Efter att Parisfreden 1947 fastställt villkoren i fredsavtalet, och Kontrollkommissionen avvecklats, reste Stalin i februari 1948 frågan om ett ömsesidigt försvarsavtal med Finland. Pragkuppen som inträffade bara dagar senare ströp det landets flerpartisystem och förvandlade Tjeckoslovakien till en sovjetisk satellitstat. Rykten florerade om att Leinos hustru i tal offentligt pläderat för att "Tjeckoslovakiens väg är också vår väg". Det var mot bakgrund av detta som Yrjö Leino företog sig att varna landets arméchef Aarne Sihvo om risken för en förestående kupp även i Finland. President Paasikivi avböjde att åka till Moskva för att förhandla om ett Vänskaps- och biståndsavtal, och skickade istället en delegation där bland andra Leino ingick. Västvärldens reaktioner på Pragkuppen skall dock ha fått Stalin att prioritera ett snabbt avslut på förhandlingarna med Finland, och istället för sitt eget förslag där Sovjetunionen ensamt skulle avgöra när ett hot mot Finland förelåg accepterade han Paasikivis förslag där Finland skulle få avgöra om man behövde militär hjälp eller inte.