После напада на Пљевља, 1. децембра 1941. године, и пораза партизана, дошло је до осипања Црногорског НОП одреда за операције у Санџаку, па је одлуком Врховног штаба формиран нови Црногорско-санџачки партизански одред. За његовог команданта одређен је Миле Перуничић, а за његовог заменика Велимир Јакић. Све до фебруара 1942. године, када је овај Одред расформиран, Велимир се налазио са осталим члановима Штаба одреда на Коврену. Крајем јануара формиран је Први пљеваљски партизански ударни батаљон „Први децембар”, а Велимир је преузео команду над њим, иако никада није био званично одређен. Овај батаљон је у садејству са Дробњачком четом ослободио Чајниче. Одмах по заузећу места, Велимир је формирао Команду места и био њен први командант. Убрзо потом формиран је и Народноослободилачки одбор и месна партизанска чета. Приликом заузимања Чајнича заробљени су бројни четнички рањеници, који су, по Велимировом наређењу пренесени у болницу. После овога, многе четничке групе из околине Чајнича, су приликом предавања захтевале да буду лично предате Велимиру.