Спадкування влади в династії Юань було пов'язане з труднощами і внутрішньою боротьбою. Ця проблема виникла ще наприкінці правління Хубілая. Спочатку Хубілай проголосив спадкоємцем () свого старшого сина Чжень-Цзіня (кит. 真 金), але він помер ще в 1285 році, до смерті Хубілая. Тому трон успадковував син Чжень-Цзін Темур (Олджейту-хан, 1294–1307). Темур залишив імперію приблизно в тому ж стані, в якому успадкував її від Хубілай, хоча його правління і не відзначено якимись особливими досягненнями. Він продовжив економічні перетворення, розпочаті Хубілаєм, і при його правлінні імперія оговталася від невдач, пов'язаних в першу чергу з поразками у В'єтнамі. Адміністрація Темура сприяла конфуціанству, і незабаром після вступу на трон Темур видав указ, яким зобов'язав вшановувати Конфуція. У той же час монгольський двір відмовився визнати всі принципи конфуціанства. Темур також відмовився від політики переслідування даосів, що проводився Хубілаєм, а в 1294 році заборонив виробництво та продаж спиртних напоїв. Адміністрація Темура не прагнула будь-якою ціною зібрати якомога більше податків, і під час його правління вся імперія Юань кілька разів звільнялася від сплати податків. У 1302 році були введені ставки податку, і збір податків вище встановлених норм був заборонений. При цьому фінансова ситуація держави погіршилася за час правління Темура, грошові резерви зменшилися, що підірвало довіру до паперової валюті.