Az Árpád-ház kihalása utáni történéseket az határozta meg, hogy ki melyik oligarchához csatlakozott. A Miskolc nembeliek Aba Amadét választották, Miskolci János a Csák Mátéval szövetséges Aba Amadé fiainak seregében harcolt Rozgonynál, I. Károly (Károly Róbert) király ellen. Döntésük hibás volt, a győztes király összes javaikat a Szécsi családnak adta, akik a „maradék” Visnyóiaktól is megszerezték részüket, és ezzel a város nagyobbik részét uralták. 1360-ban az uradalomhoz tartozó helységek: Miskolc, Várad, Veze, Besenyő, Tokaj, Tard, Bala, Mályi, Csaba, valamint Bós és Visnyó fele, és rendelkeztek a tapolcai apátság kegyuraságával is. A Szécsiek azonban nem voltak sokáig a vidék birtokosai, I. Lajos királynak ugyanis szüksége volt a diósgyőri vár fenntartásához a közelben lévő falvakra, így Szécsi Dénes a Vas megyei Lendva váráért és a hozzá tartozó 75 faluért cserébe átadta itteni birtokait és tapolcai kegyúri jogait. A város 1365-ben mezővárosi rangot kapott a királytól.