Спочатку Даннатт хотів служити у танковому полку, але під час співбесіди офіцер з полку "Green Howards" переконав його на користь піхоти і організував для нього відвідування казарми біля Колчестера. Там він познайомився з майором Пітером Індже (майбутнім начальником Генерального штабу) та остаточно вирішив служити у "Green Howards". Він вступив до Королівської військової академії в Сандгерсті у вересні 1969 року, а 30 липня 1971 року почав службу в "Green Howards" молодшим лейтенантом. Після короткої відпустки його відправили у Белфаст (Північна Ірландія) командиром взводу. Повернувшись, Даннатт пройшов курс для командирів взводу, після чого відправився у Західну Німеччину, де перебував полк "Green Howards". Наприкінці 1972 року він повернувся у Белфаст разом зі своїм взводом. За проявлену хоробрість під час операції у Східному Белфасті, коли взвод Даннатта був обстріляний, його нагородили Воєнним хрестом. 30 січня 1973 року він отримав перше підвищення — звання лейтенанта. Після завершення служби в Північній Ірландії Даннатт подав заявку на отримання ступіню у цивільному університеті за кошт армії — в Хетфілд-коледжі Даремського університету. Він був прийнятий і у тому ж 1973 році почав вивчення економічної історії. На першому курсі Даннатт відвідав дебати в Триніті-коледжі в Дубліні — рідкісна можливість для британського офіцера на службі в розпал конфлікту в Північній Ірландії.