Ved enhver amfibieoperation har forsvareren to muligheder for defensiv strategi: stærkt forsvar på strandene eller dybtforsvar. I begyndelsen af krigen (som på Tarawa) brugte japanerne et stærkt forsvar på strandene med få eller ingen tropper i reserve. Denne taktik viste sig at være meget sårbar over for kystbombardementer før selve invasionen. Senere i krigen, på Peleliu, Iwo Jima og Okinawa, skiftede japanerne strategi og gravede deres styrker ned i det terræn, der bedst kunne forsvares.