Jako stoupenec whigů se k vyšším funkcím dostal až po dlouholeté vládě toryů. V letech 1830–1834 byl prezidentem úřadu pro obchod a nejvyšším mincmistrem, od roku 1830 zároveň člen Tajné rady. V krátkých obdobích několika měsíců byl v letech 1834 a 1835 prvním lordem admirality. V roce 1835 po něm post prvního lorda admirality převzal jeho bratranec 2. hrabě z Minto. V letech 1836–1842 byl generálním guvernérem v Indii, kde se zpočátku snažil o rozvoj školství a obchodu. V roce 1838 vyvolal válku s Afghánistánem, která byla zpočátku úspěšná a Britové obsadili Kábul. Na základě toho byl George Eden v roce 1839 povýšen na hraběte z Aucklandu. Na přelomu let 1841–1842 došlo k povstání Afghánců a nucenému odchodu britských vojsk z Afghánistánu. Poté byl Auckland v únoru 1842 odvolán z funkce generálního guvernéra a vrátil se do Anglie. Později se znovu dostal do vlády opět ve funkci prvního lorda admirality (1846–1849). Ve funkci tajemníka prvního lorda admirality se tehdy vystřídali jeho bratranci, admirálové Henry Eden (1797–1888) a Sir Charles Eden (1808–1878). Zemřel ve funkci na Nový rok 1849 a post po něm převzal Sir Francis Baring z významné bankéřské rodiny.