Мабуть, її найвідомішою роботою є її автопортрет як «Нової жінки», із задертою спідницею та пивним бокалом в руці. Джонстон виступала за розширення ролі жінок у мистецтві фотографії. 1897 року "Ladies' Home Journal" опублікував статтю Джонстон під назвою «Що може жінка з камерою». З Заїдою Бен-Юсуф Джонстон стала співавторкою виставки фотографій двадцяти восьми жінок-фотографів на Всесвітній виставці (1900) в Парижі. Потім вона вирушила до Санкт-Петербурга та Москви в Російській імперії. Після тридцяти років вона активно подорожувала, роблячи багато документальних та художніх фотографій шахтарів, залізничників, жінок, що працювали на текстильних фабриках Нової Англії, та моряків. Перебуваючи в Англії, вона сфотографувала актрису Мері Андерсон, яка була подругою її матері.