Хитлер започва да планира нахлуване в Гърция през ноември 1940 г., след като британците окупират Крит и Лемнос. Той нарежда на „операция Марита“ да започне на 13 декември 1940 г., планирайки да премине към изпълнението на нападението към март 1941 г. Целта на операцията е да се попречи на британците да вземат военновъздушни бази с капацитет за удари по румънските петролни полета. На 6 април 1941 г. германската армия нахлува в Северна Гърция, докато други елементи започват нападение срещу Югославия. Пробиването на южните югославски линии позволява на Германия да изпраща подкрепления към бойното поле в Северна Гърция. Германската армия заобикаля гръцката линия Метаксас и въпреки британските подкрепления в района, тръгва да завладява южните гръцки градове. Битката за Гърция завършва с навлизането на германската армия в Атина и завладяването на Пелопонес, макар 40 хил. съюзнически войници да са евакуирани на Крит, което дава ход на едно от най-големите парашутни нападения в историята – битката за Крит.