Mai puțin prezenți în legenda napoleoniană decât grenadierii, având uniforme similare, vânătorii au participat totuși la toate marile campanii ale Imperiului, la fel ca și primii. Regimentul participă la toate marile momente ale războaielor napoleoniene, fiind angajat puternic la Eylau, la Essling, și suferind pierderi grele în timpul campaniei din Rusia, pentru a lupta apoi cu bravură inegalabilă la Hanau. Trei companii de vânători din cadrul regimentului îl însoțesc pe Împăratul Napoleon I în exil în insula Elba, iar restul sunt reorganizați de Restaurația franceză în „corpul regal al vânătorilor pedeștri ai Franței”. Reorganizat în timpul celor o sută de zile, împreună cu întreaga Gardă, regimentul participă la campania din Belgia, luptând eroic în bătălia de la Ligny. La bătălia de la Waterloo, batalionul 2 din regimentul 1 este angajat spre seară în cadrul atacului Gărzii. Al doilea batalion nu a fost angajat, rămânând în urmă pentru a asigura protecția efectelor Împăratului.