לוק רכש את השכלתו ועבד באוניברסיטת אוקספורד, שם נחשף למחשבה הסכולסטית שאפיינה את המוסד. הלימודים באוקספורד הדגישו את פרשנות אנגליקנית של הכתבים של אריסטו. לוק העיד על עצמו שהלימודים הסכולסטיים לא עניינו אותו במיוחד. מנגד, הוא נמשך לפילוסופיה של רנה דקארט. מאוחר יותר בחייו לוק כתב, "עלי תמיד להכיר תודה בפני אותו ג'נטלמן [דקארט], שבצדק הוא נערץ, על כך שהושיע אותי מהדרך חסרת הפשר של דיון פילוסופי הנהוג באוניברסיטאות". ב-1668, שנה לאחר שהצטרף לביתו של אנתוני אשלי קופר, הוא התקבל כחבר בחברה המלכותית. הוא התעניין ברפואה ובכימיה ולמד מקשריו עם הרופא המפורסם תומאס סידנהם ועם המדען רוברט בויל. קשריו עם אנשי החברה המלכותית קרבו את לוק לגישה המדעית ברוחו של פרנסיס בייקון. גם הפילוסופיה של דקארט וגם רוח המהפכה המדעית השפיעו על כיוון מחשבתו של לוק במסה. לדוגמה, כמו דקארט לוק הקנה חשיבות רבה לאידיאות, אך הוא דחה את הרעיון שחלק מהאידיאות שבשכלנו הן מולדות, וברוח המדע הניסיוני של בייקון ראה בהן תוצר של הניסיון.