El 21 de juny de 2016 el diari digital Público publicava el primer lliurament de l'enregistrament de dues converses mantingudes en el despatx del Ministeri de l'Interior a Madrid, entre el ministre Jorge Fernández Díaz i el director de l'Oficina Antifrau de Catalunya Daniel d'Alfonso Laso en les quals van tractar sobre la possible incriminació per casos de corrupció de capdavanters independentistes catalans o dels seus familiars més propers. Les converses van tenir lloc els dies 2 i 16 d'octubre de 2014, uns pocs dies abans de la celebració a Catalunya de la consulta del 9-N. En conèixer-se la notícia tots els grups de l'oposició van criticar durament al ministre Fernández Díaz i van demanar la seva dimissió o la seva destitució. En mantenir-se en el càrrec van presentar al Congrés de Diputats una proposició no de llei de recusació del ministre que va ser aprovada en la Comissió d'Interior el 18 d'octubre de 2016, amb els únics vots en contra del grup parlamentari del Partit Popular. La votació final en el ple es va produir el 25 d'octubre. Per la seva banda, el director de l'Oficina Antifrau de Catalunya va ser destituït pel Parlament de Catalunya només vuit dies després d'haver-se fet públics els enregistraments. Únicament va votar en contra el grup parlamentari del Partit Popular. Finalment el Tribunal Suprem va desestimar la querella presentada contra Fernández Díaz i en contra D'Alfonso per Xavier Trias i Convergència Democràtica de Catalunya per prevaricació, revelació de secrets i malversació en considerar que dels enregistraments no es desprenia la comissió cap delicte ―criteri compartit per la fiscalia―, ja que la conversa mantinguda entre tots dos era un «intercanvi d'informació» que «ha d'enquadrar-se en el deure general de cooperació institucional que a tots dos organismes [el Ministeri de l'Interior i l'Oficina Antifrau de Catalunya] correspon».