В жовтні 1944 року союзники висадились на Філіппінах, що поклало початок великим сухопутним наступам. Хоча до ВПС надійшли сучасні бомбардувальники і винищувачі, їх було дуже мало і вони не змогли вплинути на хід бойових дій. Після втрати Іодзіми і Окінави Японські острови були наступними в черзі. Регулярні бомбардування почались ще 15 червня 1944 року, коли перші B-29 прибули в Китай. Щоб зупинити бомбардування, командування армії намагалось збільшити кількість винищувачів, але наявні одномоторні винищувачі (Ki-43, Ki-44, Ki-61, Ki-84, Ki-100)погано діяли на великих висотах і мали порівняно слабке озброєння. Дещо краще під час денних операцій показували себе краще, але коли почались нічні бомбардування єдиним ефективним винищувачем міг стати Kawasaki Ki-45, який повинен був нести радар. Але через нестачу матеріалів та руйнування інфраструктури виробництва, викликаного американськими бомбардуваннями Японських островів, японські компанії були не в змозі виконувати всі вимоги до виробництва літаків. Досвідчені екіпажі були втрачені в боях, і до кінця війни японські ВПС почали вдаватися до атак смертників, щоб хоч якось боротися з пануванням союзників у повітрі.