Han blev født den 15. juni 1692 som søn af gehejmeråd Vincents Lerche. Han blev altså voksen, da Danmark indvikledes i den Store Nordiske Krig, og det var derfor naturligt, at han valgte soldaterstanden. Som søn af en rig og ved hoffet velset slægt gjorde han hurtig karriere. I Slaget ved Gadebusch (20. december 1712) var han generaladjudant hos hærens øverstbefalende, general Jobst von Scholten, og blev derefter kaptajn i Fodgarden, men 1716 skiftede han våben og blev forsat til Holstenske Rytterregiment som oberstløjtnant. Straks efter fredsslutningen 1720 tog han afsked som oberst for at uddanne sig videre i fremmede hære og skal bl.a. have tjent på Sicilien. I den danske hær kom han dog ikke mere til at beklæde nogen aktiv stilling, men tog siden i en lang årrække del i dens styrelse. 1731 blev han nemlig titulær generalmajor og deputeret i Landetatens Generalkommissariat, og efter 1739 at være forfremmet til generalløjtnant udnævntes han kort efter Frederik 5.s tronbestigelse 1746 til general til hest og overkrigssekretær. 1753 tog han afsked af helbredshensyn.