Vůz vyrobila společnost Františka Ringhoffera na Smíchově v roce 1900. Téhož roku jej prezentovala na Světové výstavě v Paříži. Po jejím skončení tramvaj roku 1901 věnovala pražské obci pro potřeby pražského primátora. Již od téhož roku však vůz mohly k příležitostným jízdám využívat i jiné veřejné instituce. Musely však s majitelem vozu uzavřít předběžnou objednávku a uhradit poplatek ve výši 30 korun. Přesto měli členové správní rady Elektrických podniků dojem, že vůz není dostatečně využíván. Od 10. dubna 1904 proto začal jezdit na pravidelné lince mezi Národním divadlem a Královskou oborou (Stromovkou). V provozu byl každý den za příznivého počasí od 14 do 20 hodin. Dospělí platili 32 haléřů, děti do deseti let věku 18 haléřů. Posléze se od roku 1912 občasně využíval k okružním jízdám Prahou. V období mezi první a druhou světovou válkou jezdil při slavnostním zahajování provozu na nově otvíraných tramvajových tratích. Současně si jej mohli zájemci pronajmout ke zvláštním jízdám, neboť dosavadní pravidelné vyhlídkové jízdy tramvajemi během roku 1927 skončily.