Dacă în cel de-Al Doilea Război Balcanic, holera a fost cel mai redutabil inamic al trupelor române, experiența dobândită în respectivul conflict a impus însă vaccinarea preventivă împotriva bolii, realizată anterior intrării în campanie. Pe teritoriul zonei principale de operații dintre Carpații Meridionali și Dunăre au existat doar focare izolate de holeră, spre diferență de zona Dobrogei, unde lucrurile s-au complicat. Cu toate aceastea cazurile de holeră, care începuseră să se extindă la începutul conflictului, au fost rapid izolate.