Na Slovensku vznikl Klub slovenských turistů a lyžařů (KSTL), který v činnosti v mezích možností pokračoval. Generální značkař KSTL prof O. Nuska v roce 1940 navrhl odborům vypracovat si tříletý cyklus obnovy značení, aby každý rok byla obnovena třetina tras, a KSTL v tomto období též založil ústřední katastr orientačních tabulek. V říjnu 1940 bylo na Slovensku evidovaných 10 843 km značených tras, umístěno 2080 orientačních tabulek a 94 velkých orientačních tabulí. Značení se nadále věnoval též Karpathenverein se sídlem v Kežmarku, německé názvy se používaly pro některé horské chaty v Tatrách a na orientačních tabulkách v Bielovodské, Studenovodské a Velické dolině byly podle dohody s KSTL německé texty. Až do roku 1944 byly kromě obnovy značení značeny i nové trasy, za Slovenského národního povstání však v bojových oblastech nebylo možné značkovat, zanikly mnohé chaty, ubytovny a přístřešky, byly poškozené informační tabulky a v bojích padla řada funkcionářů a členů KSTL, mnohé stezky byly zaminovány.