Венеција је имала дугу историју трговинске сарадње са Критом. Царске хрисовуље ослобађале су Млечане пореза, од 1147. године. Њих је потврдио Алексије III Анђео 1198. године. Ситуација се мења избијањем Четвртог крсташког рата на иницијативу млетачког дужда Енрика Дандола. Млечани заузимају Јонска острва и Кикладе, као и Крит. Тиме спречавају своје давнашње непријатеље, Ђеновљане, да заузму острво од Бонифација Монфератског које је, наводно, Алексије IV Анђео обећао острво. Како Бонифације од Крита није имао велике користи, продао га је Млечанима за 10.000 сребрних марака, годишњу надокнаду од 10.000 перпера и млетачку подршку у заузимању Солунске краљевине. Млечани се искрцавају на острву Спиналонга. Ђеновљани су имали тада колонију на Криту. Под комадном грофа Малте, Хенрија, они су постали господари источних и централних делова Крита, уживајући подршку локалног становништва. Млечани заузимају острво у периоду од 1209. до 1217. године. Тек је 11. маја 1217. године потписан споразум којим се Ђенова одрекла свих поседа на Криту.