Клинтонова спољна политика је била оријентисана на очување монопола САД као једине светске суперсиле, при чему су оружане снаге биле од мањег значаја. Тако од 1993. траје кресање издатака за одбрану и смањење оружаних снага, чиме је америчка влада настојала уштедети средства за привредни и друштвени развој. Темељ америчке војне стратегије су кратки и једноставни, тзв. хуманитарни ратови који су се водили под мотивом спашавања разних етничких група од глади и геноцида, а где је темељ деловања било Америчко ратно ваздухопловство и копнене снаге америчких савезника на терену. Тај је концепт, уведен након фијаска у Сомалији 1993. години, с успехом употребљен у Босна и Херцеговини 1995. и на Косову 1999. године, те у почетним фазама рата у Авганистану 2001.