Sin största insats torde Grubbe ha gjort sedan han 1641 utnämnts till assistentråd vid den svenska huvudarmén i Tyskland. Under den svåra krisen efter Johan Banérs död tillvaratog han med energi och klokhet den svenska kronans intressen. Efter Lennart Torstensons ankomst blev Grubb hans biträde i politiska ärenden men erhöll även ett regemente, troligen närmast som ett lönetillägg. Han hölls dock mycket utanför den militära ledningen och trivdes därför ej i sin ställning. I slaget vid Breitenfeld 1642 stupade han vid Torstenssons sida.