1848 року був обраний до лав місцевого туринського парламенту. На місцевому ж рівні обіймав посади міністра освіти, потім — міністра внутрішніх справ, та, зрештою, очолив туринський уряд. Після поразки військ Карла Альберта в битві під Новарою вийшов у відставку й утворив власну лівоцентристську партію.