Septembra 1911 je začela Italija brez pravega povoda vojno proti Turčiji za osvojitev Tripolija in Cirenajke. Oslabelost Turčije so izkoristile balkanske države. Na pobudo ruskega poslanika v Beogradu so Srbija, Bolgarija, Črna gora in Grčija sklenile balkansko zvezo, katere namen je bila medsebojna razdelitev evropskih turških ozemelj in zavarovanje proti velesili "ki je tudi nameravala zasesti turško ozemlje". V prvi balkanski vojni (oktober 1912 - maj 1913) je bila Turčija premagana v nekaj tednih in Albanija je razglasila samostojnost, ki jo je Avstro-Ogrska podprla in ki je bila potem priznana tudi na konferenci veleposlanikov v Londonu, julija 1913. V drugi balkanski vojni (junij - avgust 1913) so se zmagovalke spopadle za plen. Poraženka v tej vojni je bila Bolgarija, ki je morala Srbiji odstopiti Vardarsko Makedonijo, Grčiji Egejsko Makedonijo, Romuniji Dobrudžo, Grčiji del Trakije, Turčija pa je lahko spet zasedla ozemlje do Marice (mir v Bukarešti in Istambulu, avgust in september 1913). Balkanski vojni sta okrepili Srbijo in poslabšali politični in strateški položaj Avstro-Ogrske na Balkanu.