El 14 i 15 agost de 1947, l'Índia Britànica es va convertir en dos nous estats independents, el Domini del Pakistan i el Domini de l'Índia; els dos dominis s'uniren a la Commonwealth Britànica. Tanmateix, la decisió de dividir el Panjab i Bengala, dues de les províncies més grans, entre l'Índia i el Pakistan, tingué conseqüències desastroses. Aquesta divisió creà una violència interreligiosa de tal magnitud que l'intercanvi de població al llarg de línies religioses es convertí en una necessitat en aquestes províncies. Més de dos milions de persones emigraren a través de les noves fronteres i més de cent mil morien en el devessall de violència comunal que s'estengué fins i tot més enllà d'aquestes províncies. La independència també ocasionà tensions sobre el Caixmir que conduí a la Guerra indopakistanesa de 1947, que culminà en un armistici, negociat per les Nacions Unides, i un conflicte del Caixmir que fins ara no s'ha resolt. La història política de la postindependència del Pakistan s'ha caracteritzat per diversos períodes de govern militar autoritari i contínues disputes territorials amb l'Índia sobre l'estatus del Caixmir.