August von Willich föddes i Braunsberg i provinsen Östpreussen. Hans far var husarkapten i Napoleonkrigen men dog när August endast var tre år gammal, och han och hans bror togs därför hand om av teologen Friedrich Schleiermacher (vars fru var släkt med Willich) och dennes familj. Han inträdde i militärakademin i Potsdam vid tolv års ålder och gjordes när han var 18 till underlöjtnant inom artilleriet i Preussens armé. Han steg i graderna till kapten men blev tillsammans med yngre officerare i sin brigad intresserad av republikanism och skickade år 1846 ett uppsägningsbrev med radikala budskap. Detta ledde till att han arresterades och ställdes inför militärdomstol, men friades. Han avgick sedan som officer och blev istället snickare. Under revolutionen 1848-1849 reste han till Baden med sina vänner från armén (bland andra Friedrich Hecker och Carl Schurz) och ledde en provisorisk styrka beväpnade arbetare som fick smeknamnet "Willichs frikår" och använde arbetarrevolutionens röda flagga för första gången i historien.