Петар († 1940), који је инсистирао на „строгој коректности”, никада није пио и псовао, а због тога су га сусједи исмијавали. У младости је учествовао у Невесињској пушци (1875—1877), устанку против Османског царства. Након устанка, вратио се као пољопривредник у Граховску долину, гдје обрађивао око 4 хектра земље и био је приморан давати трећину прихода земљопосједнику. Да би допунио своје приходе и нахранио породицу, бавио се превозом поште и путника по планинама између сјеверозападне Босне и Далмације.