Lipka tatarer (også kendt som litauiske tatarer, hviderussiske tatarer, polske tatarer, Lipkowie, Lipcani eller Muślimi) er en gruppe tatarer, der oprindeligt bosatte sig i Storfyrstendømmet Litauen i begyndelsen af 1300-tallet. De første nybyggere prøvede at bevare deres shamanistiske religion og søgte asyl blandt de ikke-kristne litauere. Mod slutningen af 1300-tallet ankom en anden bølge af tatarer, muslimer, der blev inviteret til Storfyrstendømmet af Vytautas den Store. Disse tatarer slog sig først ned i Det egentlige Litauen omkring Vilnius, Trakai, Grodno og Kaunas og spredte sig senere til andre dele af Storfyrstendømmet, der senere blev en del af Den polsk-litauiske realunion, i områder der er en del af det nuværende Litauen, Hviderusland og Polen. Fra begyndelsen af deres bosættelse i Litauen var de kendt som Lipka-tatarer. Selvom de bevarede deres religion, blev deres historie knyttet tæt til den overvejende kristne polsk-litauiske realunion. Fra slaget ved Grunwald og fremefter deltog Lipka-tatarernes lette kavaleriregimenter i alle betydelige slag på Litauen og Polens side.