Ved reorganisationen efter slaget ved Helsingborg 1710; blev Sponneck kaldt til Danmark sammen med flere af hjælpetroppernes dygtigste officerer og blev ansat som chef for Dronningens Livregiment, som han beholdt til 1716. Han tog med hæder del i felttogene i Nordtyskland 1711-15. I det første af disse år blev han brigader og senere fungerende kommandant i Rostock. I slaget ved Gadebusch 20. december 1712 fik han det hverv med 4 bataljoner at besætte en fremskudt stilling foran den danske højre fløj. Han forsvarede stillingen med stor tapperhed, bibragte endog, i forening med rytteriet under Franz Joachim von Dewitz, Svenskerne et partielt nederlag og trak sig først om aftenen tilbage i så god orden, at resterne af hans fire bataljoner så at sige var de eneste fodfolksafdelinger, der de nærmeste dage var i fuldt kampdygtig stand. 1715 blev han generalmajor. Samme år blev det under belejringen af Stralsund overdraget ham sammen med den preussiske general Georg Abraham von Arnim at besætte øen Usedom, hvad der lykkedes efter en blodig kamp, og senere på året tog han del i landgangen på Rügen, hvor han blev hårdt såret.