Ker udeleženci četrtega križarskega pohoda niso imeli dovolj denarja za plačilo gradnje ladij in prevoza v Sveto deželo, so se pod prisilo Dubrovniške republike namesto tja odpravili osvajat Konstantinopel. Veliko zaslug za to odločitev je imel izgnani bizantinski princ Aleksej, kasnejši cesar Aleksej IV. Angel, ki je križarjem v zameno za odstavitev strica Alekseja III. Angela, osvoboditev očeta Izaka II. Angela in vrnitev na bizantinski prestol obljubil finančno podporo. Aprila 1204 so križarji po številnih neuspešnih pogajanjih, da bi od Alekseja dobili obljubljeno plačilo, napadli in osvojili najbolj utrjeno in najbogatejše mesto na svetu. Po osvojitvi so se obnašali enako kot zmagovalci v prvi križarski vojni: izvolili so svoje vodstvo na čelu z Balduinom Flandrijskim kot cesarjem in razdelili bizantinsko ozemlje na fevdalne grofije. Sodobni zgodovinarji cesarstvo imenujejo Latinsko cesarstvo.