Військову службу Олександр Григорович розпочав, як і його брати, за власним бажанням в артилерійській бригаді лейб-гвардії. Брав участь у відступаючих наполеонівських військ наприкінці російської компанії 1812 року, а згодом — у Війні шостої коаліції. Зокрема, брав участь у боях у серпні 1813 року під Дрезденом і Кульмом, у жовтні 1813 року — під Ляйпциґом, на території Франції та під час взяття Парижа 1814 року. За відзнаку в боях неодноразово нагороджувався. Зокрема орденом Святої Анни 4-го ступеню — "«За хоробрість»" й Імператорським орденом Святого Рівноапостольного князя Володимира 4-го ступеню з бантом.