ב-10 בדצמבר 1939 מונה קיהן למפקד חטיבת הפאנצר ה-14, אך המינוי לא יצא לבסוף אל הפועל. ב-15 בפברואר 1940 מונה קיהן למפקד חטיבת הפאנצר ה-3, ולחם עימה במהלך המערכה על צרפת כחלק מדיוויזיית הפאנצר ה-3 במסגרת הקורפוס הממונע ה-16. ב-1 ביולי 1940 הועלה קיהן לדרגת גנרל מיור, וב-3 ביולי קיבל על פעולותיו את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. בספטמבר 1940 מונה קיהן למפקד זמני של דיוויזיית הפאנצר ה-3, וב-5 באוקטובר 1940 מונה למפקד הדיוויזיה ה-33, שהפכה תחת פיקודו ב-11 בנובמבר 1940 לדיוויזיית הפאנצר ה-15. ב-22 במרץ 1941 מונה קיהן למפקד דיוויזיית הפאנצר ה-14, ובמהלך מבצע ברברוסה לחם עם הדיוויזיה שבפיקודו כחלק מהקורפוס הממונע ה-3, ולמשך זמן קצר כחלק מהקורפוס הממונע ה-14 במסגרת ארמיית הפאנצר הראשונה. ב-22 באפריל 1942 קיבל קיהן על פעולותיו את עיטור הצלב הגרמני בזהב, וביוני 1942 לחם עם הדיוויזיה שבפיקודו כחלק מקורפוס הפאנצר ה-3 במסגרת הארמייה השישית בקרב חרקוב השני. ב-30 ביוני 1942 פרש קיהן מתפקידו, ולמחרת ב-1 ביולי הועלה לדרגת גנרל לוטננט. וב-10 בספטמבר 1942 מונה קיהן לראש אגף היחידות הממונעות והממוכנות בורמאכט, וב-1 באפריל 1943 הועלה לדרגת גנרל חיל השריון. ב-15 בפברואר 1944 נהרג קיהן בברלין, במהלך הפצצה של בעלות הברית.