" i, més endavant, per mitjà d'arcades al llarg de la "via Aurèlia".