У 1863 році імператор схвалив таємний Валуєвський циркуляр, в якому заборонялась публікація релігійних, навчальних і освітніх книг, однак дозволялась публікація художньої літератури. Мотивом до видання циркуляру стали підозри імператорської влади, що публікації книг українською мовою стимулюють зростання сепаратистських, пропольських та антиурядових настроїв. Дію Валуєвського циркуляру було закріплено та розширено шляхом видання імператором Олександром II Емського указу 1876 року, згідно з яким видання творів українською мовою заборонялося практично повністю. Ці акти вважаються одним із яскравих виявів шовіністичної політики російського самодержавства, спрямованої на посилення національного, духовного та політичного гноблення українського народу[1].