Kot šef civilne uprave in kot vrhovni komisar je vodil nacistično okupacijsko politiko na dobri polovici slovenskega narodnostnega ozemlja ter bil posredno in deloma tudi neposredno odgovoren za kršenje mednarodnega in splošnega prava na zasedenih ozemljih, tako tudi za številne nacistične zločine nad slovenskim prebivalstvom. Po predaji oblasti na Koroškem se je pred prodirajočimi britanskimi in jugoslovanskimi četami s sodelavci umaknil v koroške hribe, a so ga Britanci 31. maja 1945 izsledili na Zahodnem Tirolskem in zaprli. Sprva je bil kot britanski jetnik na razpolago kot priča na vrsti procesov proti vojnim zločinskem v Nürnbergu, zatem je bil v ameriškem ujetniškem taborišču v Dachauu. 13. marca je bil predan jugoslovanskim oblastem. Skupaj z drugimi nacističnimi častniki in funkcionarji je bil obtožen vojnih zločinov. Na sodnem procesu od 10. do 19. julija 1947 pred vojaškim sodiščem 4. armade v Ljubljani je bil obsojen na smrt z obešenjem, kar naj bi se po zapisniku o usmrtitvi zgodilo 19. avgusta 1947, vendar je zanesljivo, da poldrugo leto obsodbe niso izvršili. Prav tako ni znano, kdaj in kje so smrtno kazen izvršili.