Contele Aleksei Nicolaevici Tolstoi (1883 — 1945) a aparținut unei ramuri diferite a familiei. Primele lucrări de proză scurtă ale lui, publicate în 1910, au fost puse la zid de critici pentru excesivul naturalism și erotism destrabalat. Alexei Tolstoi a părăsit Rusia în 1917 în timpul revoluției bolșevice din octombrie și a emigrat în Europa Occidentală. În 1923 a revenit în țară și a acceptat regimul sovietic, devenind unul dintre cei mai populari scriitori. A devenit un sprijinitor de nădejde al partidului comunist, scriind povestiri în care îl elogia pe Stalin. A colaborat cu Maxim Gorki la reportajul făcut în timpul călătoriei lor de-a lungul Canalul Marea Albă-Marea Baltică. Romanele lui SF "„Aelita”", despre o călătorie pe Marte, și "„Raza morții inginerului Garin”" au fost populare printre adolescenți. În ultimii săi ani a publicat două romane masive pe subiecte istorice: "„Petru întâi”" și "„Calvarul”". Ca un susținător devotat a lui Stalin, a devenit cunoscut drept "„Contele roșu”" sau "„Tovărașul conte”" și opera sa recunoscută ca fiind una dintre lucrările clasice ale literaturii sovietice. În general, reputația sa a scăzut o dată cu cea a realismul socialist.