V září 1938 působil na tehdejší československo-německé státní hranici ve Frýdlantském výběžku na severu Československa. Dne 23. září sloužil na celnici v Srbské, která se tehdy jmenovala "". V přízemí patrového objektu seděl za psacím stolem vrchní respicient Václav Čep, telefon hlídal Josef Vojta a venku před objektem hlídkoval Hošek. V patře celnice navíc po své náročné službě odpočívali Josef Uher a Bohumil Hošek. Po 22. hodině přišli k Hoškovi z německého území dva mládenci s přáním přejít státní hranici do Československa. Hošek si od příchozích převzal jejich cestovní doklady a odvedl oba muže dovnitř do kanceláře, kde doklady předal Čepovi. Ten se začal věnovat administrativním úkolům souvisejícím s přechodem hranice, když se v rukou jednoho z mladíků objevila pistole a z bezprostřední blízkosti postřelil Čepa do spánku. Druhý z příchozích postřelil Hoška do krku. Oba mládenci okamžitě československou celnici opustili a následně se na protilehlé, německé, rozsvítil silný reflektor namířený na československé území a začala palba příslušníků Sudetoněmeckého Freikorpsu z pušek i lehkého kulometu směrem na československou celnici. Dozorce Vojta se zvedl od telefonu a chtěl útočníky z celnice pronásledovat, avšak jakmile vstal, zasáhla ho do břicha a hrudi dávka z kulometu, která ho namístě usmrtila. Uher s Novotným z patra celnice opětovali palbu a snažili se vyřadit z provozu oslňující světlomet. To se sice nepovedlo, avšak německá palba i přesto po několika minutách ustala. Oba českoslovenští obránci se přesunuli do přízemí, kde nalezli těžce zraněného Hoška, který je pokládal za další německé útočníky. Začal je proto v sebeobraně ohrožovat bodákem své pušky. Až poté, co ho Uher s Novotným uklidnili a přesvědčili, že nejsou Němci, nechal se ošetřit.