През лятото на 1940 г. на европейската сцена настъпват големи проблеми. За два месеца Германия разгромява Нидерландия, Белгия и Франция. СССР окупира Прибалтийските републики, част от Финландия, Бесарабия и Буковина, а Румъния и Унгария се присъединяват към Тристрания пакт. Прогерманска ориентация има и Югославия. Българският монарх и правителството са подложени на силен натиск от воюващите страни. През октомври същата година царят получава лично послание от английския крал, с което се предупреждава, че ако България се присъедини към Тройния съюз, територията ѝ ще стане арена на военни действия. На 25 ноември същата година на дипломатическо посещение пристига заместник-комисарят на външните работи на СССР – Аркадий Соболев. На българското правителство е предложен двустранен военен договор, насочен срещу евентуален агресор. Проектът за военно обвързване е отхвърлен от кабинета поради три причини – страх от засилване на руското влияние в България, съдбата на Полша и Прибалтийските републики и слабостта на руската армия, която не би могла да запази България от евентуална германска агресия.