1843-tól ezredesi rangban a galíciai 3. sz. „Károly főherceg” dzsidásezred "(K.u.k. Galizisches Ulanen-Regiment „Erzherzog Carl” Nr. 3)" parancsnokává nevezték ki. 1848 nyarán részt vett az észak-itáliai forradalmak elleni harcokban, ezért augusztusban vezérőrnaggyá léptették elő. Ugyanezen év őszén áthelyezték a Windisch-Grätz vezetése alatt álló prágai főhadparancsnokság állományába. Dandárparancsnokként részt vett Bécs elfoglalásában, majd a téli hadjáratban dandárával Ladislaus von Wrbna altábornagy II. hadtestébe osztották be. Egysége ott volt a Görgey vezérőrnagy hadtestét üldöző császári csapatok között és kitüntette magát a felvidéki bányavárosok körül folyó 1849. januári harcokban.