Rim je od konca 2. stoletja pr. n. št. trpel v dolgotrajnem nizu notranjih konfliktov, zarot in državljanskih vojn, hkrati pa močno razširil svojo moč izven Italije. To je bilo obdobje krize Rimske republike. Proti koncu te dobe, leta 44 pr. n. št., je bil Julij Cezar za kratek čas imenovan za večnega diktatorja, dokler ni bil še isto leto umorjen. Njegove atentatorje sta Mark Antonij in Cezarjev posvojeni sin Oktavijan pregnala iz Rima in jih v bitki pri Filipih leta 42 pr. n. št. tudi premagala. Delitev rimskega sveta med Markom Antonijem in Oktavijanom ni trajala dolgo. Oktavijanove sile so v bitki pri Akciju leta 31 pr. n. št. premagale sile Marka Antonija in Kleopatre, s čimer se je končala zadnja vojna Rimske republike. Leta 27 pr. n. št. so senat in prebivalci Rima Oktavijana razglasili za "princepsa" ("prvega državljana") in Avgusta ("čaščeni") s prokonzulskim "imperiumom", s čimer se je začel Principat, prvo obdobje rimske cesarske zgodovine.