Зазвичай імперією керувала мати Валентініана Галла Плацидія (до 450) і Magister militum Аецій. У 437 одружився з Луцінією Євдоксією, дочкою свого дядька Феодосія II. Час його правління позначений також періодом Великого переселення народів, що створювало постійну загрозу імперії. Більше 20 років Аецій з успіхом відбивав напади варварів на північні і східні області імперії. З 429 року Африкою оволоділи вандали які завдяки ворожнечі, що існувала між Аецієм та намісником цієї провінції Боніфацієм, легко досягли там свого панування і утвердились там остаточно завоювавши Карфаген (439). У 451 році Аецій переміг гунів у Битві на Каталаунських полях, однак це не стримало їх від плюндрувань північної Італії. Після смерті Аттіли, військовий тиск на імперію зменшився і Валентиніан вирішив сам керувати військами та вбив свого геніального полководця Аеція (454).