V dubnu roku 1918 bylo předběžně objednáno 120 sériových strojů. Od prototypu se lišily především zkráceným horním křídlem a vzpěrami spodního posunutými směrem do stran; křidélka obdržela rohové vyvážení. Záhy byl počet objednaných HD.3C.2 navýšen o dalších 180 kusů. První sériový exemplář opustil výrobní halu na začátku září. Během tohoto měsíce si sériový HD.3C.2 vyzkoušel Willy Coppens, belgické letecké eso, největší exponent Hanriotu HD.1. Ocenil jej jako vynikající stroj a navrhl, aby byl jeden kus předán belgickému letectvu. Nakonec tomu zabránilo podepsání příměří.