Изградња комплекса Војне болнице на простору од око 8 хектара, поверена је архитекти Данилу Владисављевићу , који се тада налазио на служби у Министарству војном. представљао је пример савременог архитектонског концепта болнице павиљонског типа и прву целински остварену просторну композицију засновану на двоструком симетричном распореду зграда и архитектонски решеном главном улазу, постављеном у осовину улице Светозара Марковића. Тиме је дошло до промена и у регулационом плану Београда: укидање продужења улица Ресавске, Светозара Марковића, Краља Милутина и Вишеградске и стварање нових пет блокова на простору болнице. Положај Управне зграде Војне болнице маркирао је и дао упачатљиву силуету Западног Врачара. Комплекс обухвата 12 објеката и као јединствени ансамбл представља пример успелог архитектонског остварења и са аспекта утилитарности и архитектонске естетике, коме је одређено посебно место у историји урбанизма Београда. Под утицајем немачке школе Владисављевић је применио романички стил, који је у Немачкој био карактеристичан за овакав тип грађевина. Поред тога запажа се и примена сведених декоративних елемената. У поређењу са сличним установама у свету, Војна болница је у време када је подигнута била репрезент најмодернијег стилског израза.