Бюканън твърди, че повечето американски лидери от Студената война следват мъдрия съвет на Джордж Кенан, който разбира, че силна Германия е необходима като американски съюзник срещу СССР и които не се втурват в непремислени войни със СССР, а вместо това изчакват СССР сам да се разпадне. Бюканън завършва книгата си с атака срещу Джордж У. Буш и се аргументира, че както Чърчил води Британската империя до руини като причинява ненужни войни срещу Германия на два пъти, така и Буш води Съединените щати в ненужна война срещу Ирак и раздава гаранции на десетки нации, в които САЩ нямат жизнени интереси, поставяйки САЩ в позиция, в която техните ресурси са недостатъчни за осъществяване на обещанията им. Бюканън изразява гледището, че както „гаранцията“ на Чембърлейн през 1939 г. причинява ненужна война срещу Германия по-късно през тази година, така и настоящите гаранции на източноевропейски държави са неразумни, като се има предвид, че те изискват обявяване на война срещу Русия, ако в нея се издигне на власт враждебен режим, който нападне тези държави. Това въпреки факта, че САЩ нямат жизнени интереси в Източна Европа. Накрая Бюканън подчертава символизма на поставянето от Джордж У. Буш на бюст на Чърчил в Овалния офис като доказателство за това, че неоконсервативната външна политика на Буш е повлияна и вдъхновена от Чърчил.