Cavour gróf, szárd–piemonti miniszterelnök, III. Napóleon francia császár támogatásával továbbra is igyekezett Lombardiát leválasztani az Osztrák Császárságról. 1859-ben kitört a szárd–francia–osztrák háború (más néven "„második olasz függetlenségi háború”)." A Lombardiában felvonuló osztrák haderő a magentai és solferinói csatákban súlyos vereségeket szenvedett az egyesült francia és piemonti haderőktől, ennek nyomán az osztrákok Lombardiát (Mantova kivételével) és az egykor Velencéhez tartozó Bergamót és Bresciát is átengedni kényszerültek Franciaországnak. E tartományokat III. Napóleon 1860-ban átadta a Szárd–Piemonti Királyságnak, cserébe Nizza és Savoya átengedéséért. Parma és Modena függetlenek maradtak. 1861-ben megalakult az Olasz Királyság, amely már igényt formált az Osztrák Császárság itáliai tartományaira is.