El 1923 va prendre part en el Putsch de Munic. Després de l'arrest de Hitler continua sent un dels líders del partit, i va ser elegit diputat al Reichstag el 1924, càrrec que mantenir fins al 1936 i des d'on va exigir la congelació de les taxes d'interès i la despossessió dels ciutadans jueus. Va ser també Secretari d'Estat per al Ministeri d'Afers Econòmics (1933-1934) i Comissari Polític del Reich per a l'Assemblea Legislativa entre 1934 i 1935. La seva influència va declinar amb la caiguda política del grup revolucionari de Gregor Strasser dintre del NSDAP, el 1932, i perquè Hitler en aquest moment sol·licitava el suport d'inversionistes per a finançar la campanya del Partit, mentre Feder mantenia fortes crítiques al capitalisme sol·licitant que fos abolit. La carrera política de Feder s'acabà totalment a partir de 1936, quan es va dedicar exclusivament a la docència en el Col·legi Tècnic de Berlín. El seu treball "Das Programm der National-sozialistichen Arbeiterpartei imd ihre weltanschaulichen Grundlagen" ("El programa del NSDAP i la seva base ideològica", del 1927) és un document important per a l'estudi històric del Nacionalsocialisme.