Вступив до Словацького національного повстання. Після закінчення Другої світової війни обіймав керівні посади в Комітеті СНР. Крім того, з 1936 року викладає й бере активну участь у педагогічному процесі в Словацькому університеті (тодішньому університеті Коменського). У 1946—1947 роках був деканом юридичного факультету Університету Коменського в Братиславі, а в 1949—1950 — ректором цього університету. У 1951 році з політичних причин перестав займати державні та викладацькі посади. Деякий час працював в університетській бібліотеці. З 1969 року він повернувся до викладання римського права як професор та завідувач кафедри римського права. У 1960 році йому присвоєно звання кандидата наук, а в 1969 році здобув званя доктора юридичних наук.