Paraszti családból származott, katonai szolgálatát 1786-ban kezdte meg a 34. gyalogezredben, mint hadfi. Kiválóan szerepelt a Habsburg-török háborúban, és zászlóssá léptették elő. 1793-ban már hadnagy volt az 56. gyalogezredben, majd rövidesen egy gránátos-zászlóaljba került. 1800-ban századossá léptették elő, 1809-ben őrnaggyá. Az 1813-as hadjáratban ezredes, a Lipcsei csatában kitüntette magát, 1815-ben pedig az 51. gyalogezred parancsnoka lett. 1816-ban a napóleoni háborúkban érdemeiért Katonai Mária Terézia-rendet és bárói címet kapott. 1824-től vezérőrnagy, és dandárparancsnok Cremonában, majd Bécsben. 1832-ben altábornaggyá léptették elő, 1837-ben Temesvár parancsnoka lett. 1844-től Arad parancsnoka.