Ca răspuns la o perioadă de rusificare inițiată de către Imperiul Rus în anii 1880, naționalismul eston a luat tonuri politice mai înalte, iar intelectualii estoni au cerut o autonomie mai mare. După Revoluția Rusă din 1905, estonii au cerut libertatea presei și a întrunirilor, drept de vot universal și autonomie națională. Câștigurile politice estone au fost minime, dar stabilitatea tensionată care a prevalat între 1905 și 1917 le-a permis estonilor să-și dezvolte o aspirație către statalitatea națională. În urma Revoluției din Februarie 1917 teritoriile estone au fost unite pentru prima dată într-o singură unitate administrativă, gubernia autonomă a Estoniei. După preluarea puterii de către bolșevici în Rusia în timpul Revoluției din Octombrie 1917 și victoria germană împotriva Armatei Ruse, Estonia s-a proclamat republică independentă pe 24 februarie 1918.