V dňoch 24. a 25. decembra 1917 sa konal v Charkove prvý Všeukrajinský zjazd sovietov, ktorý vyhlásil Ukrajinu sovietskou republikou. Zjazd rozhodol o budúcom vytvorení federácie s Ruskou sovietskou republikou (RSR). Potom bolo na ukrajinskom území vyhlásených niekoľko sovietskych aj nesocialistických štátnych útvarov: Ukrajinská ľudová republika sovietov, Donecko-krivorožská sovietska republika, Odeská sovietska republika, Ukrajinská ľudová republika a Západoukrajinská ľudová republika. V marci 1918 sa všetky sovietske republiky zlúčili do Ukrajinskej sovietskej republiky s hlavným mestom v Charkove. Tá vstúpila do Ruskej federatívnej sovietskej republiky (RFSR), ktorá sa vyhlásila federáciou sovietskych národných republík. Ukrajinskú sovietsku republiku v apríli 1918 obsadili nemecké vojská, čím zanikla. Po porážke nemeckých vojsk sovietskymi bola 10. marca 1919 vyhlásená nezávislá Ukrajinská socialistická sovietska republika (USSR). Nový štát musel čeliť poľskej invázii, a preto podpísal v decembri 1920 s Ruskou socialistickou federatívnou sovietskou republikou zmluvu o utvorení vojenskej a hospodárskej únie, podľa ktorej oba štáty vytvorili päť spoločných ľudových komisariátov (ministerstiev). Počas chaotických vojnových časov v rámci USSR krátko existovali autonómna Besarábska SSR (máj až september 1919) a Haličská SSR (júl až september 1920). Boje sa skončili v marci 1921 podpísaním Rižskej mierovej zmluvy, ktorá stanovila definitívnu hranicu medzi Poľskom a sovietskymi republikami.