У листопаді 1943 усі чотири польові дивізії корпусу були відведені з передової, передислоковані на Італійський театр війни та передані до складу 53-го та 9-го армійських корпусів Сухопутних військ Вермахту. 1 січня 1944 штаб авіапольового корпусу був трансформований у 1-й парашутний корпус на чолі з генералом авіації А. Шлеммом. До складу сформованого об'єднання увійшло близько 24 000 військовиків різнорідних частин та підрозділів, переважно зі складу резерву, що перебували в районі Риму. Спочатку цей корпус перекинули на рубіж річки Гарільяно на посилення оборонних позицій лінії Густава або Зимової лінії оборони Вермахту, що простягалися від Адріатичного моря через Апеннінську гірську систему до Тірренського моря. Однак, дуже скоро парашутний корпус передислокували на боротьбу з морським десантом союзників поблизу Анціо. Прихапцем кинуті у бій проти англо-американців, німецькі десантники генерала А. Шлемма три доби протистояли спробам противника розширити зону плацдарму та вирватися на оперативний простір. Незабаром на допомогу десантному корпусу підійшли моторизовані війська 14-ї армії генерал-полковника Е.фон Маккензена. Об'єднання А. Шлемма билося біля Анціо ще довгих три місяці, а його командир за успішне керівництво військами був удостоєний Лицарського хреста та відзначений у Вермахтберіхті.