Aluksi Etobicoke kasvoi hitaasti – vuoden 1812 sodan alussa sen väkiluku oli vain 250 ja se oli vielä enimmäkseen metsää. Vuoteen 1850 mennessä jo puolet metsistä oli raivattu maanviljelyn käyttöön ja asukkaita oli 2 900. Samoihin aikoihin Etobicoke sai muiden kauppaloiden kanssa oikeuden valita oman valtuustonsa, joka kokoontui ensimmäiset 38 vuotta paikallisissa tavernoissa. Vuoteen 1880 mennessä Etobicoken halki oli rakennettu kolme rautatietä ja sen maa-alueesta oli jo 90 prosenttia maanviljelyn käytössä. Väkiluku oli kuitenkin edelleen vuoden 1850 tasolla.