Asi nejobvyklejší a nejvíce zohledňovaný způsob posouzení bitvy je míra naplnění plánů obou stran a její poměření s cenou, kterou bylo nutno zaplatit. Čili pokud zahájila Finská armáda v roce 1941 útok na Karelské šíji za účelem znovudobytí ztracených území a během krátké doby je získala bez větších ztrát, dosáhla jednoznačného vítězství (a Rudá armáda zde byla jednoznačně a drtivě poražena). Už tak jednoznačným vítězstvím není plán Barbarossa, který sice dosáhl obrovských úspěchů, vedl k dobytí velké části Ruska a zničení větší části Rudé armády, ale nebyl beze zbytku naplněn, nedokázal vyřadit SSSR definitivně z války a přinesl takové ztráty lidí i techniky, které si Třetí říše nemohla dovolit a které se hodně negativně podepsaly na jejích dalších výkonech. Na druhé straně jen zcela nekritický optimista by válčení v roce 1941 posuzoval jako vítězství Sovětského svazu.