După ce România s-a alăturat Axei prin semnarea Pactului Tripartit în noiembrie 1940, trupele germane au început să intre în țară pentru a oferi instrucție și modernizare Armatei Române. Artileria costieră românească era, în mare măsură, învechită. Ca atare, autoritățile române și germane au convenit asupra construirii unei baterii puternice la sud de portul românesc Constanța. Construirea a început în iarna anului 1940, cu participarea multor români; primele focuri au fost trase în aprilie 1941, în prezența ministrului român de război, generalul Iosif Iacobici. Bateria era protejată de tunuri antiaeriene de 75 mm și 20 mm. Teoretic, bateria, care era deservită de 700 de angajați ai Kriegsmarine, se afla sub comandă românească, la fel ca toate forțele Axei din România. Până la sfârșitul anului 1942, personalul militar din Constanța și din jurul acesteia se ridica la 40.000 de români și 3.700 de germani. Bateria a participat la luptă o singură dată, când flota sovietică de suprafață a atacat Constanța la 26 iunie 1941, trăgând 39 de obuze și avariind distrugătorul-comandant sovietic "Harkov".