Згадуються Ожигівці і в історичних документах про визвольну війну українського народу 1648—1654 років. Тут зустрічався Богдан Хмельницький з кримським ханом, союзником козаків у битві поблизу Берестечка. У переказах збереглись назви козацьких доріг, могил та насипів, які були на навколишній території. Довгий час над Збручем при виїзді з села, врісши глибоко в землю, стояв кам'яний хрест. Це місце здавна носило назву «збірна могила». В Ожигівцях поширена легенда про те, що колись над Збручем була церква, яка під час богослужіння провалилася з людьми в безодню. Можливо, що під час нападу ворога люди ховалися за захисними стінами культового приміщення, яке могло й провалитися. Загадковим був невеликий насип-горбок на березі Збруча біля колишнього в'їзду в замок. У 1962 році його розрівняли бульдозером під час будівництва мосту на Збручі і знайшли чимало людських скелетів, розміщених на різній глибині. У розритій могилі були також знищені корозією металеві предмети, різні черепки та монети. Історія цього поховання невідома. Є лише дані, що за цим горбком, за Збручем, стояв костел, на який свого часу була перероблена башта старого замку-фортеці. Ще одна церква була збудована з південного боку села. За словами старожилів, вона збудована у 1830—1850 роках з червоної цегли, яку завозили з села Шельпак.