Mirovna pogodba iz Versaillesa je ohromila nemško gospodarstvo in ga ob visoki inflaciji pustila ranljivega vse do velike svetovne gospodarske krize v začetku 30. let. Oktobra 1925 so v švicarskem Locarnu potekala pogajanja glede povojne ozemeljske ureditve meja, s katerimi se je vzpostavila normalizacija odnosov z Weimarsko republiko. Ob veliki krizi je v Lozani od 16. junija do 9. julija 1932 potekala konferenca, na kateri so Nemčiji odložili za nedoločen čas plačilo reparacij. Gospodarska kriza je leta 1933 omogočila Hitlerju z nacionalsocialistično idejo priti na oblast, z njim pa je gospodarstvo oživelo in močno okrepilo. Nemčija je ponovno vzpostavila vojaško industrijo, marca 1935 je uvedla naborništvo, že leto kasneje pa z vojsko zavzela ozemlje ob Renu, kar je bilo sicer v temeljnem nasprotju z versajsko pogodbo, vendar ni bilo nobenih konkretnih odgovorov s strani zaveznikov na ta dejanja. Marca 1938 je sledil Anschluss Avstrije, leto kasneje pa še vzpostavitev nemškega protektorata Bohemije in Moravske potem, ko je z münchenskim sporazumom oktobra 1938 zasedla ozemlje češkoslovaškega Sudetelanda, poseljenega s sudetskimi Nemci. Z nemškim napadom na Poljsko v začetku septembra 1939 se je začela druga svetovna vojna.