Произхожда от влиятелен бератски род, подчинен на Али паша Тепелена. През 1798-1799 година воюва срещу Наполеон в Египет. По-късно командва част от армията на Али паша в конфликта му с централната османска власт. През 1820 преминава на страната на султана, в замяна на което получава титлата паша на Берат. На следващата година оглавява армия, натоварена със задачата да потуши гръцкото освободително въстание. Разгромява въстаниците северно от Термопилите, достига Атина и деблокира обсадените в Акропола турски войски, но не успява да постигне по-големи успехи. През 1822 и 1823 воюва при Месолонгион и в други райони на Западна Гърция съвместно с войските на Решид Мехмед паша. Неуспехите му карат правителството в Цариград да го заподозре, че във войната с гърците държи преди всичко на укрепването на властта си в Берат. Вследствие на това през 1824 е преместен като комендант на Солун. Участва в руско-турската война от 1828-1829 година. През есента на 1828 предвожда безуспешния опит на османците да разкъсат обсадата на Варна.