Krigsminister Tscherning ansatte efter oprørets udbrud 1848 den forholdsvis unge oberst som overgeneral (han blev kort efter udnævnt til generalmajor), medens han formente, at den udsete stabschef, kaptajn Læssøe, navnlig skulle have den egentlige hærledelse. Således blev dog forholdet ikke; vistnok udøvede Læssøe en stor indflydelse i alle overkommandoens anliggender, men Hedemman havde dog sin selvstændige opfattelse af mange forhold og gjorde med rette gældende, at ansvaret for de beslutninger, som togs, tilfaldt ham.