Az 1862-es évben hátralevő két nagyobb védekező csatában Longstreet kipróbálhatta a dominánsan védekező taktika erejét. A szeptemberben indított Maryland hadjárat során az Antietami csatában Longstreet sikeresen tartotta állásait a konföderációs védvonalban még kétszeres uniós létszámfölényű támadások ellen is. A South Mountain-i ütközetben vívott utóvédharcok után Longstreet hadteste visszavonult Sharpsburg falujához, ahol Stonewall Jackson hadteste csatlakozott hozzá és felkészültek, hogy védekezve tartsanak ki. A terep adta lehetőségeket kihasználva Longstreet megbizonyosodhatott róla, hogy a taktikai defenzíva ekkor sokkal hatásosabb, mint a fedezékből jövő tűznek kitett támadó manőver. Napóleon idejében a támadásnak volt domináns szerepe, de a technológiai fejlődés megváltoztatta a helyzetet. Harold M. Knudsen alezredes szerint Longstreet egyike volt azon kevés polgárháborús tisztnek, akik teljességében átlátták ezt. A polgárháború addigi legvéresebb napjának végén Lee azzal a szavakkal fogadta a főhadiszállására érkező Longstreetet, "„Ah, itt jön Longstreet az én derék csataménem!”" Pár héttel Antietam után, október 9-én Longstreetet megkapta altábornagyi előléptetését. Lee úgy intézte, hogy annak visszamenőleges hatálya egy nappal megelőzze Jacksonét, mellyel a Vén Csatamént tette az egész Konföderációs hadsereg rangidős altábornagyává és az Észak-Virginiai hadsereg második emberévé. A novemberben végrehajtott hadseregátszervezéskor Longstreet parancsnokságát átnevezték az első hadtestté, mely öt hadosztályból és kb. katonából állt.