Оно што се подразумевало у овој доктрини било је да руководство Совјетског Савеза задржава за себе право да дефинише „социјализам“ и „капитализам“. У пракси то је значило да ни једној држави није дозвољено да напусти Варшавски пакт или да угрози монопол комунистичке партије те земље на власти. Доктрина је послужила да оправда инвазију на Чехословачку која је окончала Прашко пролеће 1968. и совјетску инвазију на Авганистан 1979. Том приликом је уведен и термин "ограничени суверенитет". Брежњевљеву доктрину је заменила доктрина духовито названа Синатрина доктрина 1988.