L'anglès Richard Pococke va entrar a la tomba el 1737, igual que alguns membres de l'Expedició Napoleònica el 1799. Henry Salt, el col·leccionista i cònsol britànic, va buidar part de la runa i sorra de la tomba per primera vegada en temps moderns cap al 1817, posteriorment, Champollion, en la seva visita a Egipte després de desxifrar la base dels jeroglífics, el 1829, va repetir la feina feta per Salt. Entre el 1844 i el 1845 Lepsius va poder arribar al fons de la tomba i fer-ne un croquis precís arrossegant-se per entre els forats de la runa que encar l'omplia, també va saber endevinar l'existència de dues sales que encara romanien soterrades l'any 2000.