Byzantská ríša bola významným stredovekým gréckym štátom, ktorý si udržiaval staré rímske obchodné spoje. Tak napríklad nájdeme stopy po gréckych obchodných lodiach z raného stredoveku až v Británii, kde sa grécki obchodníci plavili. Gréci si výsadu vplyvného obchodníckeho národa a teda aj lodiarov udržali aj počas osmanskej nadvlády po páde Byzancie v roku 1453. Vďaka vládnym nariadeniam mohli len grécki lodiari vyvážať obchodné komodity von z Osmanskej ríše. Najviac sa gréckemu lodiarstvu darilo od 18. storočia, kedy tento obchod podporovali bohatí grécki konštantinopolskí aristokrati, tzv. fanarioti, ktorých mnohí členovia boli tiež z lodiarskych rodín. Najvýznamnejšie územia gréckych lodiarov boli prístavné mestá a ostrovy, ako Galaxidi, Mesolongi, Patra, Arta, Preveza, Nafplio, Atény v pevninskom Grécku a ostrovy Chios, Korfu, Psara, Ydra, Poros, Spetses, Kasos, Syros či Mykonos. Významné bolo aj maloázijské veľkomesto Smyrna. Grécke lode obchodovali s celou Európou a fakticky ovládali obchod v Stredozemnom a Čiernom mory. Tak vznikali grécke obchodné spolky vo významných európskych prístavoch, ako Ancona, Trieste, Londýn a Odesa. Grécki lodiari však nemohli používať nejakú vlastnú národnú vlajku, preto sa často plavili pod ruskými vlajkami. Po vypuknutí Gréckej vojny za nezávislosť v roku 1821 sa významní lodiari ako Konstantinos Kanaris, Andreas Vokos Miaulis, či legendárna kapitánka Laskarina Bubulina zaslúžili o porážku osmanských flotíl a teda aj o úspešný priebeh povstania. Počas tejto vojny Turci zmasakrovali mnoho civilného obyvateľstva bohatého ostrova Chios, ktorý ovládali bohatí lodiari. Mnohí z nich následne utiekli do Marseille a do Londýna, kde založili prosperujúce lodiarske firmy.