בשנת ה'תרצ"ב (1932) חתם על חוזה עם הרב אברהם יצחק הכהן קוק, הרב איסר זלמן מלצר והנדבן ישראל רוקח, שיהודה ילמד במשך מספר שנים על נושא המשכן והמקדש כ-8 שעות בכל יום, ויכין דגמים של המשכן, ולאחר מכן של שלושת בתי המקדש. יהודה קיים את ההסכם, ולמד במשך שש שנים על המשכן והמקדש. בין השאר למד בישיבתו של הרב מרדכי לייב רובין בשכונת ימין משה, בישיבת מאה שערים ואצל הרב שלמה אליעזר אלפנדרי, ואף נסע למקומות מרוחקים כמו ספריית הוותיקן כדי לחקור ולחפש מידע אודות בתי המקדש. בשנת 1934 הציג יהודה דגם של המשכן ביריד המזרח בתל אביב עם אישורם של הרב קוק והרב מלצר, אשר הצליח מאוד, וסוקר בהרחבה בעיתונים בארץ ישראל. בין השאר ביקרו בתערוכה מאיר דיזנגוף וחיים נחמן ביאליק, אשר אף כתב על הדגם בעיתון הארץ. בשנת 1939 נסע לארצות הברית להציג את דגם מקדש שלמה בתערוכה העולמית של ניו יורק, שם הוצג בביתן הארץ-ישראלי ותואר בהרחבה בעיתונים בארץ ישראל ובארצות הברית. בין השאר, ביקרו בתערוכה אלברט איינשטיין, הרב יצחק הרצוג, הרב יחיאל מיכל טוקצינסקי, הרב שמחה אסף, הרב מאיר בר-אילן, הרב שאול ליברמן, הרב שמואל יצחק הילמן, יהודה אבן שמואל, נלסון גליק ויצחק בן צבי, אשר כתבו לאחר מכן מכתבים ליהודה אודות הדגם. בעקבות פרוץ מלחמת העולם השנייה, התערוכה הופסקה באמצע, ויהודה חזר בחפזה ארצה בלי הדגם. הדגם הוצג מספר שנים בישיבה בניו יורק, ולאחר מכן נעלם.