Ситуація, що склалася з прийняттям цього рішення, мала багато контроверсійних гіпотез. Британці розраховували, що пославши свої війська до Греції, вони зможуть стримати німецький наступ, спираючись на рубежі "«лінії Аліакмон»", що проходила поздовж однойменної річки. Водночас, британське командування знали, що німці надсилають допомогу італійцям до Лівії, але незначними силами, й розраховували, що вони будуть готові до битви не раніше ніж літом 1941 року; тому ризикнуло відправити значний військовий компонент на Балкани. Британці помилилися двічі. Грецька армія, разом з англійським посиленням не спромоглася якось утримати оборонні рубежі на півночі країни, а послаблений британський компонент на півночі Африки вже у квітні зіткнувся з танковим корпусом Е.Роммеля, який дивовижно швидко розгромив їх війська й у травні розбив англо-австралійські війська в операції «Бревіті».