På 1690-talet organiserades också ryttarna precis som båtsmännen, men ryttarna utrustades av enskilda förmögnare hemman som fick benämningen rusthåll. Högsar och Prostvik ställde upp två ryttare var. Redan innan rusthållen infördes hade det funnits ryttarhemman i Nagu. År 1719 då indelningsverket var infört var antalet ryttarhemman i Nagu 24. Rusthåll var befriade från skatt och hade goda förutsättningar för att ge avkastning. De steg därför i värde och kunde utvecklas till herrgårdar och säterier. Under Stora ofreden decimerades den finska armén katastrofalt och Åbo- och Björneborgs län befriades från nyrekrytering så att hemmanen skulle ha en chans att återhämta sig. Nagurusthållen reducerades från 24 till 13, men Högsar och Prostvik hade kvar sina dubbla ryttare. Från år 1721 gick ryttarna under den nya benämningen dragoner. Av de totalt 15 Nagudragonerna var år 1728 nio svenskar som kommenderats till Nagu för att fylla tomma platser. Under fredstid övade dragonerna lokalt. I Nagu övade man exercis och sköt med musköt dels på den plana mark som ligger norr om Käldinge gård, dels på Kyrkbacken.