El monarca tenia evidents inclinacions militars i un gran interès a coordinar el desenvolupament econòmic del regne. Dinamarca era llavors la principal potència d'Escandinàvia i controlava totalment el Mar Bàltic. Les seves pretensions el van conduir a entrar a la Guerra Nòrdica dels Set Anys, un conflicte contra el seu cosí Eric XIV de Suècia, que perjudicà tant a Dinamarca com a Noruega.