Вона починає відчувати тягар соціальних зобов'язань: носіння трауру за нелюбим чоловіком, обов'язки вихваляти Праве Діло, в якому для неї немає нічого святого. Переживши мрії отроцтва, які зійшли нанівець, смерть близьких, Громадянську війну 1861—1865 рр., Реконструкцію Півдня, наприкінці роману (1873 рік) Скарлетт — жінка, яка втратила друзів, любов, улюблене дитинча, батьків, підтримку в очах суспільства — не здається.