Po vyhlášení Slovenského státu odjel Karel Jahelka do Dobrušky kde vstoupil do styku s ilegální skupinou pplk. Hartmana. Po vyřízení žádosti o přeložení do výslužby odjel v prostinci 1939 do Prahy. Zde pracoval ve firmě na výrobu filmů a fotografických desek. V září 1944 vstoupil do kontaktu s odbojovou skupinou Nejvyšší rada vojáků a pracujícího lidu. V únoru 1945 byl pplk. Bürgerem-Bartošem pověřen organizací bojového oddílu z příslušníků Protiletecké ochranné policie a určen velitelem úseku IV Smíchov/Motol/Jinonice/Malá Chuchle pro plánované povstání. Spolupracoval na plánu přepadení vytipovaných objektů a určení síly a velitelů přepadových skupin. Po vypuknutí pražského povstání se ujal velení úseku a veškeré akce proběhly dle plánu. Poté byl na jeho úseku relativní klid a tak bylo veškeré přebytečné mužstvo a výzbroj předána velitelství Bartoš. Bylo dojednáno i nezapojení německým vojáků v motolských kasárnách do boje. Po ukončení bojů velel strážní službě a shromažďování kořistního materiálu v levobřežní Praze.