Syksyllä 1982 Sorsa sai ajatuksen Palestiinan vapautusjärjestön PLO:n johtajan Jasser Arafatin kutsumisesta vierailulle Suomeen tarkoituksenaan osoittaa solidaarisuutta palestiinalaisille Sabran ja Shatilan verilöylyn jälkeen. Saatuaan presidentti Mauno Koiviston hyväksynnän asialle Sorsa otti yhteyttä silloin Parlamenttienvälisen liiton kokouksessa olleeseen Johannes Virolaiseen ja pyysi tätä tunnustelemaan asiaa. Ulkoministeri Pär Stenbäck sattui kuitenkin samalla hetkellä olemaan YK:n yleiskokouksessa New Yorkissa, ja kuultuaan asiasta hän katsoi pahastuneensa tulleensa sivuutetuksi. Jupakan lopputuloksena kukaan ei kutsunut Arafatia Suomeen. Sorsa tapasi Arafatin Tunisiaan tekemänsä virallisen vierailun yhteydessä maaliskuussa 1984 ja keskusteli tämän kanssa noin puolen tunnin ajan. Tulehtunutta ilmapiiriä kuvasi, että Israelin hallitus esitti välittömästi Helsingin-suurlähettiläänsä välityksellä "syvän tyytymättömyytensä" Sorsan ja Arafatin tapaamisen johdosta. Suomen hallitus vastasi, ettei tapaus vaikuttaisi millään tavoin Suomen suhtautumiseen Israelin ja palestiinalaisten välisen konfliktin kumpaankaan osapuoleen. Arafatin vierailu Helsingissä toteutui lopulta tammikuussa 1989 Holkerin hallituksen ulkoministerin Kalevi Sorsan toimiessa vierailun isäntänä.