Адміністрація Обами успадкувала війну в Афганістані, війну в Іраку та глобальну «Війну з тероризмом», яку розпочав Конгрес під час перебування на посаді президента Буша після терактів 11 вересня. Після вступу на посаду Обама закликав до «нового початку» у відносинах між мусульманським світом та США, і він припинив використання терміна «війна з тероризмом» на користь терміна «заморська надзвичайна ситуація (операція)». Обама дотримувався військової стратегії «легкого сліду» на Близькому Сході, яка робила акцент на спеціальних силах, ударах безпілотників та дипломатії над великими окупантами сухопутних військ. Однак американські сили продовжували зіткнення з ісламськими бойовими організаціями, такими як «Аль-Каїда», «ІДІЛ» та «Ащ-Шабааб» згідно з умовами АУМФ, прийнятими Конгресом у 2001 році. Хоча Близький Схід залишався важливим до американської зовнішньої політики Обама проводив «стрижень» до Східної Азії. Обама також наголосив на тісніших відносинах з Індією і був першим президентом, який двічі відвідував цю країну. Адвокат для нерозповсюдження ядерної зброї, Обама успішно уклав угоди зі скорочення зброї з Іраном та Росією. У 2015 році Обама описав доктрину Обами, сказавши, «ми будемо брати участь, але зберігаємо всі наші можливості». Обама також описав себе як інтернаціоналіста, який відкинув ізоляціонізм і був під впливом реалізму та ліберального інтервенціонізму.