Учасник Першої світової війни. Після демобілізації армії залишений в рейхсвері, служив в кавалерії, отримав підготовку офіцера Генштабу. З 1 квітня 1934 року служив в штабі командування танкових військ. З 1 жовтня 1936 року — командир роти 4-го розвідувального батальйону. З 1 лютого 1939 року — 1-й офіцер Генштабу в штабі 1-ї танкової дивізії, з 1 квітня 1939 року — при штабі командування 6-ї групи сухопутних військ. При мобілізації 26 серпня 1939 року призначений 1-м офіцером Генштабу в штаб 253-ї піхотної дивізії. Після закінчення Польської кампанії 25 жовтня 1939 року переведений на аналогічну посаду в штаб 2-го армійського корпусу. Учасник Французької кампанії. З 12 вересня 1940 року — начальник штабу 15-го моторизованого корпусу, з 15 лютого 1941 року — 3-ї танкової групи. Учасник Німецько-радянської війни. З 1 лютого 1942 року — командир 11-го танкового полку. Учасник Сталінградської битви, включаючи спроби деблокувати 6-ту армію. З 7 лютого 1943 року — командир 6-ї танкової дивізії. Під час боїв на Курській дузі 14 липня 1943 року був важко поранений снайпером в район Бєлгорода: куля влучила в голову, осколок каски проник в мозок. Помер у шпиталі, похований на німецькому військовому цвинтарі в саду Тараса Шевченка. Могила не збереглась, оскільки радянська влада знищила цвинтар.