1919-ben Bécsbe küldték. Hivatalosan levéltári ügyekkel foglalkozott, a Habsburg–Lotaringiai-ház tagjaival és a Monarchia vezetőivel kapcsolatos kompromittáló dokumentumokat kellett gyűjtenie. Valójában önkéntes jelentkezés alapján hírszerző tevékenységet folytatott „Morgen” fedőnévvel. Feladatköre „a szláv északkelet” országaival (Csehszlovákia, Lengyelország és Szovjet-Oroszország) volt kapcsolatos. 1919–1920 folyamán Sztójay Döme alezredes hírszerzővel huzamosabb időn keresztül minden héten találkozott. A Tanácsköztársaság napjaiban felvételét kérte a lengyel hadseregbe, ám elutasították. Amíg a választ várta, műszaki és technikai segédletekkel, Csehszlovákia területén ügynökök beszerzésével és a mindennapos ügyvitel kialakításával közreműködött a lengyel katonai feladatok ellátásában. A munkát anyagi juttatás nélkül végezte a számukra. Cserébe báró Emil Prochaska őrnagytól, a bécsi lengyel katonai attasétól és Edward Pöschek ezredestől, a Lengyel Likvidációs Bizottság elnökétől hírszerzési adatokat kapott. Az együttműködés során 1920-ban ő vetette fel, hogy a lengyel-bolsevik háborúban végletesen meggyengült lengyel erők Magyarországon keresztül, Magyarország segítségével kapjanak lőszersegélyt. Az akció hozzájárult Lengyelország győzelméhez és függetlenségének megtartásához.