Béla IV pyrki vahvistamaan maatansa ulkopoliittisesti mongolien sotaretken jälkeen. Avioliittojen kautta hän loi suhteita Ranskan ja Napolin Anjou-sukuun. Unkarin valtaa yritettiin levittää Itävaltaan. Maan viimeinen Babenberg-suvun ruhtinas Fredrik II Riitaisa sai surmansa taistelussa unkarilaisia vastaan vuonna 1246 ja unkarilaiset miehittivät Steiermarkin alueen. Pian unkarilaiset joutuivat kuitenkin vetäytymään Böömin kuningas Ottokar II:n uhkaamana. Sotia käytiin myös Nemanjić-dynastian hallitsemaa Serbiaa vastaan ja Zadar Dalmatiassa menetettiin Venetsialle. Béla pyrki luomaan tiiviimpiä suhteita kumaaneihin, joiden hän uskoi voivan auttaa mahdollisen uuden monolien sotaretken varalta. Bélan poika István (myöhemmin Tapani V) otti vaimokseen kumaaniprinsessa Erzsébetin eli Elisabetin. Béla ajautui sittemmin valtataisteluun oman poikansa kanssa ja maan aateli päätyi tukemaan Tapania isäänsä vastaan. Béla kuoli 3. toukokuuta 1270. Hänen poikansa Tapani II hallitsi maata vain kahden vuoden ajan. Tapanin ohella Béla IV:llä oli toinen poika ja seitsemän tytärtä vaimonsa Bysantin keisari Theodoros I Laskariksen tytär Maria Laskariksen kanssa. Parin tyttäristä tunnetuin lienee Unkarin Pyhä Margaret.