El 1437, Alfons investí Pere de Rocafort com a cònsol català a Constantinoble tot conferint-li prerrogatives de naturalesa política que ultrapassaven les atribucions tradicionals d'un cònsol, motiu pel qual el seu nomenament fou rebutjat en bloc pels comerciants barcelonins, que elegiren el seu propi cònsol en la persona de Joan de la Via. Aquell mateix any, Joan envià l'ambaixador Manuel Coresis a la cort aragonesa per tornar a queixar-se dels corsaris catalans, plantejar la creació d'un nou consolat a Constantinoble, sol·licitar vaixells per acudir al Concili de Basilea i proposar el matrimoni d'un dels seus germans amb algun parent del rei. L'emperador no només no aconseguí cap d'aquestes coses, sinó que la nau en la qual acabà viatjant al Concili gairebé fou capturada per corsaris catalans, possiblement a iniciativa d'Alfons, que havia renyit amb el papa i que somiava de restaurar l'Imperi Llatí amb ell mateix al tron.