Republika musí v 12. a 13. storočí balansovať medzi troma veľkými mocnosťami- Svätú ríšou rímskou, Byzantskou ríšou a Sicílskym kráľovstvom pod vládou Normanov, ktoré bolo ustanovené v južnom Taliansku a na Sicílii. Nemeckým kráľom a cisárom sa formálne podriadilo, ale odmietalo im vyplácať peniaze, pod zámienkou že už vydáva nemalé sumy na obranu pobreží severného Talianska. Kvôli tomu boli vzťahy s nimi napäté a Janov investoval veľa peňazí do obranyschopnosti Ligúria, napríklad vo forme skupovaní a udržiavania hradov chrániacich prístupy k mestu, výstavby a posilňovanie vlastných hradieb a dokonca aj pasovania vlastných rytierov, ktorí mali k obrane prispievať. S Byzantskou ríšou bolo postupne ustanovených niekoľko obchodných dohôd, ktoré zaisťovali mimo iného nízke clo pre janovských obchodníkov na celom území ríše a janovskú obchodnú štvrť v Konštantínopole, ktorá bola ale dvakrát s mohutnými finančnými stratami vydrancovaná. Prvýkrát z iniciatívy Pisy, druhýkrát Benátok . Republika nakoniec dosiahla s ríšou veľmi výhodné dohody roku 1201, roku 1204 ale bol Konštantínopol obsadený a vyplienený Benátčanmi, ktorí tak získali dominantné postavenie v zvyšku Byzantskej ríše na ďalších päťdesiat rokov. S Normanským kráľovstvom boli uzavreté dohody v snahe zabezpečiť medzi oboma štátmi mier. Napriek tomu sa ale Janov neskôr podieľal na dobytí Sicílie zo strany Svätej ríše rímskej.