Z těchto důvodů se o vlastní výrobu těchto letounů podělily tři jugoslávské společnosti, výrobci letadel. Byly to Fabrika aeroplana i hidroaviona Zmaj A.D. (Zemun), Prva Srpska Fabrika Aeroplana Živojin Rogožarski (Bělehrad) a Albatros (Sremska Mitrovica). První tři letadla vyrobila letecká továrna Zmaj pro Aero Club. S ohledem na vynikající letové vlastnosti se jugoslávské letectvo rozhodlo využít toto letadlo s cílem nahradit dříve používaná školní letadla. Od začátku roku 1931 společnost Zmaj vyrobila prvních 20 letadel řady Fizir FN s hvězdicovým motorem Walter NZ-120 a 10 s řadovým motorem Mercedes o výkonu 120 HP. Do roku 1939 vyrobila továrna Zmaj 137 letounů, Rogožarski 40 a v roce 1940 továrna Albatros vyrobila dalších 20 letadel tohoto typu. Výroba posledních deseti letadel Fizir FN pro chorvatské letectvo začala v továrně Zmaj v roce 1943, ale ty již nebyly před koncem války Chorvatsku dodány, ale byly dokončeny až po osvobození Titovými partyzánskými vojsky AVNOJ během bělehradské operace v říjnu 1944. Využity byly nově budovaným jugoslávským letectvem.