Havent arribat progressivament al poder, Nikita Khrusxov rellançà certa liberalització del règim polític, és a dir, la "desestalinització". El seu discurs pronunciat al XX Congrés del Partit Comunista de la Unió Soviètica el 25 de febrer de 1956 denuncià el culte a la personalitat de Stalin, les violacions a la legalitat socialista i una part dels crims de Stalin, sobretot les purgues que van desestabilitzar periòdicament el sistema i provocava que els mateixos buròcrates i dirigents visquessin atemorits. Els supervivents de la dictadura van ser globalment alliberats del Gulag i es pronunciaren milers de rehabilitacions. El 1961, el cos embalsamat de Stalin va ser retirat del Mausoleu de Lenin. S'aboliren les lleis més repressives i l'estat policial abandonà el terror en massa a canvi d'una repressió més dirigida i selectiva. A més, Khrusxov va introduir reformes econòmiques que van restablir elements d'una economia de mercat a l'interior del sistema planificat, reforçant l'autonomia dels directors de les fàbriques i posà un gran èmfasi en l'augment del nivell de vida dels ciutadans soviètics.