Refugierea din regiunile estice de graniță ale Republicii Poloneze a fost un fenomen datorat masacrelor polonezilor din Volînia și Galiția de Est care a durat până la sfârșitul anului 1944. Majoritatea polonezilor care au supraviețuit celui de-al Doilea Război Mondial pe teritoriul sovietic au plecat în conformitate cu acordurile de repatriere polono-sovietice. Ultimul val de migrație în masă a avut loc în perioada 1944–1946, în urma victoriei Aliaților împotriva Germaniei.