По справі проходило 16 студентів 2–3-го курсів університету 5 факультетів (історичного, романо-германського, кібернетичного, фізичного та філологічного), котрі звинувачувалися в антирадянській діяльності, спробі створення націоналістичної організації та українському буржуазному націоналізмі. Студенти займалися самоосвітою в галузі справжньої історії України, а не її радянської версії, її пропагандою, планували діяльність, направлену на поширення незалежницьких ідей та способи досягнення Україною незалежності, збиралися на таємні зустрічі, зокрема, в Києво-Печерській Лаврі, в будинку художників, де сторожував один з її членів (М.Бичек). Кристалізація групи розпочалася восени 1981 року, на момент затримання група знаходилася у стані становлення. У ній були помітні радикальне і помірковане крило. Найрадикальнішим у групі був студент романо-германського факультету Зиновій Бляхарський із м. Трускавець. До групи входив також студент фізичного факультету Володимир Чемерис, у подальшому один з організаторів Революції на граніті, народний депутат України (1994–1998), член правління Української Гельсінської Спілки, співкоординатор акції «Україна без Кучми». Досить численними були студенти-історики: Микола Бичек, брати Олександр і Павло Кислюки, Микола Манько, Михайло Сиволап.