Перші спроби Британії створити кордон у цьому секторі були викликані тим, що в середині XIX століття з'ясувалось, що Таванг, важливий торгове місто, перебувало на території Тибету. 1873 року британський уряд Індії провів «Зовнішню Лінію», яка мала стати державним кордоном. Ця лінія повторює малюнок пагорбів біля Гімалаїв, які тепер розташовані приблизно на півдні Аруначал-Прадешу. Британія уклала договори, при цьому Пекін був стурбований тибетськими кордонами з Бірмою і Сіккімом. Однак Тибет відмовився визнавати кордони, утворені цими договорами. Британські сили під командуванням увійшли на територію Тибету в 1904 році. В 1907 році Британія і Росія визнали сюзеренні права Китаю над Тибетом, і обидві країни вирішили «не вступати в зв'язки з Тибетом, крім як опосередковано, через уряд Китаю».