Entrà a la carrera militar el 30 de juny del 1768, quan s'incorporà com a sotstinent al 27è regiment d'infanteria, el "Lionès"; sis anys més tard en va ser nomenat tinent i el 1782, capità. Entre el 1779 i el 1783, sota les ordres del baró de Falkenhayn participà en diverses campanyes navals, intervenint en els setges de Maó (1782) i Gibraltar. El 1792 va ser ascendit a tinent-coronel amb comandament sobre el 34è regiment, destinat a Angulema i adscrit a l"armée du Nord" sota els generals La Fayette i Dumouriez. Entre l'1 d'agost i el quinze de setembre, Meunier manà el primer batalló de granaders de reserva de l'Exèrcit del Nord i, amb aquests cobrí la retirada de l"Armée du Grand-Pré" a Sainte-Menehould. Sota el foc enemic reeixí a recollir tota l'artilleria de posició; combaté contra els prussians i els vencé a l'entrada del Bosc de Senuc; però mentre resistia amb el seu batalló i un esquadró de Chamboran l'atac de set batallons enemics amb cobertura d'artilleria lleugera, rebé al braç dret un tret de mosquet que el ferí greument.