Під час Лютневої революції 1917 року в чині підпоручика допомагав охороняти заарештованих царських міністрів в Таврійському палаці. Вступив до партії есерів, але незабаром вийшов з неї, а в 1918 р вступив в РКП (б). У 1918-1921 рр. служив в Червоній Армії. З 1921 по 1923 роки працював заступником керуючого справами ВЦВК, потім працював в наркоматі іноземних справ, Робітничо-селянської інспекції, Всесоюзному комітеті стандартів, доцентом і професором 1-го Московського держуніверситету і автомеханічного інституту, начальником відділу Всесоюзного центрального комітету нового алфавіту (ВЦКНА) Ради національностей ЦВК СРСР . З 1926 по 1930 роки працював директором Московського інституту зв'язку, заступником директора тресту «Оргенерго» і професором Московського університету, а також радником Всесоюзного товариства культурних зв'язків із зарубіжжям (ВОКС) .