În 1992, guvernul președintelui Elțîn l-a invitat pe Vladimir Bukovski să lucreze ca expert în procesul P.C.U.S. întreprins de Curtea Constituțională din Rusia, în cadrul căruia comuniștii l-au dat în judecată pe Elțîn pentru interzicerea partidului. Cazul acuzatului a fost acela că P.C.U.S. era în sine o organizație neconstituțională. Pentru a-și prepara mărturisirea, Bukovski a cerut și a oferit acces la un număr mare de documente provenite din arhivele sovietice. Folosind un scanner mic de mână și un laptop, acesta a reușit să scaneze o multitudine de documente (unele cu un nivel de confidențialitate ridicat), inclusiv raporturi ale KGB asupra Comitetului Central, furând datele și transportându-le în Occident. Evenimentul despre care mulți se așteptau că ar fi varianta comunistă a Proceselor de la Nürnberg și începutul reconciliării cu trecutul comunist, s-a sfârșit într-o jumătate-de-măsură: în timp ce P.C.U.S. a fost declarat neconstituțional, comuniștilor le-a fost permisă formarea de noi partide în viitor. Bukovski și-a exprimat profunda dezamăgire în scrierile și interviurile sale: „Eșuând să sfârșim sistemul comunist în mod conclusiv, ne aflăm acum în pericolul de a integra monstrul rezultant în lumea noastră. Poate nu va fi numit în continuare „comunism”, dar va păstra multe dintre aspectele sale periculoase...Până când un proces de tipul celor de la Nürnberg se ocupă cu judecarea tuturor crimelor comise de comunism, acesta nu a murit iar războiul nu s-a sfârșit.”