Jatkosodan sytyttyä Suomen ja Neuvostoliiton välillä ruotsalaisia ilmoittautui halukkaina osallistumaan vapaaehtoisina sotaan suomalaisten rinnalla Neuvostoliittoa vastaan. Välittömästi Saksan Barbarossa-hyökkäyksen alettua Suomen Tukholman lähettiläs Jarl Wasastjerna oli Suomen Päämajan toimeksiannosta ilmoittanut Ruotsin ulkoministeri Christian Güntherille suomalaisten halukkuudesta ottaa sodan syttyessä vapaaehtoisia Suomen asevoimiin. Ruotsin armeijan ylipällikkö kenraali Olof Thörnell kannatti ruotsalaisten osallistumista sotaan suomalaisten rinnalla, jotta ruotsalaisille saataisiin kokemusta sen hetken sodankäynnistä. Kenraali Thörnell neuvotteli asiasta ulkoministeri Güntherin kanssa, jonka esityksestä Ruotsin hallitus antoi 4. heinäkuuta luvan 200 armeijan upseerille ja 5 000 varusmiehelle siirtyä vapaaehtoiseksi Suomeen. Hallituksessa vapaaehtoisten lähettämistä vastustivat sosiaalidemokraattitaustaiset valtiovarainministeri Ernst Wigforss ja sosiaaliministeri Gustav Möller sekä kansanpuolueen liikenneministeri Gustaf Andersson i Rasjön.