Під час Війни за Незалежність, грецькі повстанці прийняли низку ліберальних та прогресивних конституцій, а також обирали військові тимчасові уряди. Зі встановленням монархії у 1832 році та з початком правління баварського принца Оттона, усі ліберальні інститути були ліквідовані. Протягом наступних десяти років, Оттон та його регенти сконцентрували всю повноту влади у своїх руках, що викликало могутню хвилю невдоволення народу, який щойно звільнився від османського ярма. Існуючий режим греки називали «Баварократією», на кшталт попередніх «Франкократії» та «Туркократії». Найбільш непопулярнішим рішенням Оттона було розширення сфери вжитку німецької мови у державному управлінні.