El 1912–1913 va esclatar la Primera Guerra dels Balcans quan els estats nació de Bulgària, Sèrbia, Grècia i Montenegro es van unir en una aliança contra l’Imperi Otomà. Com a resultat de la guerra, gairebé tots els territoris europeus restants de l'Imperi Otomà van ser capturats i dividits entre els aliats. Els esdeveniments posteriors també van conduir a la creació d'un estat albanès independent. Bulgària va insistir en la seva integritat territorial, dividida i compartida per les grans potències a la guerra russo-turca (1877–78) i en l'acord búlgar-serbi anterior a la guerra. Bulgària va ser provocada pels tractes entre bastidors entre els seus antics aliats, Sèrbia i Grècia, sobre l'assignació del botí al final de la Primera Guerra dels Balcans. En aquell moment, Bulgària lluitava al principal front traci. Bulgària marca el començament de la Segona Guerra dels Balcans quan els va atacar. Els serbis i els grecs van rebutjar els atacs, però quan l'exèrcit grec va envair Bulgària juntament amb una intervenció romanesa no provocada al darrere, Bulgària es va esfondrar. L'imperi otomà va aprofitar l'oportunitat per recuperar la Tràcia oriental, establint les seves noves fronteres occidentals que encara avui es mantenen com a part de la Turquia moderna.