Sedan övertagit högsta befälet under sydafrikanska kriget började blockhus användas i stor skala. De byggdes längs järnvägarna, för att skydda dessa viktiga förbindelselinjer. Blockhuslinjenät bildades så småningom över allt större områden och underlättande engelsmännens krigföring genom att försvåra boernas rörelser. Kitcheners "blockhussystem" nådde slutligen en oerhörd utveckling: linjernas sammanlagda längd uppgick till flera hundra engelska mil. De fyr- eller sexkantiga blockhusen var uppförda av 15 cm från varandra ställda dubbla lager korrugerad plåt, och mellanrummet fylldes med småsten eller grus. Väggarna, i vilka nödigt antal skottgluggar fanns, omgavs av taggtrådsnät och ofta även av en mur. Besättningen utgjordes av 7–15 man. Blockhusen lades till en början med ett mellanrum av 2700 meter, sedan förkortades avstånden till endast 600 meter. Mellan dem installerades taggtrådshinder.