Sota el govern dels otomans, els àrabs de Palestina es consideraven a si mateixos principalment com a súbdits otomans. Però en la dècada de 1830, Palestina va ser ocupada pel vassall egipci dels otomans, Mehmet Alí i el seu fill Ibrahim Paixà. La revolta àrab palestina de 1834 va sorgir de la resistència popular a la forta demanda de reclutes, ja que els camperols eren conscients que la conscripció equivalia més o menys a una condemna a mort. A partir de maig de 1834, els rebels van prendre moltes ciutats, entre elles Jerusalem, Hebron, i Nablus. En resposta, Ibrahim Paixà va enviar el seu exèrcit que va acabar per vèncer als últims rebels el 4 d'agost a Hebron.