Rudolf Vašíček se narodil do rodiny Julie rozené Dračkové a Rudolfa Vašíčka, československého legionáře, později drobného zemědělce na Blanensku. Navštěvoval Obecnou školu a později Reálnou školu v Jevíčku. V roce 1932 začal studovat bohosloví v kněžském semináři v Brně, které dokončil v roce 1937. Během svého prvního působení v Moravských Budějovicích se setkal s jezuitským řádem. Z Moravských Budějovic odešel v roce 1939 do Prahy a následně do Benešova, kde byl noviciát Tovaryšstva Ježíšova. V Praze navštěvoval Filozofickou fakultu Karlovy univerzity až do uzavření vysokých škol nacisty 17. listopadu 1939. V roce 1941 vtrhlo do pražského jezuitského kláštera gestapo a komunitu zrušili. Rudolf Vašíček se po nuceném exilu na moravském Velehradě vrátil v roce 1944 do Prahy. Dočasný azyl našel v premonstrátském klášteře na Strahově. V době násilného přepadení strahovského kláštera a odvlečení řeholníků do koncentračního tábora, byl jako kněz ve farnosti Praha - Krče. Vrátil se zpět jako administrátor farnosti sv. Ignáce na Karlově náměstí v Praze (1944 - 1945), kde se mimo jiné aktivně zapojil do pražského povstání.