Po potlačení Tököliho povstání (1685–1688) a vytlačení Osmanské říše z Uher (1697 – Bitva u Zenty) připoutal panovník Leopold I. Habsburský uherskou korunu více k Vídni. Neutěšená hospodářská situace vedla ke vzpouře rolníků v tokajské oblasti podporované kuruky, která však byla potlačena. Odpor vůči Habsburkům byl stále přítomen, čekalo se na vhodného vůdce, který by se zhostil vedení nového protihabsburského stavovského povstání. Tentokrát už ale bez pomoci Turků.