I 1811 ble han kanslist i inrikescivilexpeditionen og samme år andresekretær ved Kabinettet för utrikes brefväxlingen (det som senere ble utenriksdepartementet). Under det tyske felttoget tjenestegjorde han i kronprins Karl Johans kanselli og overvar konferansen i Trachenberg, forhandlingene i Frankfurt am Main og ved forhandlingene som førte frem til Kielfreden i 1814. I 1818 ble han utnevnt til chargé d'affaires i Haag, der han var inntil 1818, da han ble utnevnt til envoyé i London. I tjenestetiden i London arbeidet han blant annet med den for Norge viktige Bodøsaken.