Той е най-големият от четирите сина на Андромен от Тимфея (Тимфая)] на река Бистрица. Неговите братя са Симия († 330 г. пр. Хр.), Атал († 316 г. пр. Хр.) и Полемон († сл. 316 г. пр. Хр.). Братята му са взети от цар Филип II в македонския двор в Пела, където стигат до важни позиции. Аминта става младежки приятел ("syntrophoi") на изместения от управлението цар Аминта IV, който по-късно е убит от Александър. Той се сприятелява с Филота. През 335 г. пр. Хр. той е комадир ("taxiarchos") на отряд на "pezhetairoi" на Александър във войната против Тива. През похода на Алексанър в Азия той се бие в битката при Иса (333 г. пр. Хр.). През 332 г. пр. Хр. Александър го изпраща в Македония, за да събере нова войска. Към края на 331 г. пр. Хр. Аминта пристига в Суза с 6000 македонски пехотинци и 500 кавалеристи, 3500 тракийци пехотинци и 600 на кон, 4000 пелопонески наемници пехотинци и 380 на кон и 50 нови пажове.