Hemmeligholdelse var kritisk for de sovjetiske forberedelser for Operation Uranus (indeslutningen af de tyske styrker) i slaget om Stalingrad. Historikeren Paul Adair mener at det vellykkede sovjetiske modangreb i Stalingrad i 1942 var det første bevis på Stavkaens nyfundne interesse for omfattende brug af vildledningsteknikker. Et bevis på maskirovkaens success kom fra General Zeitzler, chefen for den tyske generalstab, som i november mente at "russerne ikke havde nævneværdige reserver eller var i stand til at iværksætte større angreb." Dette var to måneder før den tyske 6. Armé kapitulerede.. De mange ineffektive sovjetiske angreb nord for Stalingrad støttede dette syn og var med til at få Hitler overbevist om at disse oplysninger var korrekte og Sovjetunionen ikke var i stand til at udføre den enorme knibtangsmanøvre. Russerne gjorde meget ud af hemmeligholdelsen og reducerede deres radiokommunikation. Tyskerne opdagede derfor ikke opstillingen af fem nye kampvognsarméer. Sovjetiske troppebevægelser blev kun foretaget omm natten og styrkerne lå sløret og stille i om dagen på de åbne stepper.