Al segle IV aC els romans van ser atacats pels gals, però es van poder salvar perquè els xiscles de les oques que hi havia al temple de Juno a dalt del Capitoli van alertar la població, mentre que els gossos no van complir amb la seva funció de vigilants i per això van decidir sacrificar-los. Diversos autors han tractat aquesta llegenda, amb petites diferències. Plutarc i Claudi Elià expliquen el comportament dels gossos dient que la ciutat de Roma estava sota setge i com que els gossos estaven mancats d'aliment només tenien forces per dormisquejar i cap ànim per burnar, mentre que les oques podien sortir volant a buscar-se menjar.