כנשיא מינה אברט דמויות ימניות מרכזיות כמו וילהלם קונו והנס לותר כקנצלרים ועשה שימוש קפדני בכוחותיו הרחבים על פי סעיף 48 לחוקת ויימאר, על מנת לטפל בקאפ-פוטש ובהיטלר- לודנדורף פושט. במהלך שנת 1924 הוא השתמש בכוחות החירום של הנשיאות 134 פעמים בסך הכל. לאחר מלחמת האזרחים שינה את הפוליטיקה שלו ל"מדיניות איזון"בין השמאל לימין, בין העובדים לבעלי המפעלים העסקיים. במאמץ זה פעל לפי מדיניות של קואליציות שבירות. זה הביא לכמה בעיות, כמו קבלה, במהלך משבר 1923, על ידי ה-SPD של שעות עבודה ארוכות יותר ללא פיצוי נוסף בעוד שהמפלגות השמרניות דחו בסופו של דבר את היסוד האחר של הפשרה, הכנסת מיסים מיוחדים לעשירים.