В останні роки існування Третього рейху Гітлеру добре було відомо, що старий фельдмаршал проявляє свого роду фрондерство, дозволяє собі критичні висловлювання не тільки на адресу вищого військово-політичного керівництва рейху, а й особисто його, тобто верховного головнокомандувача і фюрера німецької нації. Тим не менш, це не зробило скільки-небудь серйозного впливу на ставлення Гітлера до Рундштедту. Довіряючи йому вищі військові пости, Гітлер був упевнений, що ні за яких обставин така людина, як Рундштедт, не піде на порушення присяги й конфронтацію з режимом, а його фрондерство ніколи не знайде форму активних антиурядових дій. І він у цьому не помилявся. Коли влітку 1944 року Роммель спробував залучити Рундштедта в змову проти Гітлера, то отримав рішучу відмову. "«Ви молоді. Люди знають і люблять Вас. Ось ви й робіть це…»" — заявив Рундштедт. Взагалі Рундштедт по можливості завжди намагався уникати конфліктних ситуацій і мав схильність до компромісів. Разом з тим, всупереч аристократичному вихованню і благородний імідж, у нього був досить крутий норов, який зазвичай проявлявся в тих випадках, коли хтось намагався втрутитися в його справи. Тут вже гонор аристократа старого гарту виявлявся у всій своїй красі.