V srpnu a září 1972 se v německém Mnichově konaly letní olympijské hry, během nichž zadrželo, při událostech známých jako Mnichovský masakr, osm příslušníků palestinské teroristické organizace Černé září v olympijské vesnici jedenáct izraelských olympioniků, z nichž dva byli na místě zavražděni. Zbylé sportovce drželi teroristé jako rukojmí a za jejich vydání požadovali propuštění 234 palestinských Arabů zadržovaných v izraelských věznicích. V duchu zásady nevyjednávání s teroristy tento požadavek premiérka Meirová odmítla a prohlásila: „Kdybychom ustoupili, pak by si nikdy nikde na světě nemohl být žádný izraelský občan jist svým životem.“ Izrael zároveň mobilizoval svou protiteroristickou jednotku Sajeret Matkal, které však německá vláda neumožnila vstup na německé území. Němečtí vyjednavači únoscům nabídli odlet společně s rukojmími do některé z arabských zemí; plánem ovšem bylo provést na letišti záchrannou operaci. Teroristé společně s Izraelci odletěli na letiště dvěma vrtulníky, avšak nekvalitně připravená a provedená německá operace selhala a všech zbylých devět Izraelců bylo Palestinci zavražděno. Většinu teroristů zneškodnily německé jednotky a dva se jim podařilo zatknout. Ti však byli později vládou německého spolkového kancléře Willy Brandta propuštění výměnou za unesené letadlo německé letecké společnosti Lufthansa.