Končal je ljudsko šolo v rojstnem kraju in nadaljeval na škofijski gimnaziji v Šentvidu pri Ljubljani, kjer je leta 1917 maturiral. Skupaj z vsemi sošolci je moral po maturi na soško fronto. Dobil je čin poročnika in se izkazal v bojih blizu Svete Gore pri Gorici in pri Kuku, kjer je bil hudo ranjen. Za hrabrost je prejel odlikovanje - medaljo z zlatim križem in se zaobljubil, da bo postal duhovnik, če bo preživel vojno. Ob razpadu Avstro-Ogrske je bil najprej v domači vasi nekaj časa poveljnik narodne straže, nato pa je izpolnil zaobljubo in stopil v ljubljansko bogoslovje. Študij je končal že po treh letih in bil 10. junija 1921 posvečen v mašnika.