Po porážce Němců u Stalingradu mnoho členů OUN začalo pochybovat o správnosti spojenectví s Německem. Po uplynutí kontraktu tak mnoho nacionalistů, včetně Šuchevyče, v lednu 1943 vystoupilo z praporu 201 (ti zbývající se přihlásili do vznikající dobrovolnické divize SS-Galizien). Přibližně 4.000 ukrajinských veteránů z nacistických policejních praporů se stalo páteří Ukrajinské povstalecké armády; přičemž muži jako Oleksandr Luckyj, Vasyl Sydor a Roman Šuchevyč se ujali nejvyšších velitelských postů v UPA. Šuchevyč upevnil svou pozici v UPA i v OUN-B jako "první mezi rovnými" a v srpnu 1943, v době, kdy vrcholily masakry proti Polákům, byl jmenován velitelem UPA. Jako bývalý velitel protipartyzánských jednotek a znalec taktiky partyzánského boje i protipartyzánských operací měl Šuchevyč ideální předpoklady pro vedení záškodnické války, kterou pak úspěšně vedl několik let.