Ko se je koroški vojvoda Ulrik III. Spanheimski oženil z zadnjo predstavnico Andeških in povezal nižje plemstvo, je prevladal nad Kranjsko in postal njen gospodar. Hkrati je preselil sedež svojih posesti v Ljubljano, ki se je odtlej pričela razvijati v glavno mesto Kranjske. Po smrti Ulrika se je namesto mejne grofije Kranjska skupaj s Slovensko marko uveljavila kot državni fevd. Po izumrtju vojvodske rodbine Spanheim, češki kralj, Otokar II. Přemysl, po Avstriji in Štajerski zagospodari tudi Kranjski in sicer v letih med 1269 do njegove smrti 26. avgusta 1278. Takrat ga je v bitki na Moravskem polju premagal (tudi sam v bitki pade) Rudolf Habsburški, novi Rimsko-nemški kralj, in s tem postane za Habsburžane odprta pot, da postanejo gospodarji Kranjske.