Грип 1557 року значно поширився на Британських островах. Письменник, сучасник того часу Вріотслі () зауважив у 1557 році: «цього літа в Англії царювали різні та нові хвороби, які ударяли в голову чоловіків і жінок». Грип уразив армію Марії I, залишивши її уряд не в змозі підготувати достатнє підкріплення графу Ратленду для захисту Кале від французького нападу. Грип суттєво сприяв надзвичайно високим показникам смертності в Англії за 1557–58: Дані, зібрані з понад 100 парафій в Англії, показали, що рівень смертності в деяких районах під час епідемії грипу зріс на 60 %, навіть незважаючи на те, що смертельні хвороби, як то чума, в той час не були сильно поширені в Англії. Виявлено, що кількість поховань у ринкових містах Англії була набагато вищою, ніж хрестини з 1557 по 1562 роки. До пандемії грипу Англія страждала від поганого врожаю та широкомасштабного голоду, який, зробив її смертельнішою. Наприкінці 1550-х років англійська мова ще не мала належної назви грипу, незважаючи на попередні епідемії. Таким чином, епідемія 1557 року або була описана як «моровиця» (як і багато епідемій із помітною смертністю), «туга» (найчастіше) або «нова хвороба» в Англії. «Англійська пітниця» — одна назва, що використовувалась для опису зазвичай смертоносних грипоподібних гарячок і «туги», які уражали англійську сільську місцевість з 1557 по 1558 рік, незважаючи на відсутність достовірних даних про справжню англійську пітницю після 1551 року. Тоді ж в англійській мові поширилися назви грипу як «нова хвороба» або «нова знайома». Грип повернувся в Англію у 1558 році.