La Societat i les seves accions van sofrir al llarg dels seus vint-i-quatre anys d'existència els alts i baixos de la política espanyola de la segona meitat del (regnat d'Isabel II, Sexenni Democràtic, restauració borbònica), amb tensions intenses entre la visió de cadascuna de les formacions polítiques (d'una banda els progressistes isabelins, demòcrates, demòcrates radicals, liberals de la Restauració, republicans radicals, possibilistes d'Emilio Castelar i de l'altre els moderats isabelins, carlistes i els conservadors canovistes que s'unia a una diferent percepció intel·lectual i ètica de l'esclavitud. A més, les posicions de les diferents formacions, i entre els propis integrants dels partits, van variar amb el temps i les persones. Així, els que en uns inicis van recolzar un abolicionisme parcial i condicional, es van situar en contra del abolicionisme total o complet, mentre que des de posicions radicalment oposades a l' abolicionisme, es va tractar de contemporaritzar amb una política de diferents fases en el procés. Tot això, unit a l'especial situació de Cuba i Puerto Rico, singularment la primera pel condicionant de les guerres en l'últim terç del segle XIX, van donar a la Societat i les seves diferents iniciatives característiques particulars.