Поред наставе бавио се научним и истраживачким радом, а његов обиман списатељски рад углавном је у облику забавно-књижевне лектире, историјских прича и новинских занимљивости писаних скоро епским стилом. Његови радови из историје одликују се наглашеним патриотизмом али такође и критичким приступом изворима. Интересовао се за целокупну српску историју али највише за XIX век, а посебно за Први српски устанак. Веома успешно је истраживао у руским архивама прикупивши драгоцену грађу за устанак и друге теме. Његово животно дело Карађорђе, I–II (Београд, 1907) исправило је многе нетачности и детаљно је расветлило историју устанка. Прикупљени материјал за трећу свеску пропао је у Русији где се затекао за време Првог светског рата. Страдали су и сви остали његови рукописи које је 1915. окупатор спалио у Београду. Био је веома активан радник и на општем националном просвећењу као и на националној пропаганди у Босни и Русији.