ארצות הברית שאפה מלכתחילה להישאר נייטרלית כאשר פרצה מלחמת העולם הראשונה באוגוסט 1914. עם זאת היא עמדה על זכותה כמדינה נייטרלית לחסינות מפני התקפות הצוללות הגרמניות, אף על פי שספינותיה הובילו מזון וחומרי גלם לבריטניה. ב-1917 חידשו הגרמנים את מתקפת הצוללות, ביודעם שהיא תוביל להצטרפותה של ארצות הברית למלחמה. כאשר הכריזה ארצות הברית מלחמה על גרמניה, הצבא האמריקני היה עדיין קטן בהשוואה לצבאותיהן של מדינות ההסכמה והגיוס היה אמור לארוך שנה. בינתיים המשיכה ארצות הברית לספק ציוד וכסף לבריטניה ולצרפת והחלה ליזום את טיוטת חוזה השלום. התגייסות התעשייה ארכה יותר זמן מהמצופה, וכך הכוחות הצבאיים נשלחו לאירופה ללא הציוד הכבד ונסמכו על אספקת ציוד צבאי של בריטניה וצרפת.