Po první ruské revoluci 1905 požadují Estonci svobodu tisku a shromažďování, všeobecné volební právo a národní autonomii. Z požadavků sice není splněn žádný, ale už sama jejich formulace připravuje půdu budoucímu osamostatnění. Po Únorové revoluci 1917 je konečně území obývané Estonci spojeno v jednu administrativní jednotku, autonomní estonskou gubernii. Po Říjnové revoluci a následném ústupu ruských jednotek před německou invazí vyhlašuje estonský zemský sněm 24. února 1918 samostatnou Estonskou republiku.