Després de la Revolució d'Octubre de 1917 la facció kieviana del Partit Bolxevic instigà la revolta a Kíev el 8 de novembre de 1917, a fi i efecte d'establir el poder soviètic a la ciutat. Les forces del districte militar de Kíev intentaren aturar-lo, però després que la Rada Central donés el seu suport al bolxevics, les forces russes van ser foragitades de Kíev. Després d'expulsar les forces governamentals, la Rada va anunciar una àmplia autonomia per a la República Ucraïnesa, que encara mantenia lligams amb Rússia, el 22 de novembre de 1917. El territori de la República va ser proclamat el 20 de novembre del 1917 (7 de novembre CJ) per la Tercera Universal de la Rada Central amb la inclusió de les gubèrnies de Volínia, Kíev, Podòl·lia, Txernígov, Poltava, Kharkov, Iekaterinoslav, Kherson, Tàurida, (sense incloure-hi Crimea). També manifestà que la gent de Vorónej, Kholm i Kursk estava convidada a unir-se a la república a través d'un referèndum. Més enllà encara, la Rada Central, en la seva Universal, manifestava que, donat que no hi havia cap mena de govern a la República Russa després de la Revolució d'octubre, es proclamava a si mateixa com a màxima autoritat en el territori d'Ucraïna, fins que no s'hagués restaurat l'ordre a la república russa. La Rada Central considerà totes aquestes activitats revolucionàries (com ara la Revolució d'octubre) com si fossin una guerra civil i expressà les seves esperances per a la resolució del caos.