Під час британського наступу в Битві на Соммі 1 липня 1916 року Дуглас Гейг, командувач Британськими експедиційним корпусом, задумав великий швидкий прорив із використанням обширного артилерійського обстрілу німецьких оборонних порядків та, після цього, загороджувального вогню, який прикриє піхотну атаку. Незважаючи на досконалий задум, виконання було провальним. Можливо, це було наслідком стрімкого збільшення британського війська через добровольців. Британські втрати в перші дні були жахливими. Однак результати операції покращилися протягом наступних кількох місяців. Набравшись досвіду бойової та артилерійської підготовок, британці відмовились від масштабних атак і прийняли настанову «вкуси й тримай» (схожу до французького задуму "«grignotage»") — обмежених локальних задач, де піхоту можна було б підтримувати артилерією, що була в доступі та знаходилася неподалік. Також просувалося поєднання цієї тактики з використанням нового оружжя. Нове таємне оружжя Великої Британії, танк, уперше з'явилося під час битви на Соммі. Хоча танки ще не були настільки ефективними, існувала багатообіцяюча перспектива майбутніх проривів, що врешті решт було виконано.