Po skončení konfliktu bylo provedeno několik ekonomických studií, které měly prověřit rentabilitu trati. Vzhledem k tomu, že se tento směru ukázal být jako ekonomicky ospravedlnitelný, byly stavební práce nejprve v roce 1990 a poté v roce 1998 a 1999 částečně obnoveny. Trať však nikdy nebyla dokončena. Počítalo se s maximální cestovní rychlostí 120 km/h a se stavebními náklady ve výši 250 milionů USD (s tím, že již pětinu se podařilo do finálního zastavení prací proinvestovat). Stavební práce probíhaly především na tunelech, byly však zastaveny kvůli bombardování a válce v Kosovu.