Az alapító tagországok számára hamarosan világossá vált, hogy nincs racionális érv amellett, hogy Dél-Afrika ne egy csak fehérekből vagy egy csak feketékből álló csapatot küldjön a hamarosan megrendezésre kerülő, első afrikai nemzetek kupájára, ezért diszkvalifikálták a tornáról, majd a CAF második, 1958-as konferenciájáról formálisan kitagadták őket. A dél-afrikai felfogással szembeni szankciók a következő években csak tovább gyűrűződtek. Még ezen évben a "FASA" felvételt nyert a FIFA tagországai közé, azonban az 1960 augusztusában elfogadott szabálymódosítás egy évnyi határidővel ultimátumot adott a diszkriminatív felfogásnak. Dél-Afrika válaszút elé érkezett, azonban változás nem történt. 1961. szeptember 26-án, a FIFA éves konferenciáján Dél-Afrikát formálisan kizárta tagjai közül. Néhány nappal később az Angol labdarúgó-szövetség elnökét és Dél-Afrika FIFA-taggá válásának nagykövetét, Sir Stanley Rous-t választották meg a Nemzetközi Labdarúgó-szövetség új elnökének. Rous határozott álláspontja az volt, hogy a sportot - akárcsak a FIFA-t - nem befolyásolhatja semmilyen politikai nézet és továbbra is felszólalt a Dél-Afrika védelmében, így az eltiltás 1963 januárjára, dél-afrikai látogatásának időpontja utánra tolódott. Rous az országban tett körútja során arra a megállapításra jutott, hogyha az eltiltást nem helyezik újfent egy későbbi időpontra, úgy az az ország labdarúgására olyan negatív hatással lehet, amely már visszafordíthatatlanná válna. Ennek ellenére az 1964. októberi, tokiói FIFA-kongresszuson, ahol már sokkal több afrikai és ázsiai labdarúgó-szövetség képviseltette magát, Dél-Afrika eltiltását véglegesítették.