Labinot vidéke a 20. században nyert ismét történelmi jelentőséget, először amikor a saját Közép-albániai Köztársaságát kikiáltó Esat Toptani által felfegyverzett, 300 fős banda 1913 decemberében Godoleshba vetette be magát, és innen fenyegette támadásaival a környéket és a közeli Elbasan városát. 1914 januárjában végül a Qemali-kormány csendőrsége felszámolta a szabadcsapat nagy részét. Ennél jelentősebb szerep jutott Labinot vidékének a második világháborúban: 1942-től 1943 decemberéig az északabbra fekvő Labinot-Mal a Nemzeti Felszabadítási Mozgalom és az Albán Kommunista Párt vezetőségének főhadiszállása volt. Az 1943 márciusában itt sorra került, az ország jövőjét meghatározó első labinoti konferencián választották meg a párt főtitkári tisztébe Enver Hoxhát, aki 1985-ben bekövetkezett haláláig a párt és a kommunista Albánia megkérdőjelezhetetlen tekintélyű vezetője volt. Labinot-Fushában emlékmű hirdeti az 1943. márciusi labinot-mali pártkonferencia történelmi jelentőségét.