Suomisen vanhemmat olivat räätälimestari Kaarlo Stefanus Suominen ja Olga Kahi. Hän oli naimisissa lääketieteen lisensiaatti Sirkka Suomisen (o.s. Lähdekivi, s. 1904) kanssa. Sirkka Suominen toimi Mustasaaren sairaalan alilääkärinä vuodesta 1944 alken. Suominen pääsi ylioppilaaksi 1919 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1921, filosofian maisteriksi 1923, lääketieteen kandidaatiksi 1924 ja lääketieteen lisensiaatiksi 1929. Suominen osallistui Suomen sisällissotaan valkoisten puolella ja hän oli mukana vapaaehtoisena Vienan Karjalan retkellä 1918. Suominen oli Lapinlahden keskuslaitoksen avustavana lääkärinä 1929–1931, Lapinlahden sairaalan apulaislääkärinä 1931–1933, Mikkelin piirimielisairaalan ylilääkärinä 1933–1938 ja Mustasaaren sairaalan ylilääkärinä 1939–1963. Hän toimi jatkosodan aikana 11. Divisioonan johtavana lääkärinä ja sai lääkintäeverstiluutnantin arvon 1943. Suominen oli Ylioppilaskuntien Laulajien puheenjohtajana 1925–1926 ja Eteläsuomalaisen osakunnan kuraattorina 1927–1929. Hänelle myönnettiin professorin arvonimi vuonna 1958.