След покръстването, както и в цяла България от р. Тиса до Бяло море, землените укрепления са изоставени, първенство добиват каменните градове и постепенно животът от селището се концентрира в чертите на поселението сред каменните стени на Карвуна в късноантичния Дионисопол (дн. кв. Хоризант на Балчик), за което свидетелства откритата там в 2016 г. високостойностна златна монета на император Никифор II Фока (963 – 969), след разорителното нашествие на киевския княз Светослав и византийското завоевание, и особено след подавянето на бунта на българина от Албания и управител на Добруджа Нестор в 1074 г., от Константинополската власт населението се събира в българските селища на дн. хълмове Ехото (Джени баир) и Магнолия (Сусам баир), а след възстановяването на българската държава в 1185 г. от Асен и Петър градът е освободен.