Az első világháború elején a várostól délre menekülttábort létesítettek, ahol annak 1919-es bezárásáig mintegy 50 ezer menekültet helyeztek el (főleg Galíciából). A világháborút Ausztria számára lezáró saint-germaini béke a Lainsitz mentén határozta meg az osztrák-csehszlovák hatért, így a város nyugati része, közte a vasúti csomópont Csehszlovákiához került, ahol az a České Velenice nevet kapta (Velenice a ma Großdietmannshoz tartozó Wielands falu cseh neve). 1922-re a város osztrák oldalán lévő kis állomást pályaudvarrá fejlesztették. A Német Birodalom 1938 márciusában annektálta Ausztriát, októberben pedig a müncheni egyezmény nyomán Csehországot is. České Velenicét visszacsatolták Gmündhöz és mintegy 400 főnyi kiszolgáló személyzetet irányítottak a vasúti csomópont működtetésére. A második világháború vége felé internálótábort hoztak létre, ahol 1700 zsidót helyeztek el, mintegy harmaduk itt halt meg. 1945. március 23-án a szövetségesek mintegy 5500 bombát dobtak a városra; a támadásnak 336 áldozata volt. A világháború után a régi határokat visszaállították és a város 1955-ig szovjet megszállás alá került.