Участниците в походите се наричат "кръстоносци" – включили се в непосредствено провеждащи се или бъдещи кръстоносни походи поклонници: "рицари, монаси, хора от простолюдието". Те воюват предимно срещу мюсюлмани – сарацини, маври, селджукски и османски турци, но има походи и срещу езически народи от Прибалтика. Важно място в църковната дейност заема борбата с еретиците, като най-известен поход от този род са Албигойските войни между 1209 и 1229 г.; те биват наричани и Албигойски кръстоносен поход.