Други мандат је обележило увођење социјалне помоћи (, -{RMI}-) која је гарантовала минимални приход онима који немају никакве друге изворе прихода; поновно успостављање солидарног пореза на богатство, који је укинула Ширакова влада; увођење генерализованог социјалног пореза; продужење породиљског одсуства до трећег рођендана детета; реформа Заједничке пољопривредне политике; Гајсоов закон из 1990. о говору мржње и порицању Холокауста; Мермазов закон из 1989;, увођење додатка за приватну негу деце; доношење Закона о урбаној оријентацији из 1991; Арпаланжовог закона о финансирању политичких странака; реформа кривичног законика; Матињонови споразуми о Новој Каледонији; Евинов закон о пушењу на јавним местима; померање старосне границе за дечије додатке на 18 година 1990; и увођење Закона о образовању из 1989, који је поред других мера обавезивао локалне власти да се старају о образовању све деце са инвалидитетом. Започето је више великих архитектонских пројеката, који су постали познати као „Велики пројекти Франсоа Митерана“, међу којима су Пирамида у Лувру, Тунел испод Ламанша, Капија Дефанса, Опера Бастиља, Министарство финансија у Берсију, и Народна библиотека Француске. 16. фебруара 1993, председник Митеран је у Фрежису отворио меморијал Рата у Индокини.