Puolustusasioita valtioneuvostoissa ministerivastaavista on ryhdytty käyttämään rauhanomaisempaa nimitystä puolustusministeri sen jälkeen, kun Kelloggin–Briandin sopimuksella 27. elokuuta 1928 kiellettiin sodankäynti politiikan välineenä. Yhdysvaltain ulkoasiainministeri Frank Kelloggin ja Ranskan ulkoasiainministeri Aristide Briandin Yhdysvaltain ja Ranskan väliseksi kaavailemasta sopimuksesta tuli lopulta 65 valtion allekirjoittama. Sopimuksesta, joka ei sisältänyt rangaistuksia sopimusrikkomuksista, tuli oikeusteorian avulla oikeusperuste Nürnbergin oikeudenkäynneille, joiden tärkein peruste oli rikos rauhaa vastaan, mikä käsitti hyökkäyssodan suunnittelun. Ensimmäisen, mutta myös toisen maailmansodan jälkeen on tullut tavaksi nimetä sotilaallinen hyökkäys ennalta ehkäiseväksi puolustukseksi, rauhaanpakottamiseksi tai rauhanturvaamiseksi, koska Yhdistyneiden kansakuntien peruskirjan 51. artikla takaa jäsenvaltioille oikeuden mennä avuksi puolustamaan.