Моголският император Шах Алам II (управлявал 1760 – 1806) прави безсмислени опити да спре упадъка на страната, но в крайна сметка се оказва принуден да търси защитата на афганистанския емир, Ахмад Шах Дурани, което довежда до трета битка при Панипат между Маратхската империя и афганистанците през 1761 г. През 1771 г. Маратхската империя завладява Делхи от афганистански контрол, а през 1784 г. тя официално става защитник на императора в Делхи, което продължава дори и след Третата англо-маратхска война. Впоследствие Британската източноиндийска компания дава защитата си на моголската династия в Делхи. Тя поема контрола над бившата моголска провинция Бенгал-Бихар през 1793 г., поставяйки началото на британската колониална власт на Индийския субконтинент. Към 1857 г. значителна част от бившата Моголска империя вече се управлява от Британската източноиндийска компания. След смазващо поражение по време на Индийското въстание от 1857 г., последният моголски император Бахадур Шах II е детрониран от британските власти и изпратен в изгнание в Бирма на следващата година. През 1858 г. британската корона поема пряк контрол над териториите на Британската източноиндийска компания в Индия под формата на новосформирания Британски Радж. През 1876 г. британската кралица Виктория приема титлата императрица на Индия.