Брав участь 1601—1602 років у виправі на Ліфляндію (керував 100-кінною ротою в королівському полку Стефана Потоцького). У 1607—1609 роках був одним з активних учасників війни з московитами. На початку 1606 року став сєрадзьким воєводою. Під час рокошу Зебжидовського став на сторону короля, хотів єдності (компромісу) шляхти. 16 липня 1606 року ледве залишився живим під час сутички. Був ревним католиком, мав тісні зв'язки з єзуїтами. Під час відновлення рокошу активно протидіяв у Великопольщі рокошанам. Брав участь у Гузувській кампанії, привів з собою 200 гусарів, 100 козаків, 100 піхотинців. Під час битви під Гузувим мав відповідати за особисту безпеку короля. На початку 1608 року брав участь у переговорах між сторонами конфлікту. За це король віддав йому староство Бжезьніцьке, надав річну пенсію 6000 золотих. З 1603 року був подільським воєводою.