Градњу је почела фирма из Бона, Kraftwerk-Union A.G, дио фирме Сименс, која је по уговору требало да гради два нуклеарна реактора. Уговор који вриједи између четири и шест милијарди долара је потписан 1975. године када је и почела градња. Крафтверк унија се у потпуности повукла из пројекта у јулу 1979. године, са 50% завршеним првим, и 85% завршеним другим реактором. Компанија је примила 2,5 милијарди долара од укупног уговора. До раскида је дошло послије исламске револуције. Иран је накнадно тражио да Сименс заврши градњу, али су они одбили. Убрзо након тога Ирак је напао Иран и нуклеарни програм је заустављен до краја рата. Реактори су оштећени у више ваздушних напада у периоду од фебруара 1985. го 1988. Уговор о завршетку је потписан између иранског и руског министарства за атомску енергију 1995. са руским Атомстројекспортом који је именован за главног извођача радова. Рад је одложен за пар година због техничких и финансијских изазова као и због политичког притиска са Запада. Испорука нуклеарног горива је почела 2007. године. Свечано отварање је одржано 21. августа 2010. године.