У 1070 році Папа Олександр ІІ закликав норманів спокутувати вбивства, вчинені ними під час завоювання Англії. У відповідь, Вільгельм Завойовник дав обітницю збудувати абатство на місці головної битви завоювання таким чином, щоб вівтар церкви абатства стояв на тому саме місці, де 14 жовтня 1066 року король Гарольд ІІ загинув у битві. Він розпорядився почати будівництво і присвятив абатство святому Мартину, але помер до закінчення будівництва. Церкву було добудовано і освячено приблизно у 1094 році, за правління його сина, Вільгельма ІІ. За розпорядженнями Вільгельма Завойовника, абатство мало залишатись поза звичайною системою єпископального підпорядкування, що ставило його на одну рівень із Кентерберійським абатством.