O epidemie majoră a avut loc în Irlanda între 1816 și 1819, în timpul perioadei de foamete provocate de scăderea temperaturilor la nivel mondial cunoscută ca Anul fără vară. Aproximativ 100.000 de irlandezi au pierit. Tifosul a apărut din nou la sfârșitul anilor 1830, iar o altă mare epidemie de tifos a avut loc în timpul Marii Foamete Irlandeze ce a avut loc între 1846 și 1849. Tifosul irlandez s-a răspândit în Anglia, unde a fost numit uneori „febră irlandeză” și a fost remarcat pentru virulența sa. A ucis oameni din toate clasele sociale, deoarece păduchii erau endemici și inevitabili, dar a lovit deosebit de puternic în partea de jos sau în straturile sociale „nespălate”.