Недуго после његовог изласка са робије децембра 1940, у пролеће 1941. уследили су бурни догађаји. У периоду између војног пуча 27. марта и напада на Југославију 6. априла 1941. Ирац је по партијском задатку отишао на Мајевицу у села Вукосавце и Лопаре са задатком да народу објасни политичку ситуацију, укаже каква опасност прети од фашистичке агресије и позове на одбрану земље. Истицао је неопходност хитног склапања споразума са Совјетским Савезом како би се земља успешније бранила од могућег агресора. Агенти тузланске полиције дознали су за његову политичку активност, па су жандармеријској станици у Лопарима издали налог за његово привођење и стражарно спровођење у Тузлу. Са Ирцем су том приликом приведени и Илија Мијатовић и Стево Поповић, секретар партијске ћелије, код којих је навраћао и ноћивао.