בשנת 1950 בחר הממשל הקומוניסטי באויפשט כמועדון הרשמי של המשטרה ההונגרית, ושינתה את שם המועדון לבודפשטי דושה (בהונגרית: Budapesti Dózsa, על שמו של המצביא ההונגרי גיורגי דושה). שינוי מסוג זה היה נפוץ במדינות הגוש המזרחי באותן השנים. לאחר השינוי סבלה הקבוצה משני עשורים של חוסר הצלחה מקצועית. בשנת 1951 דן הממשל את מגן הקבוצה, שנדור סוקס, להוצאה להורג בטענה לבגידה חמורה, במשפט סודי ומאורגן מראש. סוקס הפך למרטיר עבור המועדון, ולסמל לאותה התקופה במדינה ובקבוצה. חוסר ההצלחה המקצועית הובילה לכך שרק שני שחקני הקבוצה ייצגו את הקבוצה במונדיאל 1954 המוצלח, ורק אחד מהם - מיחאלי טות' - שותף במשחק הגמר מול .