Han fick ett nervöst sammanbrott under första världskriget och kom 1917 som konvalescent till Davos, där han blev kvar. Hans sena landskap är mer rofyllda, som renast fördjupade formstudier (1921–1925), vilka blev alltmer abstrakta. Kirchners konst fördömdes av nazisterna och visades på utställningen "Entartete Kunst" ("degenererad konst") 1937. Han drabbades av depression, och en tilltagande förtvivlan över den politiska och samhälleliga utvecklingen i Tyskland bidrog till att han året därpå begick självmord.