Po porážce v první světové válce a kolapsu německé monarchie v listopadu 1918 se chopili moci sociální demokraté v čele s Friedrichem Ebertem. Vznikla tzv. Rada lidových představitelů, kterou tvořili 3 zástupci umírněný sociálních demokratů (SPD) a 3 zástupci radikálů z Nezávislé sociální demokracie (USPD). Rada uzavřela příměří z Compiègne a dovedla zemi k prvním demokratickým volbám v lednu 1919. Z vítězství se radovala SPD s 163 mandáty, druhé skončilo katolické Centrum s 91 mandáty a třetí byli levicoví liberálové z Německé demokratické strany s 75 křesly.