Po Vítězném únoru 1948, do jehož průběhu se československá branná moc nikterak nezapojila (zůstala neutrální), již v březnu 1948 a dubnu 1948 bylo nuceno československou armádu opustit na 27 generálů a dalších 813 vysokých důstojníků. Následující vlna čistek ve velitelském sboru se dotkla všech skupin velitelů, ať již se jednalo o vojáky ze Západu nebo Východu, o vojáky z domácího vojska, odbojáře nebo bývalé československé interbrigadisty (tzv. „Španěláky“), kteří se jako dobrovolníci (na straně republikánů proti falangistům) zapojili (v letech 1936 až 1939) do španělské občanské války. V průběhu masivních armádních čistek, které probíhaly v letech 1948 až 1953, bylo prověřováno více než 13 tisíc příslušníků velitelského sboru. Výsledky čistek byly následující: