Az érintett kommunista kormányok gyakran küldtek hírszerzőket a két szervezetbe, több ilyen beépülés tartós sikerrel járt. Emellett a rádió adásait a keleti blokk országai igyekeztek elektronikusan zavarni, vételi lehetőségeit korlátozni. Budapesten a belső kerületekben számottevő hatékonyságú volt a zavarás. A fiumei úti OTI-palotában, az 1931-ben átadott 18 emeletes torony legfelső szintjén felületi jellegű, helyi zavaróállomás is működött. 1952-től a Magyar Rádió működő adói mellett Szolnokon és Székesfehérváron, majd Pécsett, Nyíregyházán, Szombathelyen, Diósdon, Balatonszabadin és Lakihegyen is üzembe helyeztek zavaróállomásokat. 1957-ben a zavaróadók problémákat okoztak a Magyar Televízió kísérleti adásának elindításában. A műszaki jellegű rádióelhárítást 1964 tavaszán leállították, majd 1968-ban a Prágai tavasz leverését követően rövid ideig újraindították. Hatékonysága ekkorra már megkérdőjeleződött és a fenntartása is költségesnek bizonyult.