Ještě na konci vlády Jakuba II. se odklonil od stuartovské politiky a v roce 1687 byl zbaven některých úřadů. Poté podpořil Slavnou revoluci a nástup Viléma Oranžského, následně se připojil ke dvoru princezny Anny. V letech 1689-1748 byl kancléřem univerzity v Cambridge. V roce 1702 byl krátce prezidentem Tajné rady (jmenován byl ještě za Viléma Oranžského), v rámci personální obměny kabinetu po nástupu královny Anny však musel tuto funkci opustit a v letech 1702-1716 byl nejvyšším štolbou království. Za vlády královny Anny byl odpůrcem vévody z Marlborough, v roce 1706 byl členem komise pro sloučení Anglie a Skotska. Po nástupu Jiřího I. byl jeho vliv již minimální a v roce 1716 byl odvolán z funkce nejvyššího štolby.