Frustat per l'expansió de França que va establir el seu Protectorat francès de Tunísia i del Regne Unit que va ocupar el Khedivat d'Egipte, el Regne d'Itàlia va veure les seves ambicions colonials coartades després de la seva derrota a la Primera Guerra Italoetíop. Desitjós de desenvolupar el seu propi Imperi italià, aquest va veure l'antiga província de la Regió de Líbia com el territori més anhelat per a conquerir, ja que ja havia format part de l'Imperi Romà. El setembre de 1911 Itàlia emet un ultimàtum a la Sublim Porta, que té el vist-i-plau de França i el Regne Unit, anunciant-li la seva intenció d'ocupar la Tripolitània i la Cirenaica per a garantir la vida i les riqueses de la gent del territori. El 5 de novembre de 1911 un decret reial italià declara la Tripolitània i la Cirenaica com a parts integrants del Regne d'Itàlia. A la primavera de 1912, la zona de la costa ja està en mans italianes. El 17 d'octubre de 1912, amb el Tractat de Lausana de 1912, l'Imperi Otomà renuncia a la seva sobirania sobre les regions que havia conquerit el regne italià.