После напада Немачке на СССР побуна у Херцеговини прераста у масовни народни устанак. Око три сата поподне 26. јуна устаничке положаје почела су да надлећу три авиона НДХ. У ниском лету, бацали су ручне бомбе и митраљирали устанике. После почетне панике, сва три авиона, школског типа, су оборена. Следећег дана 27. јуна, у помоћ војсци НДХ дошла су два камиона италијанских војника. У заседи код Кобиље Главе 15-так Италијана је убијено, а остали су се предали. Нови успех осоколио је устанике да у ноћи између 27. и 28. јуна нападну Автовац. 28. ујутру устаници освајају ову варошицу: „Автовац је лежао у изгоринама и мало је зграда остало неоштећено... Ствари су и даље отимане из ватре. Предвиђало се да неће бити соли и брашна и зато су најрадије ношена та два артикла."“ У Автовцу су се први пут среле устаничке вође, свештеник Радојица Перишић и поручник Милорад М. Поповић.