Byl vůdcem protiruského odporu v kavkazské válce a třetím imámem teokratického státu Severokavkazský imamát (1834–1859). V této době byl vládcem Dagestánu, Čečenska a Čerkeska. Podle národnostní příslušnosti byl kavkazským Avarem. Po dlouholetých bojích se v roce 1859 vzdal Rusům. Poté žil pod dohledem na různých místech Ruského impéria. V roce 1869 mu bylo umožněno podniknout pouť do Mekky, během níž zemřel. Je pohřben v Medině.