Sestavljanje nove vlade je potekalo v naglici, v obdobju vsesplošne politične krize v Sloveniji, ki jo je zaznamovala tudi serija množičnih protestov proti finančnim in političnim elitam. Največ skepticizma je bilo deležno iskanje novega finančnega ministra; za položaj vodje enega najpomembnejših vladnih resorjev je bilo predlaganih skoraj dvajset kandidatov, preden ga je tik pred iztekom roka za predlaganje kandidatov sprejel Uroš Čufer. Čufer je poleg tega veljal za spornega, ker je pred imenovanjem zasedal enega vodilnih položajev v največji državni banki NLB, ki se je po izbruhu finančne krize zaradi tveganih poslovnih odločitev znašla v hudih finančnih težavah, čeprav njegova vloga v njih ni bila pojasnjena. Drug sporni kandidat je bil Igor Maher, ki se je v postopku potrjevanja zapletel s pojasnjevanjem statusa nepremičnin v njegovi lasti. Pet dni po imenovanju za ministra za infrastrukturo in prostor je zato odstopil, s čemer je postal minister z najkrajšim mandatom v samostojni Sloveniji.