Rykmentinpastoriksi hänet nimitettiin Kuurinmaan rajalinnan Seelburgin puolustamisen 1703-1704 jälkeen. Pultavan taistelun jälkeen Lauraeus jäi vangiksi 1709 ja hänet vietiin ensin Moskovaan ja sitten 1712 Tobolskiin Siperiaan. Siellä hän liittyi pietistiseen herätykseen. Lauraeus palasi Suomeen Uudenkaupungin rauhan jälkeen ja 1724 hänet nimitettiin Loimaan kirkkoherraksi. Hän oli vuosien 1731 ja 1746 valtiopäivien jäsen. 1749 hänet nimitettiin jumaluusopin professoriksi ja Turun tuomiorovastiksi. Hänen synodaaliväitöskirjansa "De bonis operibus" julkaistiin 1739. Lauraeus suomensi joukon saksalaisia ja ruotsalaisia virsiä teokseksi "Muutamia Hengellisiä virsiä" ja laati kirjoituksia Ruotsin tiedeakatemian julkaisuihin.