פאנצ'ב החל את הקריירה בוארדאר סקופיה מליגת העל היוגוסלבית, והפך עד מהרה לאחד החלוצים הבולטים בכדורגל היוגוסלבי, כאשר את עונת 1983/84 סיים כמלך השערים עם 19 כיבושים, ובעונת 1984/85 סיים עם 20 כיבושים. בקיץ 1988 עזב פאנצ'ב את וארדאר סקופיה לאחר שהבקיע 84 שערי ליגה ב-151 הופעות, וחתם בשורות הכוכב האדום בלגרד, גם מליגת העל היוגוסלבית, בצוותא עם דיאן סביצ'ביץ'. גם פאנצ'ב וגם סביצ'ביץ' גויסו להילחם בשורות הצבא העממי היוגוסלבי, והחמיצו את עונת 1988/89. בעונת 1989/90 פאנצ'ב חזר לשחק, ובעונה זו הבקיע 25 שערים, הוכתר כמלך השערים וזכה בדאבל מקומי. עונת 1990/91 הייתה עונת שיא עבור פאנצ'ב והכוכב האדום בלגרד, כאשר פאנצ'ב הבקיע 34 שערי ליגה והוכתר שוב כמלך השערים, והקבוצה זכתה הן באליפות, והן בגביע אירופה לאלופות, לאחר ניצחון בגמר גביע אירופה לאלופות על אולימפיק מרסיי בבעיטות הכרעה לאחר 0-0 בתום 120 דקות. פאנצ'ב הבקיע את הפנדל המנצח עבור הכוכב האדום בלגרד. זכייה זו העניקה לקבוצה השתתפות במשחק הגביע הביניבשתי לשנת 1991, בו זכתה הכוכב האדום בלגרד לאחר ניצחון 3-0 על קולו קולו הצ'יליאנית. פאנצ'ב הבקיע את השער השלישי לכוכב האדום בלגרד. בתום שנת 1991 זכה פאנצ'ב במקום השני בפרס כדור הזהב, אותו חלק עם חברו לכוכב האדום בלגרד דיאן סביצ'ביץ' ועם לותר מתאוס, כאשר את המקום הראשון קטף ז'אן-פייר פאפן. בנוסף, זכה פאנצ'ב בפרס נעל הזהב האירופית, בזכות 34 השערים שהבקיע. בעונת 1991/92 זכה פאנצ'ב באליפות נוספת עם הכוכב האדום בלגרד, והבקיע 25 שערי ליגה, והוכתר בפעם השלישית ברציפות והרביעית בסך הכל כמלך השערים של ליגת העל היוגוסלבית. בתום עונה זו עזב פאנצ'ב את הכוכב האדום בלגרד לאחר ששיחק בקבוצה שלוש עונות מלאות בהן הבקיע 84 שערי ליגה, וחתם באינטר מילאנו, תמורת כשבעה מיליון לירה שטרלינג.