III. Edward angol király és VI. Fülöp francia király között 1347-ben hétéves béke köttetett. Sajnos Franciaország számára ez nem jelentett megnyugvást, részben a crécy csata elvesztése miatti általános apátia miatt, részben azért, mert 1349-ben felütötte fejét a pestis, melynek rengetegen áldozatul estek. Köztük Sánta Johanna, a gonosz királyné is. Fülöp alig egy hónappal a halála után elvette feleségül János fia menyasszonyát, Navarrai Blankát. A fiú ezt sosem bocsátotta meg apjának, bár ő titokban a férfiakhoz vonzódott, s egy örökségéből kitúrt herceg, Spanyol Károly lett a szeretője s tanácsosa. VI. Fülöp alig fél év házasság után meghalt, s utána fia II. János néven követte a trónon. A nép valamiért "Jó Jánosnak" nevezte, holott cseppet sem illett rá ez a név. Mindeközben új cselszövő bukkant fel a színen: Navarrai Károly (az előző kötetekből ismert Civakodó Lajos fattyúnak nyilvánított lányának, Johannának fia, akit csak Rossz Károlynak neveztek). János, hogy megbékítse Károlyt, neki adományozza Navarrát, s fontos házassági szerződést is kötnek ezen célból. Rossz Károlyt azonban rendkívüli módon dühítette, hogy János király egyre jobban kedvez Spanyol Károlynak, az ő rovására. Ezért összeesküvést szőtt ellene, és hűséges embereivel a Leigle melletti, a Röfögő Kocához címzett fogadóban meggyilkolták a spanyolt.