Van passar uns anys tranquils, i el 1263 hi va haver una curta guerra amb l'emperador —que amb la conquesta de Constantinoble havia canviat el títol d"emperador de Nicea" pel d"emperador romà d'Orient"— per territoris fronterers al nord de Grècia. El 1266 va morir Manfred de Sicília al "Camp de les roses" (26 de febrer) i Miquel II va aprofitar per recuperar les possessions albaneses que li havia entregat el 1259, però no va poder recuperar Corfú que ja havia reconegut a Carles d'Anjou. El 1268 Carles va entrar a Durazzo. Miquel II va morir el 1271 i va repartir els seus dominis: al seu fill gran Nicèfor li va deixar l'Epir i Albània; a l'altre, Joan, la part sud de Tessàlia. El 1272 Nicèfor va renunciar a la major part d'Albània en favor de Carles d'Anjou, rei de Sicília, per evitar la guerra i li va retornar els territoris ocupats pel seu pare (1272/1273).