במהלך שנת 1974 התרחשו מספר אירועים בהם התוכנית ליישובה מחדש של ביתא ישראל כשלה, מקרי טבח שהבולט בהם היה טבח לסתה בוצעו, פרצה המהפכה האתיופית והחלה מלחמת האזרחים שגרמו לארגונים היהודים שפעלו באתיופיה במסגרת האגודה לרווחת הפלאשים להתחיל וללחוץ על מדינת ישראל להעלאה מידית, אולם זו התנגדה לכך נחרצות. במקביל החלו פעילים לחשוב על דרכים להוצאת בני הקהילה מאתיופיה ולהכריח את ישראל לקבלם וב-1976 הציע הפעיל ביל הלפרן לגרנום ברגר, נשיא האגודה האמריקאית למען יהודי אתיופיה, תוכנית שכללה קריאה כוללת לביתא ישראל לצאת בהמוניהם לסודאן, שם הם יוכרו כפליטים, יטופלו על ידי ארגוני סיוע, לרבות ועד ההצלה הבינלאומי ולא יותירו ברירה לישראל אלא לקבלם.