После низа пораза у Аустријско-турском рату (1683—1699), део туске војске (25-30.000 људи) се пребацио 1688. године на десну обалу Саве и Дунава код Београда. Пошто је искористио превирање у Турској изазвано последњим поразима, Јеген Осман-паша је збацио команданта трупа код Београда, Хасан-пашу, и прогласио се главним командантом. Одредио је 7-10.000 војника под командом Оки Абдур Ахмед-паше за посаду Београда која је требало да дочека Аустријанце. Под својом командом је задржао око 16.000 војника на Врачару, а око 1000 је поставио на Великој ади циганлији и 300 код Остружнице. Јужни део бедема тврђава ојачао је са два мала бастиона, а код западног подграђа и испред цвингера подигао је 3 платформе и артиљерију.