З 1933 року, коли у нього вже не залишалося сумнівів у правдивості звісток про масовий голод на території Радянської України, на партійних зборах висловлював побоювання щодо подій в УРСР: голоду, масових репресій, зникнення колишніх членів ТУРФДому Мирослава Ірчана й Івана Сембая, що переїхали в СРСР та арешту українського письменника Івана Сірчана, що прожив 5 років у Канаді. Почав виступати з критикою сталінського курсу і запропонував членам центральних комітетів робітничих організацій виступити з протестом проти політики терору.