В началото на 1920-те години семейство Агню просперира. Теодор придобива по-голям ресторант, „Пикадили“, и се премества със семейството си в къща във Форест Парк, северозападно от града, където Спиро завършва средното си образование. Този период на богатство завършва с финансовата катастрофа от 1929 г. и ресторантът затваря врати. През 1931 г. спестяванията на семейството са унищожени, когато местната банка фалира, принуждавайки семейството да продаде къщата и да се премести в по-малък апартамент. По-късно Агню си спомня как баща му отговаря на тези нещастия: „Той просто сви рамене и отиде да работи с ръцете си, без да се оплаква.“ Теодор Агню продава плодове и зеленчуци в крайпътна сергия, а младият Спиро помага на бюджета на семейството с работа на непълен работен ден, доставяйки хранителни стоки и разпространявайки брошури. Докато расте, Спиро все повече се повлиява от връстниците си и започва да се дистанцира от гръцкия си произход. Той отказва предложението на баща си за уроци по гръцки език и предпочита да бъде известен с прякора „Тед“.