Макрохристиянський цивілізаційний світ – макроцивілізаційна структура, що охоплює народи і нації, чиє духовне коріння, а відтак ментально-ціннісно-мотиваційна основа буття, має християнське підґрунтя і, переважно через нього, є укоріненим в антично-давньохристиянську ідейно-культурну спадщину. Користуючись цим поняттям, необхідно враховувати, що впродовж останніх 2–3 століть (символічними віхами тут є Французька революція кінця 18 століття і Російська революція 1917–1918) певна, подекуди дуже значна, кількість представників традиційно християнських народів позбулася християнської ідентичності, тоді як на теренах багатьох країн, де здавна пануючим було християнство, з'явилася значна кількість представників інших конфесійно-цивілізаційних народів (турки, араби, китайці, індуси та ін. в Західній і Центральній Європі та США). Проте це не заперечує наявності М.ц.с., який почав формуватися майже 2 тис. років тому і репрезентується окремими цивілізаціями зі спільним антично-християнським корінням.