Efter det tyska anfallet på Sovjetunionen 1941 försökte den brittiske utrikesministern Anthony Eden att få igång polsk-sovjetiska relationer som hade brutits vid den sovjetiska invasionen av Östpolen 1939. Sikorski och den sovjetiske ambassadören i London, Ivan Majskij, inledde den 17 augusti 1941 samtal som fortsatte i november-december 1941 direkt med Stalin och Molotov när Sikorski assisterad av polske ambassadören i Moskva, professor Stanisław Kot och general Władysław Anders besökte Moskva. Stalin deklarerade "amnesti" för polacker i Sovjetunionen som möjliggjorde utvandring av 70 000 polacker via Persien. Det fanns dock fortfarande ett stort antal polacker som inte frigavs från Gulag eller som inte fick kännedom om eller möjligheter att utvandra. Många av dessa kom att ingå i den polska armé som organiserades av sovjeterna något år senare. Sikorski företog tre resor till USA och Kanada för att informera om situationen i Polen, utverka krediter för stöd av den underjordiska armén, Hemmaarmén (AK), och för att utverka erkännandet av AK som reguljär militär styrka. 1943, som en följd av avslöjandet av Katynmassakern på polska officerare i Sovjetunionen, avbröts de diplomatiska kontakterna mellan Stalins och Sikorskis regeringar.