Ще одне пояснення подій було запропоноване Рейнхартом Штаатсом у 2011 році. На його думку, у 1547 році Срібну Біблію єпископ Людгер перевіз до бенедиктинського абатства Вердену, де кодекс пробув недовгий час, а приблизно за 750 років до цього рукопис знаходився у монастирі в Гельмстеді. Обидва ці монастирі були засновані Людгером і є сестринськими монастирями. Основним доводом в аргументації Штаатса є той факт, що багато творів мистецтва, рукописи та цінні речі були перевезені з Гельмстедта до Вердену у 1547 році, тобто під час Шмалькальденської війни задля уникнення прогресивній реформації. Крім того, у тому ж 1547 році Меланхтон перебував у Гельмстедті.