אזור הווסט-אנד (האזור שממערב לסיטי של לונדון) היה אזור כפרי שהחל להתפתח רק החל מאמצע המאה ה-17. אדמות האזור היו נחלותיהם של אצילים, שהחלו לפתח אותן לאחר השרפה הגדולה של לונדון על מנת לתת מענה לדיור מחוץ לסיטי. פיתוח השטח נעשה באמצעות הקמת שכונות מגורים אליטיסטיות סגורות סביב כיכר מרובעת. הכניסה לכיכר הייתה מגודרת ורק תושביה יכלו להיכנס לתוכה. בעורף בתי הכיכר נסללו רחובות ובהם חנויות ובתי עסקים לשירות תושבי הכיכר, מעליהן התגורר ציבור נותני השירותים, שהפך למעמד בינוני עירוני-מסחרי. אופי האזור, הרצוף כיכרות רבועות, הזכיר עיירות במרחב כפרי. בין הכיכרות המפורסמות נמנות כיכר לסטר (פותחה מחל מ-1670), כיכר גרוונר (1720), כיכר ברקלי (1740) וכיכר ראסל.