A háború végén az 1918–19-es németországi forradalom következményeként Eberttel együtt tagja lett a hat tagú Népmegbízottak Tanácsának, mely a weimari köztársaság első ideiglenes kormányának szerepét töltötte be. Haase korlátozott hatáskört kapott a német külügyben való részvételben és a német gyarmatokat illetően is. 1918 decemberében az új kormány hadügyi politikája miatti tiltakozása jeleként Haase és két párttársa, Wilhelm Dittmann és Emil Barth lemondott. 1919. október 8-án egy magányos, jobboldali támadó merényletet követett el ellene. Sebesülései olyan súlyosak voltak, hogy röviddel ezt követően, 1919. november 7-én Berlinben elhunyt.