З часом у лаврі з'явилася друкарня, де друкували богослужбові, аскетичні та повчальні книги румунською, російською і грецькою мовами. Перші книги були надруковані 1806-го. Саме ж видавництво в монастирі існує з 1808-го. 1812 року східна Молдова (Бессарабія) увійшла до складу Російської імперії. У свою чергу російська влада, зацікавлена в зміцненні православ'я, повернула обителям маєтки, що раніше належали їм. Таким чином, лавра, яка мала у Бессарабії декілька десятків сіл, налагодила зв'язок з місцевими жителями та поліпшила своє матеріальне становище. Під час нападу турок у 1821 році біля лаври відбулося обрітення чудотворної Нямецької ікони Божої Матері. Пізніше на тому місці був побудований храм в ім'я святого Іоанна Сочавського та лікарня, а потім і скит. Про життя монастиря у XIX столітті єпископ Арсеній (Стадницький) писав: "«У ризниці цього монастиря зберігається й одне російське Євангеліє, дуже велике, яке на вході несуть два ієродиякони. Під час угорської кампанії 1848 року головнокомандувач армією генерал-ад'ютант Олександр Лідерс відвідав Нямецький монастир. У обитель від імператора Миколи Павловича він привіз десять пар священицьких риз. А настоятелеві монастиря архімандритові Неонилу вручив орден св. Анни II-ого ступеню. Цей же імператор пожертвував монастирю гроші для спорудження лікарні»". З 1856 року, маєтками лаври у Бесcарабії керував особливий уповноважений — ієромонах Феофан (Кристя) (1812—1884 роки).