З 1237 року, після розгрому лицарського воїнства Ордена мечоносців, одного з найперших колонізаторів Прибалтійських територій на початку XIII століття, який отримав благословення Папи Інокентія III, в битві при Сауле, Венден (історична назва Цесіс) перетворюється в одну з головних резиденцій розгромленої мілітаризованої організації, яка згодом змінює свою назву на Лівонський орден. У світлі цих подій можна говорити про присвоєння Вендену столичного статусу, що до другої половини XIII століття спричинило за собою перетворення маленької фортеці Венден в один з нових адміністративних центрів орденської влади в Лівонії.