V roce 1798 porazil Horatio Nelson francouzského admirála François-Paula Brueyse d'Aigalliers v námořní bitvě u Abúkíru v Egyptě. O rok později (25. července 1799) došlo k pozemní bitvě u Abúkíru, ve které drtivě zvítězil Napoleon Bonaparte nad tureckým vojskem. V roce 1799 se Britům se podařilo zachytit Napoleonův dopis Tipúovi. Nový britský generální guvernér Richard Mornington, (pozdější první markýz z Wellesley) se rozhodl v obavě z francouzské invaze do Indie jednat. Dne 5. března 1799 napochodovaly do Mainsúru tři armády - jedna z Bombaje a dvě z Madrásu. Z Madrásu pochodoval sbor pod vedením generála Harrise a vojsko nizáma z Haidarabádu, včetně 33. pěšího pluku, kterému velel Morningtonův mladší bratr, plukovník Arthut Wellesley, budoucí Arthur Wellesley, 1. vévoda z Wellingtonu. Britové disponovali 26 000 vojáků, z toho bylo 4 000 Evropanů. Sultánova armáda čítala kolem 30 000 mužů. Britům ovšem pomohla zrada Tipúova švagra, na druhé straně Britové podezřívali navába Arkádu, že tajně Tipúovi pomáhá. Dne 4. května Britové oblehli Šrírangapattam, prorazili městské hradby a francouzští vojenští poradci radili Tipúovi aby unikl tajnými chodbami. Sultán útěk odmítl.