Тим часом рівень популярності Блера знижувався, і нова потужна хвиля критики обрушилася на прем'єра після поразки лейбористів на виборах до місцевих органів влади в травні 2006 року. Керівна партія набрала на них всього 26% голосів. У спробі виправити ситуацію Блер вдався до масштабних урядових перестановок, постів позбулися: міністр внутрішніх справ, міністр закордонних справ, міністр оборони, міністр освіти, міністр торгівлі та транспорту. Деякі коментатори стверджували, що Стро позбувся поста у зв'язку з побажаннями американського керівництва, яке було незадоволено висловлюваннями Стро про неприпустимість застосування військової сили проти Ірану. Джек Стро був першим міністром закордонних справ Великої Британії, який відвідав Іран після ісламської революції 1979 року. Американським неоконсерваторам також не сподобалися тісні зв'язки Стро з мусульманською громадою, дуже численної у його виборчому окрузі. Деякі спостерігачі згадували невдоволення британського уряду через активні контакти Стро з держсекретарем США Кондолізою Райс. Спільні поїздка штатом Алабама та відвідини Кондолізою Райс Блекберна нібито створило для британської влади серйозні організаційні труднощі. Сам Стро в приватних розмовах подібні причини свого нового призначення заперечував, а стверджував, що сам раніше просив Тоні Блера зробити його лідером Палати громад, але зазначав, що перестановка відбулася раніше, ніж він розраховував.