Saad Zaghlul var Egyptens utbildningsminister 1906–1909, justitieminister 1910–1912 och vice talman i den lagstiftande församlingen 1913. Han försökte åstadkomma reformer som var acceptabla för både de radikalare nationalisterna och den brittiska ockupationsmakten men till följd av första världskriget nådde relationen med britterna en brytpunkt, missnöjet med ockupationen spred sin från intelligentsian till de lägre klasserna. Bara två dagar efter att vapenstillestånd slöts mellan Tyskland och ententen, den 13 november 1918, reste Zaghlul med en delegation av egyptiska nationalister till Storbritanniens högkommissarie för Egypten, Reginald Wingate, och begärde att britterna skulle upphäva protektoratet över Egypten och Sudan. Britterna vägrade gå med på några krav och den spända situationen i landet eskalerade. Den 8 mars 1919 arresterades fyra framstående nationalister, bland andra Zaghlul pascha, för uppvigling och sändes redan nästa dag i exil på ön Malta. Detta förorsakade studentupplopp runtom i Kairo som snabbt spreds genom hela Egypten, 1919 års egyptiska revolution hade brutit ut. Inom loppet av tre veckor hade brittisk militär dödat över 800 egyptier och bränt ner åtskilliga byar, men i början av april tilläts Zaghlul återvända. Den nationalistiska rörelsen som från början var heterogen och löst sammanhållen hade som reaktion på den brittiska politiken enats och börjat organisera sig som ett politiskt parti; under Saad Zaghluls ledning bildades det nationalistiska och högerliberala Wafdpartiet.