Konflikten var i denne periode præget af mindre plyndringstogter i grænseregionerne. Byzantinerne allierede sig med khazarerne og havde en overlegen flåde, hvilket var stærkt medvirkende til deres sejre ved Konstantinopel i 717 og ved Akroinon i 739. Disse sejre var medvirkende til ummayade-dynastiets fald og etableringen af først abbasiderne og siden fatimidernes dynasti. En ustabil magtbalance blev etableret mellem de to magter, indtil ankomsten af de tyrkiske seljukker ændrede den og endnu engang trængte byzantinerne væk fra Lilleasien.