A "Tirpitz" és a kísérő rombolói március folyamán üzemanyagot használtak fel, ami miatt jelentősen megcsappantak a rendelkezésükre álló készletek. A felhasznált mennyiséget három hónap elteltével tudták pótolni. Az Izlandot június 27-én elhagyó PQ–17-es konvoj volt a következő, mely ellen támadást terveztek végrehajtani. Az akció a Huszárlépés hadművelet "(Unternehmen Rösselsprung)" fedőnevet kapta. A konvoj kíséretének fő erejét a "Duke of York" és az amerikai "Washington" csatahajók, a "Victorious" repülőgéphordozó képezték. A Medve-szigettől délre a brit és szovjet tengeralattjárók két vonalban helyezkedtek el. A "Tirpitz" és a "Hipper" hat romboló kíséretében hagyta el Trondheimet, míg egy másik csoport, a "Lützow", az "Admiral Scheer" cirkálókkal és hat rombolóval Narvik és a közeli Bogen öblének (Bogenfjord) támaszpontjairól indultak bevetésre. A "Lützow" és három romboló térképen nem jelölt szikláknak ütköztek és kénytelenek voltak visszafordulni. Röviddel azután, hogy a "Tirpitz" elhagyta Norvégiát, a szovjet "K–21" tengeralattjáró jelentése szerint négy torpedót lőtt ki rá és két robbanást észlelt, de valójában egy torpedó sem talált célba. A "Tirpitz"en a tengeralattjáró jelenlétét nem észlelték. A svéd hírszerzés eközben jelentette a brit admiralitásnak a németek kihajózását, mire elrendelték a konvoj feloszlatását. Miután a németek számára világossá vált, hogy felfedezték a felszíni hajóikat, megszakították a küldetést, és a konvoj támadását a tengeralattjárókra és a repülőgépekre hagyták. A szétszóródott hajókat a kísérőhajók már nem tudták megvédeni, így a németek a 34 kereskedelmi hajóból 21-et elsüllyesztettek több mint hajótérrel. A "Tirpitz" a bevetésről a Lofoten-szigetek érintésével az Alta-fjordba tért vissza.