A gótokkal hagyományosan vetélkedő, harcoló gepidák településterülete a Felső-Tisza vidékén, a Bodrog–Ér–Kraszna–Szamos folyók völgyében helyezkedett el. A hunok érkezésekor a Kárpát-medence északi részében élő több más germán népcsoporttól eltérően nem menekültek el. Ennek következtében a hunok leverték őket és kiirtották régi nemzetségi társadalmuk vezetőit, a törzsfők tanácsának tagjait, de magát a népet meghagyták régi településeiken. Így a hun uralom megszilárdulása után a gepidák maradtak a Dunától keletre az egyetlen jelentős nép, amely zárt kötelékben élt a szomszédságukban. Hun uraik a köreikből új királyt, Ardarikot helyezték föléjük korlátlan hatalmú uralkodóként. A hunok háborúiban, beleértve a catalaunumi csatát, a hun haderő egyik legfontosabb összetevőjét alkották. Ardarik tehetséges vezetőként népe javára kamatoztatta ezt a helyzetet.