Francie byla v urputných bojích Stoleté války s Angličany, jejichž král si nárokoval francouzský trůn jako potomek přímé kapetovské linie. Burgundští a Armagnaci byly dvě frakce bojující o kontrolu nad králem, který byl považován za neschopného vládnout. Jejich rivalita se prohloubila po brutální vraždě Ludvíka z Valois, vůdce strany Armagnaců. Dočasné příměří bylo uzavřeno, aby Francie mohla čelit hrozbě v podobě Angličanů. Spatřiv tu správnou příležitost, napadl Jindřich V. Anglický Francii. Nicméně, i přes výše uvedené příměří, Burgundsko nenabídlo žádné vojáky na pomoc Armagnacům. Isabellin otec se jako neochvějný Armagnac vyznamenal v bitvě u Azincourtu, která pro Francouze skončila zdrcující porážkou. Burgund poté rychle obsadil Paříž, ustanovil se regentem a donutil Dauphina Karla uprchnout na jih. Se severem v anglických rukách a Paříží ovládané Burgundem, žádal Dauphin o příměří. Dauphin požádal o druhé setkání, na základě prvního že se nejedná o ujištění o příměří. Burgund přijel na diplomatické setkání do Montereau, kde byl zavražděn dauphinovými muži. To přispělo ke zvýšení nepřátelství mezi Armagnaci a Burgunďany.