Czóbel József és Kőnig Sarolta fia. Már fiatalon, 17 éves korában belépett az MSZDP-be. 1911-ben magyar-német szakos középiskolai tanári diplomát és doktorátust szerzett. Budapesten kezdett tanítani, s ezzel egyidejűleg az MSZDP, illetve a "Munka Szemléje", a "Szocializmus", és a Huszadik Század munkájában is részt vett. Az első világháborút végigszolgálta, időközben pedig megszervezte a Városi Alkalmazottak Országos Szövetségét (VAOSZ). 1915-ben felvették a Martinovics szabadkőműves páholyba. 1915. január 30-án Budapesten, a Terézvárosban elvette Lányi Saroltát, s e házasságból született 1918-ban első gyermekük, Czóbel Anna egyetemi tanár. Az őszirózsás forradalom és az első magyar köztársaság alatt a főváros tanügyi osztályán dolgozott. A Magyarországi Tanácsköztársaság alatt előbb a Hadügyi, majd a Külügyi, később pedig a Közoktatásügyi Népbiztosság munkájában vett részt, majd a Budapesti Központi Forradalmi Munkás- és Katonatanács tagjaiból - mivel ő volt megbízva a Vörös Hadsereg csapatainak szervezésével - katonai alakulatot hozott létre, s 1919 május-júniusában részt vett a északi hadjáratban. Ezután közel két hónapon át a Magyarországi Tanácsköztársaság bécsi követeként dolgozott. Gyilkosságra való felbujtás vétsége címén 1919. augusztus 17-én délelőtt 9 órakor letartóztatták Budapesten. 1920. szeptember 30-án a Conti utcai fogházba szállították. 1920. december 23-án hatóság elleni erőszak bűntette címén 1 év 2 hónap börtönre és 1000 korona pénzbüntetésre ítélték.