יוסף דקל, בן שיינדל ומשה קרסנר, נולד בעיירה ליטין באוקראינה. בעת לימודיו בגימנסיה בקייב הצטרף בגיל 16 למפלגת 'פועלי ציון', ולאחר המהפכה הקומוניסטית ברוסיה יצא עם קבוצת חלוצים, ובה אחיו הצעיר אפרים, במסע לארץ ישראל. ב-1 במאי 1921 הגיעה הקבוצה לנמל יפו, ביום פרוץ פרעות הדמים נגד יהודי העיר (מאורעות תרפ"א). הקבוצה הוחזרה לקושטא (איסטנבול) בטורקיה, ורק כעבור ארבעה חודשים הורשה דקל לעלות ארצה עם חלק מהקבוצה. במהלך שהותם בקושטא הוסיף דקל ליד שמותיהם של בעלי אישורי העלייה (סרטיפיקטים) את המילה "ומשפחתו", ובחסות זיוף זה אושרה כניסתם של רבים מחברי הקבוצה כ"בני משפחה". בעקבות ההתוודעוּת לתוקפנוּת הערבית בארץ רכש דקל עשרה אקדחים בקושטא וחילק אותם לחברי קבוצתו. בהגיעו לחיפה מסר את אקדחו לרוזה כהן (אִמו של יצחק רבין), שעמדה בראש 'ההגנה' בחיפה, והתגייס לשורות הארגון המחתרתי. ב-23 בפברואר 1923 נישא לעדינה לבית זמושץ מקבוצתו החלוצית. בשנתו הראשונה בארץ עבד כסַבָּל במחסני מלט בחיפה וכפועל חקלאי בפרדסי פתח-תקווה. עם נישואיהם הקימו עדינה ויוסף דקל את ביתם המשפחתי בתל אביב, שבו נולד בנם היחידי, יוחנן.