Особливою сторінкою творчості Н. М. Комашні став відгук на події, пов'язанні з аварією на Чорнобильській АЕС. Як журналіст Ніна Миколаївна спілкувалась з багатьма людьми, долю яких змінила Чорнобильська трагедія, бачила покинуті села, в лікарнях хворих на лейкемію дітей, людське горе. Попало в зону забруднення і її рідне селище Гранітне. І душа поета відгукнулася на все це хвилюючими, повними болю і печалі віршами. В світ виходять збірки поезії: «Душа, просвічена ураном» (1993), «Земля в терновому вінку» (2002), «В краю нетоптаного рясту» (2012), яку автор назвала поезією болю. Ніна Миколаївна сама постраждала від чорнобильського лиха, тому її болючі, вистраждані вірші написані не за принципами актуальності чи злободенності, а за велінням совісті та вболівання за рідну землю і її людей. Поезія Н. М. Комашні образна, художньо переконлива посилює важливість теми.