Druhým Řekem, který byl takto poctěn, se stal Odysseas Elytis. Cenu dostal v roce 1979. Jeho životní osud se i v mnohém jiném podobá Seferisově. Také byl silně ovlivněn surrealisty a folklórem, také působil v Paříži, byť až za občanské války v letech 1945-1949. Druhou světovou válku strávil na frontě - což ho inspirovalo k poémě "Hrdinský žalozpěv za podporučíka padlého na albánské frontě" (1945). Čím se odlišoval, byla byzantská inspirace, která je hodně cítit zejména v jeho nejznámější básnické skladbě "Hodno jest" z roku 1959. Jde o ódu na Řecko, jeho historii, přírodu i lid.