Нове піднесення починається у 1720-х рр. (почасти стимулюється відміною найодіозніших обтяжень для України по смерті Петра І). Населення як Кременчука так і Кременчуччини загалом швидко зростає (хоча чергова російсько-турецька війна 1735—1739 рр. позначилась новою депресією). Так, Генеральне слідство про маєтності Миргородського полку 1729—1730 рр. фіксує в Кременчуцькій сотні аж 358 дворів посполитих. З них 150 — в Кременчуці, 24 — в Кохнівці («деревня Кохнувцы»), 40 — Олексіївці, 124 — Богомолівці, 20 — Піщаному. Окрема відомість полку Миргородського «свободных городов, сел і деревень», знає в містечку Кременчук — 237 дворів (посполитих), а в 4 вищезгаданих поселеннях округи — 219 [299].)