הקורפוס הקנדי השני עסק בפעולות לחימה בצפון מערב אירופה מתחילת יולי 1944 ועד רגע לפני יום הניצחון באירופה בתחילת מאי 1945. במהלך המערכה בנורמנדי, הקורפוס הוביל את ההתקדמות הבריטית-קנדית מקן לפאלז. עם סגירתו הסופית של כיתור פאלז ב-21 באוגוסט 1944, הכוחות הגרמניים הנותרים בצפון צרפת נאלצו לסגת במהירות חזרה לעבר עמדות הגנה בערי נמל לאורך החוף, ובאזורים שמדרום להולנד ובגבולות מערב גרמניה, בבלגיה ובמזרח צרפת. הארמייה הקנדית הראשונה היוותה את האגף השמאלי של צבאות בעלות הברית המתקדמים, והוטל עליה כיבוש נמלי הכיבוש הגרמני בצפון צרפת ובבלגיה. דייפ, בולון-סור-מר, קאלה, Cap-Gris-Nez ואוסטנדה נכבשו בספטמבר על ידי כוחות של הקורפוס הקנדי השני. עם זאת, ההגנות של דנקרק התגלו כחזקות ביותר, עד שהוחלט להשאיר את עיר הנמל הכבושה על ידי גרמניה במצור עד תום המלחמה האירופית. אנטוורפן נכבשה על ידי הארמייה השנייה הבריטית ב-4 בספטמבר, אך מתקני הנמל הגדולים של העיר היו חסרי תועלת לבעלות הברית כל עוד הכוחות הגרמנים המשיכו לשלוט בגדות שפך הסכלדה. כחוד החנית של הארמייה הקנדית הראשונה, הקורפוס הקנדי השני היה מעורב רבות בקרב שפך הסכלדה כדי לנקות את העמדות הגרמניות האלו. הקורפוס הקנדי השני היה מעורב בקרבות לגירוש כוחות גרמנים ממחוזות המזרח של הולנד, חזרה לגבול המערבי של גרמניה, ולאחר מכן לגרש אותם מהגדה המערבית של נהר הריין. בשלבי המלחמה האחרונים התקדם הקורפוס הקנדי השני למחוזות הצפוניים של הולנד ומעבר לגבול לגרמניה לעבר חוף הים הצפוני. ב-5 במאי 1945 לוטננט גנרל סיימונס קיבל את כניעתם ללא תנאי של אותם כוחות גרמניים שניצבו מול הקורפוס בצפון גרמניה.