Nové snahy o cirkevnú úniu začala Byzancia vyvíjať v 15. storočí po tom, čo sa rapídne zväčšila osmanská hrozba. Cisár Ján VIII. hľadal pomoc v okolitých kresťanských štátoch, avšak príliš nepochodil a tak sa o pomoc obrátil na Západ. Byzantínci sa dokonca zúčastnili Bazilského koncilu, kde bol zvolený pápež Eugen IV. a v rokoch 1438/1439 aj koncilov vo Ferrare a Florencii. V Byzancii sa medzitým vytvorili dve protichodné strany - unijníci ("filenotikoi") a odporci únie ("anthenotikoi"). Koncilu sa okrem samotného cisára Jána VIII. a patriarchu Jozefa II. zúčastnili aj východní patriarchovia a významní filozofi (Pléton, Bessarion). Najväčšie diskusie sa už klasicky viedli o Filioque a o očistci. Dohodnutá bola taktiež podriadenosť Konštantínopola Rímu. 6. júla 1439 bola únia bulou "Laetentur Caeli: Bulla Unionis Graecorum" spečatená. Bula bola v origináli vyhotovená v dvoch verziách - latinskej a gréckej.