Po Listopadové revoluci v roce 1918 a zrušení monarchie, se Vilém II. dohodl s württemberským státem na ročním příjmu pro sebe a manželku a na právu na doživotní pobyt na zámku Bebenhausen, kde Šarlota vedla po Vilémově smrti v roce 1921 izolovaný život pod titulem vévodkyně württemberská. V roce 1944 ji postihla cévní mozková příhoda, která ji na poslední roky života upoutala na invalidní vozík.