Roku 1289 pečetí listinu svým erbem Jan z Janovic. Po jeho smrti se dostává vodní hrad v Janovicích s příslušenstvím do rukou krále Jana Lucemburského. Dalším zde byl Jan z Janovic (1305–1360). Ovšem již roku 1290 je v Chotěšově zmiňován v zápisu "Johannes de Janovich," který byl pravděpodobným zakladatelem janovického hradu. Jeho synové Racek a Něpr drželi hrad Pajrek (německy "Bayereck"), na Pajreku je před rokem 1250 zmiňován Jan z Janovic a později i jeho syn Bohuslav z Janovic. V 15. století se připomíná jiný Jan z Janovic, který střídavě stál na straně husitů i jejich odpůrců. Bojoval také s Oldřichem z Rožmberka. Janův příbuzný Racek z Janovic pocházel z větve pojmenované podle nedalekého hradu Rýzmberka (Racek Riesenberský z Janovic, jindy psáno Racek Ryžmberský z Janovic) a válčil s pasovským biskupem i králem Václavem IV., stál na katolické straně, vydal husitského kněze Nekvasu Bavorům, kteří jej umučili, za což Racka Ryžmberského z Janovic po bitvě u Vyšehradu husité ubili cepy.