Відразу ж після смерті Лютера протестантів Німеччини чекало суворе випробування. Здобувши ряд перемог над турками і французами, імператор Карл V вирішив зайнятися внутрішніми справами. Уклавши союз з папою і Вільгельмом Баварським, він направив свої війська на землі князів-учасників Шмалькальденського союзу. У результаті Шмалькальденської війни війська протестантів були розгромлені, в 1547-му військами імператора був захоплений Віттенберг, який уже майже 30 років був неофіційною столицею протестантського світу (могила Лютера за наказом імператора не була розграбувана), а курфюрст Саксонський Йоганн-Фрідріх і ландграф Філіпп опинилися у в'язниці. У підсумку, на рейхстазі в Аугсбурзі 15 травня 1548 року був оголошений  — тимчасове призупинення Реформації в Німеччині до рішення Тридентського собору. Однак втілити план Карлу не вдалося: протестантизм встиг пустити на німецькій землі глибоке коріння і давно вже був релігією не тільки князів і купців, а й селян і рудокопів, у результаті чого проведення інтериму зустрічало запеклий опір.