מאמצע מלחמת העולם השנייה ואילך גיבשו הנאצים תוכנית להשמדת רשומות גרמניות במקרה תבוסה - השמדת רשומות הנוגעות לרצח ההמוני של מיליוני קורבנות, בהתאם להצהרתו של היינריך הימלר בפני אנשי האס-אס בפוזנן, כי ההיסטוריה של הפתרון הסופי תהיה "עמוד מפואר שלעולם לא ייכתב". בצרפת היו רשומות מלחמה רבות שלא נחשפו, בין היתר כתוצאה מכללי סודיות שנקבעו עוד לפני המלחמה, כללים שנועדו להגן על ממשלת צרפת והמדינה מפני גילויים מביכים, ובחלקם נועדו להגן על רשויות צרפת מהאשמה בשיתוף פעולה עם הגרמנים ברדיפת היהודים. לדוגמה, עם השחרור, חלק מיחידות המשטרה הצרפתיות השמידו חלקים רבים מהארכיון המסיבי בו תועדו מעצר יהודים וגירושם, פעולות שבחלקן הגדול התבצעו על ידי שוטרים צרפתיים.