Malgrat que Tasmània ha estat isolada del continent australià durant uns 10.000 anys, les illes de l'estret de Bass entremig han permès a diverses espècies travessar d'una banda a l'altra. Amb prop de 5.400 km de costa i 350 illes que l'enrevolten, Tasmània ofereix un aviari divers tot i les seves dimensions relativament reduïdes. Les aus abunden en els aiguamolls i vies aquàtiques tasmanianes; deu d'aquests hàbitats són internacionalment importants i estan protegits sota el Conveni de Ramsar. Molts dels ocells migratoris fan ús de les badies, planes de marea i platges amb fi d'alimentar-se, incloent els amenaçats "Thinornis cucullatus" i xatrac menut que s'alimenten al llarg de la costa. Les praderes de "Gymnoschoenus sphaerocephalus" properes a la costa, al sud-oest, alberguen els terrenys de cria del periquito de ventre taronja, en perill crític. Moltes de les espècies més infreqüents habiten als boscs d'eucaliptus (esclerofil·les) i a les selves, que ocupen la major part de l'illa.