Era fill de Corneli Verboom, enginyer major de les tropes espanyoles als Països Baixos Espanyols i deixeble de Sebastián Fernández de Medrano. En la Guerra dels Nou Anys es distingí als setges de Besançon i Dole (Jura). Fou enginyer en cap de les tropes filipistes durant la Guerra de Successió Espanyola; va organitzar el cos dels enginyers militars de les Espanyes i estigué pres a la Barcelona austriacista el 1710 després de la batalla d'Almenar, on va poder estudiar els punts febles de la defensa de la ciutat fins que fou traslladat a Viena. El 1712 fou alliberat mentre s'iniciaven les negociacions prèvies al Tractat d'Utrecht. Planejà el setge de Barcelona i, un cop vençuda la ciutat, projectà la Ciutadella de Barcelona entre 1715 i 1718, amb unes obres que van significar l'enderroc de 38 carrers i 1.016 habitatges. Va dissenyar un projecte d'urbanització per allotjar als desnonats al sorral que hi havia fora de les muralles de la ciutat, a tocar del port, però aquest projecte no es va aprovar i no es va portar a terme. L'any 1753, per iniciativa del marquès de la Mina, es va portar a terme un projecte molt semblant, dissenyat per Juan Martín Cermeño, que va donar com a resultat l'actual barri de la Barceloneta. Tot apunta que es va seguir el projecte d'urbanització de van Verboom de 1719, tot i que el nou barri no es va fer per allotjar els desnonats sinó per a reordenar un terreny fins aleshores ple de barraques.