Itamissa on jäljellä munkki Gyōkin Nara-kaudella perustama Kon’yō-jin buddhalainen temppeli ja monia riisipeltojen keinokasteluun käytettyjä lampia, merkittävimpänä Koyaike. Myöhemmin Sengoku-kaudella Itami kehittyi linnanaluskaupunkina. Edo-kaudella alue oli osin suoraan "bakufun" eli maan keskushallinnon alaisuudessa, osin Konoe-suvun hallinnassa. Se tunnettiin etenkin saken valmistuksesta. 1920-luvulta lähtien sinne sijoittui tekstiili-, elektroniikka- ja kemianteollisuutta; nykyisin siellä toimii myös esimerkiksi lääke-, kone- ja elintarviketeollisutta. Kaupungin pohjoisosissa on taimitarhoja. Kaupunkioikeudet Itamille myönnettiin vuonna 1940. Itami kärsi pahoja vaurioita Hanshin-Awajin maanjäristyksessä vuonna 1995.