Існує певна розбіжність між вченими про те, наскільки широко була розповсюджена війна в доколумбовій Америці але є загальна думка, що війна стала більш смертельною після приходу європейців і їх вогнепальної зброї. Інфраструктура Південної або Центральної Америки дозволила тисячам європейських конкістадорів і десяткам тисяч їхніх індіанських помічників нападати на домінуючу цивілізацію корінних народів. Такі імперії, як інки, залежали від високо централізованого управління розподілом ресурсів; його зриви, спричинені війною і колонізацією, заважали традиційній економіці і, можливо, призводили до дефіциту продовольства та матеріалів. Арауканська війна, війни Чичимеків, війна Червоної Хмари, війни семіноліів, Англо-американська війна (1812—1815), Повстання Понтіака, Війни Бобра, Франко-індіанська війна, Громадянська війна в США, Американська революція, Модокська війна, Криза Ока, Битва Ножа, — всі були піровими перемогами колоніальних сил, відвертими поразками, військовими патовими ситуаціями, або подальшими політичними альянсами. По всій західній півкулі війна з різними корінними американськими цивілізаціями створювала союзи, засновані як на необхідності, так і на економічному процвітанні, і призвела до масової міжплемінної війни. Європейська колонізація на північноамериканському континенті також сприяла ряду воєн між корінними американцями, які боролися за те, хто з них повинен мати перший доступ до нових технологій і зброї — як у Війнах бобра.