Spočetka je Ceaușescu veljal za pozitivno osebnost tako v Romuniji, kot na Zahodu, predvsem zaradi svoje neodvisne zunanje politike, ki je kljubovala sovjetski prevladi. Nedolgo po prevzemu oblasti je sledila oddaljitev od Varšavskega pakta (kar je bilo dopuščeno, saj Romunija ni mejila na nobeno "sovražno" kapitalistično državo); odsihmal se je Romunija raje kot s Sovjetsko zvezo povezovala z drugimi marginalnimi komunističnimi režimi, še zlasti s Severno Korejo. Med Praško pomladjo leta 1968 je zavrnil sodelovanje v invaziji Pakta na Češkoslovaško in jo celo javno obsodil. Romunija pod Ceaușescujem je bila med drugim prva država vzhodnega bloka, ki je začela sklepati sporazume z Evropsko gospodarsko skupnostjo (in edina poleg Jugoslavije, ki je to storila pred padcem železne zavese) in ena od samo treh komunističnih držav, ki so nastopile na poletnih olimpijskih igrah 1984 v ZDA. Ceaușescu je prijateljeval s Kim Il-sungom in »neuvrščenimi« državami v tretjem svetu, predvsem v Afriki, med vsemi evropskimi socialističnimi državami je imel najboljše odnose s tedanjo (Titovo) Jugoslavijo (uveljavili so se vsakoletni obiski na najvišji državni ravni, ki jih je prekinil šele Janez Drnovšek), diplomatske stike pa je imel, kot popolna izjema med komunističnimi državami, celo z Izraelom.