Begge parter deltog i den polsk-ukrainske krig, og i foråret 1920 måtte de polske styrker trække sig tilbage. Kamphandlingerne blev i realiteten videreført som den polsk-sovjetiske krig. På sovjetisk side håbede man, at hvis Warszawa faldt, ville dette ikke bare føre til, at den polske kampmoral blev skadet, men også at dette kunne udløse kommunistiske oprør i vest, således at Den røde Hær kunne støtte særlig det kommunistiske oprør i Tyskland. Under ledelse af Semjon Budjonnyj brød de sovjetiske styrker gennem de polske forsvarslinjer i juni 1920.