Якісний стрибок у структурі та динаміці розвитку продуктивних сил, що почався в сер. XX ст. у зв’язку з перетворенням науки на провідний чинник виробництва, в результаті якого відбувається трансформація суспільства. Корінна перебудова технічних основ матеріального виробництва, не лише масово замінила ручну працю механічною, практично повністю витіснивши її, але, потребуючи підготовлених керувати машинами та механізмами робітників, значно посилила роль спеціальної освіти. З ускладненням методів і форм світового господарства зростає частка робітників, які керують складними механіко-машинними комплексами й технологічними лініями з число-програмним управлінням.