V boji pokračoval na východní frontě a v italské kampani. Zatímco účast na invazi Sovětského svazu v roce 1941, kdy obdržel Železný kříž 1. třídy za statečnost, a to zejména pro hlavní dělostřelecké útoky z přední pozice. V průběhu své kariéry byl dvakrát zraněn. Po absolvování Koleje generálního štábu byl povýšen do hodnosti majora a 2. světovou ukončil válku v boji o Berlín ve štábu generála Helmutha Weidlinga ve funkci ordonančního důstojníka a posledního operačního důstojníka.