Po osvobození Československa se hasiči ihned zapojili do budovatelských úkolů osvobozené republiky, zúčastňovali se celé řady cvičení jak v místě, tak i v některých okolních městech a obcích. Činnost hasičského sboru také poznamenaly události spojené s únorem 1948 a komunistickým pučem. V roce 1953 došlo ke změně názvu, "Sbory dobrovolných hasičů" se přejmenovávaly na "požární sbory", jejich členové se již neoznačovali jako "hasiči", ale "požárníci". Nastala celostátní centralizace požárních sborů a z Československého svazu požární ochrany (ČSPO) se stala silná masová organizace, působící v rámci Národní fronty. Pozornost se začala věnovat i výchově a výcviku žákovských a dorosteneckých družstev a pozadu nezůstala ani výchova žen.