Během turecké nadvlády se zvýšil význam města, neboť se stalo sídlem tureckého správce, a postavila se zde také významná mešita Yeni-Cami (Nová mešita). V 17. století se město pokoušeli dobýt Benátčané. Z Livadie se stalo centrum kultury, jakož i řecké tak turecké a také se z ní stalo největší město Boiótie. Město prosperovalo a hrálo důležitou obchodní roli, protože se nacházelo na cestě která spojovala Makedonii s Peloponésem. Z Livada pocházelo několik významných Řeků, jakož i Lambros Katsonis, který sloužil v ruském námořnictvu. Během Řecké válka za nezávislost v 19. století mělo město asi 10 000 obyvatel, většinou Řeků, ale i byla zde i turecká menšina. Obyvatelé se věnovali zemědělství a obchodu. Město hrálo významnou roli během revoluce, bylo zde sídlo řecké organizace na osvobození Řeků-Filiki Eteria. Působil zde slavný revolucionář Athanasios Diakos, který nakonec vyhnal Turky a město osvobodil. Turkům se sice podařilo města znovu zmocnit, ale ne nadlouho, Livadia připadla novému řeckému státu a stala se jedním z nejvýznamnějších míst. Z tohoto období pochází i známá řecká lidová píseň "Saranda palikaria apo tin Levadia (40 chlapců z Levada)", která zpívá o odchodu 40 bojovníků za nezávislost z Livadi do města Tripolitsa na Peloponésu.