Prvýkrát sa v slovenskej kinematografii objavuje existenciálne rozorvaná individualita, ktorá sa odmieta stať súčasťou kolektívneho konania a nestotožňuje ani s jednou stranou konfliktu. Revolta Dabača, ktorý sa síce zapojí do protifašistického odboja, ale zároveň pochybuje o zmysle partizánskej činnosti, narúša stereotypné predstavy o ušľachtilom boji v mene ideálu. Vďaka tejto koncepcii sa vo filme prekrýva akákoľvek schematickosť a ideologická proklamácia.