V Iráku, kde začala působit až v roce 1954, se straně Baas zpočátku nedařilo nabýt významnějšího postavení, a její dopad tak byl velmi omezený. Posléze se jí nicméně podařilo vybudovat silnou stranickou organizaci, začala se profilovat silně antikomunisticky a požadovala připojení Iráku ke Sjednocené arabské republice. Poté, co byl v roce 1963 svržen plukovník Abd al-Karim Kásim a byl potlačen vliv komunistů, přišla strana Baas k moci, nicméně zanedlouho byla z vlády vytlačena. Po pěti letech v opozici se v roce 1968 pokusili nacionalisté o nový puč a s pomocí armády uspěli. V roce 1979 se stal prezidentem Saddám Husajn, který budoval silný kult osobnosti a proslavil se násilím páchaným na příslušnících kurdské menšiny a politické opozice. Oproti původně proklamovanému sekularismu přešli iráčtí baasisté k podpoře sunnitského islamismu. Na mezinárodní úrovni vyvolala Husajnova vláda několik konfliktů, například irácko-íránskou válku nebo válku v Zálivu. Americká invaze zapříčinila konec baasistického režimu i zákaz strany.