Přelomovou událostí se stala výstava "Zakladatelé moderního českého umění" (Brno, 1957, Praha, 1958), která poprvé od únorového komunistického puče zveřejnila díla českého expresionismu a kubismu. Beran ve svém raném díle tyto podněty transformoval a od figur ("Lidice", 1958, "Návrh figur pro obřadní síň krematoria", absolventská práce 1959-1962, zničeno), portrétů a zátiší se postupným rozbíjením výtvarné formy nakonec zcela odpoutal od viditelné reálné skutečnosti ("Náznak tří figur - destrukce", 1959-1961). Koncem 50. let zkoušel akční malbu ("Akční malba", 1958, "Akční studie", 1958), abstraktní kresby tuší ("Studie pravoúhlé struktury", 1959) a využíval netradiční materiály jako písek a akronex. Soustředil se na práci s výrazovými možnostmi samotné malířské hmoty, potlačení obrazového prostoru a expresivní zjednodušení figurální předlohy na výtvarné znaky.