1956. júliusában Bukovi Mártont jelölték ki szövetségi kapitánynak. 8 mérkőzésen vezette a magyar csapatot. Bukovi válogatottja igazából a Sebes "sztárjaira" épült és ugyanúgy, mint eddig hozta is az eredményeket. 1956 szeptemberében a Szovjetuniót is megjárta a csapat és 1–0-ra legyőzték a "nagy testvért". A forradalom kitörése előtt másfél héttel a csapat Ausztriában vendégszerepelt, ahol egy négyhetes külföldi túrát fejeztek be győzelemmel. Az aranycsapat utoljára lépett pályára, a forradalom kitört. A válogatott gerincét adó Honvéd játékosai ekkor Európa Kupa-mérkőzésen vendégszerepelt Spanyolországban. A bizonytalan helyzet miatt vártak a hazatéréssel, illetve beiktattak egy dél-amerikai túrát. Mire véget ért a túra a szovjet csapatok leverték a forradalmat, játékosaink pedig rettegtek a megtorlástól. A Honvéd két részre szakadt azokra a játékosokra akik hazatértek "(Bozsik József, Grosics Gyula)" és azokra akik külföldön maradtak "(Puskás Ferenc, Kocsis Sándor, Czibor Zoltán)". Ezzel végérvényesen befejeződött az Aranycsapat pályafutása.