Тъй като САЩ ще осигурят голяма част от човешката и икономическата сила, то възгледът на Рузвелт надделява и през 1942 и 1943 година плановете за преминаване на канала са в напреднала фаза. Чърчил от друга страна успява да убеди американския президент да се предприеме инвазия във Френско Мароко, Алжир през 1942 г., след това в Сицилия през юли 1943 г. и след това през септември 1943 г. в Италия. Това отлага преминаването на френска територия от 1943 г. за 1944 След патовата ситуация, в която изпадат американските сили при Анцио инвазията в Италия вече не оправдава очакванията на Чърчил. Това отслабва опозицията му за дебаркиране на френска територия и то се извършва през юни 1944 г. Въпреки че Франция е бързо освободена съюзническите сили са блокирани на германската граница през декември 1944 г. и окончателната победа над Германия не е постигната преди настъпването на май 1945 г., като по това време СССР, както Чърчил се е опасявал, е окупирал Източна и Централна Европа на запад чак до река Елба.