Між тим, католицькими королями була розроблена шлюбна політика спрямована на ізоляцію їхнього традиційного ворога: Франції. Діти монархів одружувалися зі спадкоємцями Португалії, Англії та Габсбургами. Дотримуючись тієї ж стратегії, католицькі монархи вирішили підтримати Арагонську династію з Неаполя проти Карла VIII в італійських війнах з 1494. Як король Арагона, Фердинанд був залучений в боротьбу проти Франції і Венеції за контроль над Італією; ці конфлікти стали центром зовнішньої політики Фердинанда. У цих боях, була встановлена перевага іспанської терції на європейських полях битв, сили королів Іспанії отримали репутацію непереможності, яка триватиме до середини 17 століття.