A csata estére véget ért, és nem is annyira a veszteség (500 halott és sebesült, 400 fogoly), sokkal inkább a csapatok tartásának megrendülése volt katasztrofális. Egészen más volt ez a visszavonulás, mint február végén Kápolnától a Tiszáig, ahol az üldöző lovasságot bevárták a honvédek és visszavágtak. Itt, ha az üldöző lovasság lecsapott a hátráló oszlopokra, a többség fejvesztve menekült. Csak annak a néhány alakulatnak köszönhették menekülésüket, amelyek helytálltak, s legalább lassították az üldözés iramát, Bébánál, Óbesenyőnél és Csatádnál.