Utmärkande för Cunhals politik var rivaliteten med socialisten Mario Soares, som överskuggade bådas motstånd mot borgerliga Socialdemokraterna, och hans stöd för kommunistiska regimers handlande världen över som förblev kontroversiella inom hans egen rörelse (bland annat krossandet av Pragvåren 1968 och kuppen i Moskva 1991), en politik som han på nytt bekräftade 2002. Cunhal lämnade ordförandeskapet i kommunistpartiet 1992. Han författade åtskilliga skrifter.