В обох випадках, як у вересневому путчі в Кюстріні, так і в листопадовому заколоті в Мюнхені, старий вояка зберігав вірність демократичному уряду країни, не через щиру відданість Веймарській республіці та котрімсь демократичним цінностям. Він чітко усвідомлював справжню мету як нацистів, так і Чорного рейхсверу, і будучи щирим патріотом Німеччини, знав, що в разі їхньої перемоги та розірвання мирних домовленостей, на його Батьківщину чекатиме швидкий розгром слабких збройних сил та жорстока окупація союзними військами. Яскравим прикладом для нього була ситуація навколо Рурського конфлікту. Як ніхто інший він знав справжній стан справ зі спроможностями Німеччини чинити опір і наполягав на тому, що головне — це виграти час.