Situationen forandrede sig med Sepoy-oprøret i 1857. For det første behøvede briterne beviselige forbundsfæller imod oprør; for det andet var annektionerne selv en årsag til oprøret – bl.a. var den afsatte dronning af Jhansi var en af krigens mere effektive generaler. Under den nye ordning ville der ikke være flere annektioner. Briterne kunne imidlertid overtage magten, hvis en fyrste var mindreårig, uduelig, eller tyrannisk – men denne magt ville blive brugt med varsomhed.