Med förstärkningar från fastlandet lämnade den svenska huvudarmén sitt vinterkvarter i juni och marscherade ner mot Riga för att möta August II:s sachsiska och ryska trupper. Den 7 juli stod armén utanför Riga, och Karl XII och Rehnskiöld planerade att gå över floden Düna precis intill staden och möta August II:s trupper på andra sidan. I den svenska stridsplaneringen, där Carl Magnus Stuart och Erik Dahlbergh var delaktiga, beslutade man att samla landstigningsbåtar nära Riga och konstruera flytande kanonblockhus som med infanteriförband skulle landstiga på motsatta stranden och etablera ett brohuvud. Under flodövergången den 9 juli bistod Stenbock i konstruktionen av en flottbro så att kavalleriet kunde föras över floden. Men det starka strömdraget gjorde att flottbron förstördes och reparationen kom att ta alltför lång tid innan den kunde få någon avgörande betydelse för stridens utfall. Flodövergången blev en framgång, men Stenbocks insats hamnade efteråt i skymundan. Huvudarmén ockuperade Kurland och slog vinterkvarter vid slottet Würgen utanför Libau.