На Гродненському Сейму 12 січня 1793 заради збільшення кількості сенаторів від Великого князівства Литовського номінували каштеляна мозирського шляхом підвищення до каштеляна місцевого повітового предводителя, яким на той момент був князь Мацей Казимир Аскерка. Він отримав привілей 26 жовтня 1793, але вже в грудні того ж року нова адміністративно-територіальна реформа Речі Посполитої скасувала мозирську каштелянію. У результаті, каштелян мозирський зберіг свій титул, але вже не мав сенаторських повноважень.