Pályáját az Állami Könyvkiadó szerkesztőjeként kezdte (1948-49). Katonai szolgálati ideje alatt az "Apărarea Patriei" című katonai lap munkatársa, majd az "Előre" szerkesztője, illetve főszerkesztő-helyettese (1952-57), a "Művelődés" főtitkára (1957-58). Az 1956-os magyar forradalomkor tanúsított magatartása miatt politikailag megbízhatatlannak minősítették, közlési jogát megvonták. Három éven át kétkezi munkás a kolozsvári Triumf autógyertyagyárban. 1961-től a kolozsvári Állami Magyar Színház irodalmi titkára, 1963-tól közel két évtizeden át a "Dolgozó Nő" szerkesztője, 1982-től az "Új Élet" kolozsvári főmunkatársa, majd főszerkesztő-helyettese; nyugdíjba vonulásáig (1992) a helyébe lépő "Erdélyi Figyelőnél" ugyanezt a tisztet tölti be. Társelnöke volt a Szentgyörgyi István Alapítvány kuratóriumának, amelyet a budapesti Székely Kör erdélyi magyar színészek teljesítményeinek jutalmazására hozott létre.