Brusi i Ferrer va adquirir rellavància i influència en la ciutat. El 1839 fou nomenat regidor de l'Ajuntament de Barcelona, el 1844 tresorer de la Junta d'ornament que presidia el llavors capità general de Catalunya baró de Meer, membre de la comissió permanent d'Estadística, el 1854 vocal secretari de la comissió encarregada de promoure la concurrència a l'Exposició Universal de París (1855). Fou un dels iniciadors de l'Eixample de Barcelona, treballant amb deler per aconseguir l'enderroc de les muralles des de 1851. Figurà com a soci fundador de la "Companyia del Canal de Suez" i des de 1859 fins al 1869 fou l'únic representant que Espanya tingué al consell d'administració de l'empresa. Fou soci fundador el 1856 de la "Societat General de Credit", i en presidí per espai de 10 anys la junta de govern. Hi aconseguí la creació d'un "Mont de Pietat" pels dependents impossibilitats per al treball, i per a les seves vídues i orfes. El 1864 dotà un premi anual de 500 pessetes per adjudicar a l'òrfena que hagués aprofitat millor l'educació rebuda a les escoles de la "Junta de Senyores".