Альтернативна до реальної історії реальність, 1924 рік. Велика війна не відбулась, Польща залишилась у складі Російської імперії. Тунгуський метеорит, який упав на територію Сибіру 1908 року, вкрив значну частину Сибіру кригою, яка поширилась аж до Варшави. Через це встановилась вкрай низька температура на всьому континенті, запанувала затяжна зима, яка час від часу «приморожувала» "лютих" — ймовірно, корінних жителів Криги. Їхня кров — це гелій, температура тіла близька до абсолютного нуля. Їхнє існування підтримується за допомогою новоутвореного мінералу тунгетиту. "Люті" пересуваються "Дорогами Мамонтів", т. зв. «енергетичними жилами» Землі, які існували впродовж століть, а стали знову активними через Тунгуський вибух. Ці шляхи ведуть до країни Мертвих. У романі описано п'ять випадків, коли, потрапивши на ці шляхи, люди перетворювались «пєгнарових големів» — аналогія зомбі. Тема воскресіння людських тіл пов'язана із доктриною Миколи Федорова.