Навесні 1651 року його послано Богданом Хмельницьким на допомогу Тимошові Хмельницькому до Сіверської землі. На початку Берестецької кампанії Гаркушу було призначено командувачем військами на українсько-білоруському прикордонні. У травні 1651 році виступив з Норинського, відбив напади ворожих військ під Чорнобилем та з'єднався з силами київського полковника Антіна Ждановича. Вони успішно вели воєнні дії на берегах р. Прип'ять на чолі 15-тисячного загону, розгромили посланий проти них загін литовського полковника Павші, але поразка й загибель Мартина Небаби під Ріпками 6 липня (26 червня) 1651 року змусила їх відступити до Димера, а потім й до Києва. Під тиском угодовськи налаштованої міської верхівки вони залишили Київ. Потім Гаркуша брав участь у Корсунській раді та боях із польсько-литовським військом під Білою Церквою у вересні 1651 року.