1704 deltog han med korpset i felttoget ved Rhinen og Donau og herunder i det blodige slag ved Höchstädt 13. august; kort efter blev han premier-oberstløjtnant. Under felttoget i Flandern 1705 var Rømeling så uheldig ved fæstningen Diests overgivelse i oktober med sin bataljon at falde i fransk krigsfangenskab, hvorfra de dog blev udløst i januar det følgende år. Under felttoget 1706 forblev han i garnison i Gelderland og senere ved Haas, og efter det lidet mærkelige felttog 1707 forlagdes Rømeling bataljon i kvarter i Hulst (vest for Antwerpen); 1708 deltog bataljonen i Prins Eugens belejring og indtagelse af Lilles kastel og tilhørte den påfølgende vinter Lilles garnison. 1709, hvilket år Rømeling fik obersts karakter, deltog han i slaget ved Malplaquet. Efter at Rømeling 1710 var blevet chef for 2. bataljon af Regimentet Prins Carl, deltog han i den da igangværende besværlige belejring af Aire-sur-la-Lys, der erobredes i november.