En el Mèxic colonitzat, la llegenda de La Llorona va ser identificada amb la història de Malinche, personatge clau durant la Conquesta de Mèxic. Per als colons, La Llorona era el fantasma de la Malinche que tornava penedida per plorar la seva desgràcia i la seva traïció al seu poble indígena. Aquesta visió negativa de la història de la Malinche i la seva relació amb Hernán Cortés és part de la llegenda negra d'aquests personatges. D'aquí semblen venir moltes de les versions que assenyalen a La Llorona com la protagonista d'una tràgica història d'amor i traïció entre la dona indígena (o mestissa o criolla) i la seva amant espanyol, que finalment la porta a l'infanticidi com a manifestació del desig de castigar l'home, en unes versions, o de el pare de la dona, en altres, utilitzant les criatures com l'instrument de la venjança. No obstant això, encara que existeixen versions tant populars com literàries que associen la llegenda de La Llorona amb la Malinche, per a alguns investigadors, els dos personatges són oposats absoluts, a causa primerament a la realitat històrica (Malinche no va matar als seus fills), i també al seu simbolisme, ja que el seu estatus d'esclava sexual d'Hernán Cortés va crear la base del domini colonial al crear llaços entre indígenes i espanyols. La llegenda de La Llorona més aviat destrueix aquesta base al matar els seus fills mestissos.