Ходжа і Шеху настільки глибоко вкорінили страх албанців перед пануванням Югославії, що без великих ускладнень залишилися при владі навіть під час відлиги після XX з'їзду КПРС в 1956 році, коли Хрущов звинуватив у злочинах Сталіна. Ходжа захистив Сталіна і звинуватив у титоїстській єресі світовий комунізм, в тому числі заворушення у Польщі і повстання в Угорщині в 1956 році. Ходжа нещадно очистив партію від прорадянських і про-югославських настроїв, але він пом'якшив свою антиюгославську риторику після поїздки до Москви у квітні 1957, де він скасував близько 105 млн. доларів США непогашених кредитів і взяв близько 7,8 млн. доларів США на додаткову продовольчу допомогу. У 1958 році, проте, Ходжа знову скаржився на «фашизм» Тіто і «геноцид» албанців у Косово. Крім того, він висловлювався про плани РЕВ інтеграції східноєвропейських країн, які закликали Албанію до виробництва сільськогосподарських товарів і мінералів, а не вкладаючи у розвиток важкої промисловості.