Згодом з 1958 по 1962 рік виступав за англійський «Евертон». 1962 року прийняв запрошення Дона Реві, нещодавно призначеного головного тренера «Лідс Юнайтед», приєднатися до цієї команди, яка боролася за збереження місця у Другому англійському дивізіоні. Команда, підсилена Коллінзом із цим завданням впоралася, а вже за два роки, у &lt;a href="%D0%A4%D1%83%D1%82%D0%B1%D0%BE%D0%BB%D1%8C%D0%BD%D0%B0%20%D0%BB%D1%96%D0%B3%D0%B0%20%D0%90%D0%BD%D0%B3%D0%BB%D1%96%D1%97%201963%E2%80%941964"&gt;сезоні 1963/64&lt;/a&gt;, виграла Другий дивізіон і здобула підвищення у класі до найвищої англійської ліги. У Першому дивізіоні «Лідс» відразу ж включився у боротьбу за найвищі місця і у першому ж сезоні після повернення програв боротьбу за чемпіонство «Манчестер Юнайтед» лише через гіршу різницю забитих і пропущених голів. Також команда сягнула фіналу Кубка Англії 1965, в якому лише у додатковий час поступилася «Ліверпулю». Коллінз на той час вже був капітаном «Лідса», і його особистий внесок в успіхи команди був визнаний Футболістом 1965 року в Англії за версією АФЖ. Після цього Коллінз провів ще два сезони у Лідсі, але вже поважний вік і важкий перелом стегнової кістки не дозволили йому підтримати високий рівень гри.