Blahomír Žahour vyvíjel aktivitu ve vídeňských českých spolcích a publikoval v krajanském tisku. Stal se členem a později místopředsedou Českého srdce československé sociální péče v Rakousku. Po anexi Rakouska v roce 1938 se vrátil do Prahy na místo ředitele gymnázia ve Slezské ulici. V roce 1942 byl z důvodu mimoškolní politické činnosti v čele české menšiny, kterou vyvíjel při svém předchozím působení ve Vídni, poslán do předčasné penze. V roce 1944 byl uvězněn v pracovním koncentračním táboře v Klettendorfu (Klecina), části polského města Vratislavi. Po skončení 2. světové války se stal ředitelem gymnázia v Praze 9. V šedesáti letech svého věku, v roce 1949, odešel do výslužby.