Після Ништадтського миру 1721 року шведське вище командування усвідомило потребу в швидкохідному і маневреному морському з'єднані, здатного діяти в прибережних водах. Першою була створена ескадра з базуванням у Стокгольмі. Однак Російсько-шведська війна (1741-1743) довела, що це з'єднання не мало достатньої чисельності для протистояння з Росією. Було заплановано створення офіційного армійського флоту; зразками для кораблів послужили середземноморські галери і шебеки. Це були швидкохідні небезпечні кораблі, використовувані берберськими піратами біля узбережжя Північної Африки. Шведські галери були дещо модернізовані і зменшені в розмірах.