Intiaanit tunsivat Bismarckin alueen erityisesti Missourijoen ylittävästä kahluupaikastaan. Nykyisen Bismarckin alueen alkuperäisasukkaita olivat tuhansia vuosia sitten alueelle asettuneet suurriistaa metsästäneet tasankointiaanit. Eurooppalaistaustaisten siirtolaisten alkaessa saapua 1700-luvulla alueelle oli kuitenkin asettunut mandaneja ja hidatsoja, jotka olivat syrjäyttäneet alueen aiemmat tasankointiaanit. Heistä poiketen mandanit ja hidatsat rakensivat linnoitettuja asuinpaikkoja ja viljelivät maata. Ensimmäinen tunnettu eurooppalainen alueella oli vuonna 1738 alueella vieraillut ranskalainen tutkimusmatkailija Pierre Gaultier de Varennes. Vuosina 1804–1805 paikallisten mandanien luona vierailivat puolestaan tutkimusretkeilijät Lewis ja Clark. Mandanit pitivät yllä kauppayhteyksiä siirtolaisten kanssa, mutta eurooppalaisten mukana tullut isorokko hävitti heimon miltei tyystin vuoteen 1837 mennessä. Tuohon mennessä nykyisen Bismarckin paikalle oli muodostunut pieni eurooppalainen siirtokunta, jota tuolloin kutsuttiin nimellä Crossing on the Missouri.