La divisió de Leclerc va ser equipada amb material americà, disposant de diversos mesos per incorporar antics membres de l'Exèrcit d'Àfrica de la França de Vichy. A l'abril de 1944, Leclerc va ser enviat Anglaterra, unint-se a les Forces Aliades que es preparaven per a la invasió del continent. Incorporada al Tercer Exèrcit americà de Patton, la 2a DB desembarcà al sector de Saint-Martin-de-Varreville a Utah Beach l'1 d'agost, participant en els combats de la bossa de Falaise a després de l'inici de l'Operació Cobra, als voltants de la ciutat d'Alençon (primera ciutat alliberada per Leclerc) i Argentan, on la 2a DB havia de servir de pont entre les tropes canadenques i les estatunidenques, amb l'objectiu de dirigir-se cap a Le Mans. Però l'impuls francès va ser aturat pels contraatacs de forces panzer, i si bé aconseguiren penetrar a Argentan, el desordre creat per la decisió dels generals Bradley i Montgomery d'aturar l'avanç. A més, aprofitant la rebel·lió dels parisencs i la indecisió del governador alemany, general von Choltitz, Eisenhower donà finalment llum verda perquè Leclerc es retirés de Normandia i avancés sobre París.