Koncem jara 1938 již bylo mezinárodní napětí ve střední Evropě značně vysoké, vzhledem k nedávné německé anexi Rakouska v březnu 1938 a pokračujícím nepokojům v Sudetech. Během 19. května se objevily zprávy o soustřeďování německých vojsk blízko hranic Československa, které daly za vznik obavám z bezprostředního německého útoku. V reakci na tyto zprávy – které pocházely především ze zdrojů československé zpravodajské služby – nechalo Československo dne 20. května mobilizovat řadu vojenských záložníků a posílilo obranu hranic. Mobilizace upevnila československou státní moc v pohraničí, ale také odkryla Němcům nástupový plán československé armády. Znepokojeny vzniklou situací, vlády Francie (hlavního spojence Československa) a Británie varovaly Německo, že v případě jeho útoku přijdou Československu na pomoc. Německá vláda popřela, že by docházelo k jakýmkoliv potenciálně agresivním přesunům vojsk. Vzhledem k absenci jakýchkoliv skutečných známek vojenských aktivit, do 23. května atmosféra akutní krize pominula.