V meziválečné době působil jako soudce a později advokát. Dlouhodobě se věnoval činnosti v muslimském podpůrném spolku "Gajret" (Úsilí). Od roku 1936 byl jeho místopředsedou. Po německé invazi do Jugoslávie v dubnu 1941 se nejprve stáhl do ústraní, od léta byl aktivní v komunistickém partyzánském hnutí. Byl aktivním spolupracovníkem partyzánského velitele v Sarajevu Vladimira Periće zvaného Valter. V dubnu 1945 byl zvolen delegátem v Zemské antifašistické radě národního osvobození Bosny a Hercegoviny (ZAVNOBiH), resp. poslancem prvního poválečného parlamentu. Po skončení konfliktu zastával vícero politických funkci, mj. byl místopředsedou první bosenskohercegovské vlády, svazovým ministrem obchodu a zásobování, nato i šéfem rezortu poštu a opakovaně též poslancem svazového parlamentu.