ב-15 בספטמבר 1944 צנח רייס יחד עם צנחנים אחרים בסלובקיה הכבושה בידי הנאצים. הם נעו בהרים כ-10 ימים עד שהגיעו לעיר באנסקה ביסטריצה (Banská Bystrica), כ-120 קילומטר מצפון לבודפשט. עיר זו הייתה המרכז הצבאי והמנהלי של המרד הסלובקי הלאומי שפרץ ב-1944. התרכזו בה גם כ-5,000 יהודים שנמלטו מן השטחים שהיו כבושים בידי הגרמנים. הצנחנים – רייס, חביבה רייק, צבי בן יעקב, אבא ברדיצ'ב וחיים חרמש - הגיעו לעיר בעיצומם של הקרבות והפרטיזנים היהודים שם היו פזורים ביחידות שונות. התוכנית להקים יחידה יהודית לוחמת בפיקודם של הצנחנים לא נשאה פרי, והצנחנים נאלצו להסתפק בפעולות למילוי מחסורם של הפליטים היהודים. באוקטובר 1944 הכריעו הגרמנים בהתקפה מרוכזת של שבע דיוויזיות את התנגדות המורדים הסלובקים, וב-27 לחודש כבשו את באנסקה ביסטריצה. לפני נפילת העיר בידי הגרמנים נסוגו רייס וחבריו הצנחנים להרי טאטרה עם קבוצת יהודים – כ-40 איש - ובהם מנהיגי הקהילה המקומית וחברי תנועות הנוער. הם הקימו מחנה סמוך לכפר בוקוביץ והחלו להתבצר בו. ביום הששי לשהותם במחנה פרצה אליו יחידה של דיוויזיית הואפן אס אס האוקראינית "גליציה", שפעלה באזור נגד המורדים הסלובקים. רבים מיושבי המחנה נהרגו והיתר נאסרו. רייס נפצע בהתקפה ונפל בשבי, ועמו רייק ובן-יעקב.