1840 blev han sognepræst ved Sankt Michaelis Kirke i Fredericia og annekset Erridsø, og da der i oktober 1848 skulle skrides til valg af et medlem for Fredericia til den grundlovgivende Rigsforsamling, stillede han sig; men han blev ikke valgt. Som præst i Fredericia oplevede han krigens Trængsler, og senere var han medlem både af den private og af den af regeringen indsatte komité, der skulle understøtte dem af Fredericias indbyggere, der havde lidt ved bombardementet.