Підтримував християнських місіонерів у африканських й азійських країнах, фундував побудову Монастиря Жиронімуш, намагався організувати новий хрестовий похід проти турків. Примусово охрестив португальських євреїв, які отримали статус нових християн (1496); стратив зачинателів Лісабонського погрому (1506). Звертався до Святого Престолу з проханням запровадити інквізицію (1515). Завдяки великим прибуткам від комерції, особливо торгівлі заморськими спеціями, інвестував багато грошей у будівництво; сприяв появі нового мануелського стилю, так званої португальської пізньої готики. Чоловік арагонських інфант Ізабели (до 1498) і Марії (до 1516), та Елеонори Австрійської. Мав 13 дітей. Батько португальських королів Жуана ІІІ й Енріке. Помер від чуми у 52 роки в Лісабоні. Похований у Монастирі єронімітів, Лісабон, Португалія. Правління описане в офіційній «Хроніці короля Мануела». Прізвиська — Уда́чливий (), Щасли́вий ().