Sodan jälkeen saarta käytettiin kaatopaikkana. Vuoden 1922 jälkeen New Yorkin kaupunki ei voinut enää kaataa kaikkia roskiaan Atlantin valtamereen, joten niille sopivaksi paikaksi valittiin Rikers Island. Saarelle ajettiin kaikki kotien ruoanlaittoon ja lämmitykseen käytetyn hiilen tuhka. Savuavat hiilet ja tuhka valaisivat hehkullaan yötaivaan. Tämän jälkeen saaren valtasivat valtavat rottalaumat ja lokkiparvet. Tuolloin New Yorkin kaupunkisuunnittelija Robert Moses päätti, että jotain oli tehtävä. New Yorkin maailmannäyttely oli tulossa vuonna 1939, eikä haiseva, savuava ja tauteja levittävä kaatopaikka voinut olla lähellä kaupunkia. Uusi kaatopaikka Fresh Kills Landfill päätettiin perustaa Staten Islandille.