Крајем новембра 1941. године, Прва непријатељска офанзива, коју су Немци покренули с циљем гушења устанка у Србији, улазила је завршну фазу. Како би избегла уништење, главнина партизанских снага, са Врховним штабом, се морала повући у Санџак, односно прећи реку Увац, чији је ток пратила демаркациона линија између немачке и италијанске окупационе зоне. Неколико дана пред пад Ужичке републике, Петар је од стране руководства Ужичког партизанског одреда био упућен у своје село Речице, како би тамо обезбедио прихват и усмеравао даље кретање партизанских јединица и заосталих бораца, које су се повлачили из правца Пожеге.