У біблійній літературі князь Рос (або Рош) згадується в канонічному грецькому перекладі Старого заповіту Септуаґінті, як провідник диких народів Півночі (Гога і Магога), котрі згідно пророцтва Єзекиїля будуть виведені для покарання та знищення Ізраїля. У Новому Заповіті це пророцтво було повторене у Апокаліпсисі Івана Богослова де нашестя Гога і Магога пов'язано із коротким періодом звільнення Сатани із темниці. Асоціація Русі із князем Росом, з'явилась у час походу руських військ на Константинополь у 860 році, що супроводжувався численними жорстокостями та вбивствами. Це, зокрема, засвідчено у одній із, присвячених цій події, проповідей патріарха Фотія. Про «страшне ім'я» росів згадується у Житії Георгія Амастрітського, а Лев Диякон дає таке пояснення біблійних асоціацій імені Рос: «"багато хто свідчить, і навіть божественний Єзекиїль про це згадує в таких словах: „Ось наводжу на тебе Гога і Магога, княза Роса“"». Видатний радянський візантиність професор М. Сюзюмов вважав що після прийняття християнства, асоціації Русі із негативними біблійними образами стали неприйнятними і були відкинені, однак у самій Русі, простягом всього домонголського періоду, назва «Росія» ніколи не використовувалась.