Стремежът за териториално разширение за сметка на предадените под германски натиск земи в Трансилвания на Унгария и Южна Добруджа на България стават причина за включването на Румъния във Втората световна война и за сериозното териториално разширение за сметка на съветски земи. Но това е само краткосрочно и слабостта на румънската армия допринася значително за разгрома на германската 6-а армия на фелдмаршал Паулус и нейните съюзни румънски, италиански, унгарски и словашки армии в Битката при Сталинград от 1942 г., чийто изход всъщност обръща хода на войната в Европа. На 23 август 1944 г. крал Михай I организира преврат за свалянето на фашисткото правителство на Йон Антонеску и включването на Кралство Румъния във войната на страната на Съюзниците. Заради съюза си с Берлин след войната Румъния губи Молдова и Северна Буковина, анексирани от Съветския съюз, но заради участието си на страната на Съюзниците в заключителния период на войната си връща земите в Трансилвания, отстъпени на Унгария. Молдовските земи са включени в състава на Съюза на съветските социалистически републики като Молдавска съветска социалистическа република (в чийто състав е включено и Приднестровието), а Буковина е включена в състава на Украинската съветска социалистическа република.