Ferdinánd 1629-ben érte el sikerei tetőpontját, amikor szövetséges csapatai Wallenstein gróf vezetésével meghátrálásra kényszerítették a hollandok és a britek által is támogatott IV. Keresztély dán királyt. A háború ezzel véget ért volna, ha a császár nem adta volna ki az 1555-ös augsburgi vallásbéke után a katolikusoktól elvett birtokok visszavételéről szóló törvényt. Ezzel magára haragította a protestáns szövetséges fejedelmeket, akik védelmében Gusztáv Adolf svéd király jelent meg a hadszíntéren. A svédeket 1632-ben a lützeni csatában sem sikerült legyőzni, királyuk elvesztésével azonban lelassult az előrenyomulás, a birodalom belső békéjét a rendelet részleges visszavonásával szintén nem sikerült megteremteni, mivel 1635-ben az eddig csak a háttérben álló franciák indítottak háborút.