La lluita successòria que va esclatar al comtat de Trípoli a la mort de Bohemond VII fou aprofitada per Qalàwun per assetjar i conquerir la ciutat el 27 d'abril de 1289 amb el suport venecià i pisà, oposats a la influència genovesa. Després de la caiguda de Trípoli el 1289, Enric II de Xipre va signar una nova treva de deu anys amb Qalàwun El 1290 ciutadans d'Acre van atacar a uns mercaders musulmans i Qalàwun va demanar una explicació i el càstig dels culpables; la resposta fou dubitativa, ja que les autoritats del regne estaven dividides entre els partidaris de mantenir la treva pactada per 10 anys i els partidaris de la guerra; no obtenint satisfacció, Qalàwun va donar per acabada la treva i es va disposar a assetjar la ciutat, però abans d'iniciar les operacions va morir al Caire el dissabte 11 de novembre de 1290. El va succeir el seu fill Al-Àixraf Khalil, que va conquerir Acre el 1291. La dinastia de Qalàwun va durar del 1279 al 1382 (excepte tres sultans entremig) i fou el creador del regiment dels mamelucs burgites (Burdjiyya) format per esclaus circassians d'on va sortir la segona dinastia de mamelucs egipcis el 1382.