Корупція, роздутий державний апарат і військовий бюджет, а також часті заколоти в регіонах, боротьба за Західний Іріан і протистояння з Малайзією привели в першій половині 1960-х років економіку Індонезії до повної розрухи. Влада передавала збиткові держпідприємства приватним фірмам і водночас брала під свій контроль англійські, бельгійські та американські підприємства. Після 1965—1966 років, спрямованої проти індонезійських комуністів та інших лівих організацій країни, і встановлення «нового порядку» (1967 рік) китайська буржуазія значно розширила і зміцнила своє становище в економіці Індонезії. Попри матеріальні втрати під час погромів, що обчислювалися мільярдами рупій, впливові підприємці та банкіри з числа хуацяо швидко знайшли підхід до корумпованих кабірів і армійської верхівки, які групувалися навколо генерала Сухарто.