1809. április 17.-én választották meg Zala vármegye felkelő lovasságának főhadnagyává. Részt vett a győri csatában is János főherceg ezredének tagjaként, ahol egy sortűz során Deák Antal lova megsérült; ő maga pedig a meglőtt ló alá esett, és könnyű lábsérülést szenvedett. Kapitányi rangban fejezte be részvételét az insurrectióban. Mint megyéjének tekintélyes, előkelő földbirtokosa, először Zalát szolgálta a kapornaki járás alszolgabírájáként, tisztség, amelyet 1809. október 1-e és 1817. április 16-a között töltött be. Ezután, ugyanennek a járásnak a főszolgabírája lett 1817. április 15-e és 1821. június 1-je között. Ugyanezen az 1817-ei megyei közgyűlésen Deák Antal a táblabírói esküt is letette; a táblabírói rang a megye elismerését jelentette számára. 1821. május 31.-én „"beteges állapotának környűállásai miatt eddig viselt főbírói hivataláról lemondott"." Hiábavaló volt a főispáni helyettes, gróf várkonyi Amadé Antal felszólítása, hogy „"őtet dicséretesen viselt főbírói hivatalában továbbá is megtartani kívánnák.""