Au traversat deșerturile din Koko Nor (inghai), au trecut și apoi marele lac Koko Nor, pe care se afla o insulă ce adăpostea o lamaserie. Misionarii, împreună cu Évariste, au purtat conversații îndelungate și profunde cu acești lama și au participat la meditații, ceea ce a contribuit la succesul lor în China. Acei lama au binecuvântat călătoria lor. După o călătorie dificilă peste munți acoperiți de zăpadă, ei au intrat în Lhasa pe 29 ianuarie 1846. Bine primiți de ministrul regent, ei au deschis o mica capelă. Abia începuseră să-și organizeze misiunea atunci când Qishan, reprezentantul rezident al împăratului chinez a intervenit. În timpul Primul Război al Opiului (1839-1842) Qishan, pe atunci guvernator al provinciei Zhili, a inițiat negocieri cu căpitanul Charles Elliot, mai întâi la Dagu și apoi la Canton. Acțiunea sa a fost dezaprobată, iar Qishan a fost degradat și condamnat la moarte. Pedeapsa i-a fost comutată, iar Qishai a fost trimis în Tibet ca reprezentant imperial. Bănuind că va avea probleme dacă Huc și Gabet vor ajunge în India, prin Tibet, Qishan i-a expulzat din Lhasa pe Gabet și Huc pe 26 februarie 1846, sub pază. După o anchetă oficială ce a urmărit să descopere motivele pentru care s-au îndreptat spre Tibet, ei au fost trimiși sub pază la Canton, unde au ajuns în octombrie 1846.