Elias Kiianmies fick sin musikaliska grundutbildning 1909–1910 vid Helsingfors filharmoniska sällskaps orkesterskola. Från 1914 studerade han sång och musikteori vid konservatoriet i Sankt Petersburg. Emellertid samverkade världspolitik och privatliv i att bromsa hans studier. Februarirevolutionen 1917, under vilken han enligt familjetradition befann sig i den ryska huvudstaden, och den följande Oktoberrevolutionen samma år försvårade fortsatta studier, liksom Finlands självständighetsförklaring från Ryssland 1917 och det blodiga Finska inbördeskriget 1918. I privatlivet innebar ett ingånget äktenskap 1917 med två barn födda i rask följd 1918 och 1919 helt nya ansvarstaganden. För en tid studerade Elias Kiianmies farmakologi utan att fullborda någon examen. 1925 erhöll han dock slutbetyg från Helsingfors kyrkomusikläroverk, och publicerade samma år en handfull verk för solosång och piano på Fazers musikförlag. Han fortsatte med studier i komposition vid Helsingfors konservatorium 1926, under professorerna Erkki Melartin och Selim Palmgren. 1927 studerade Elias Kiianmies återigen vid konservatoriet i Sankt Petersburg, denna gång enskilda studier under professorerna Aleksandr Glazunov och Maximilian Steinberg.