V letech 1928 až 1931 byla loď Marat rekonstruována a reprezentovala Sovětský svaz na korunovačním námořním vyhodnocování ve Spitheadu v roce 1937. O dva roky později během zimní války, než záliv zamrzl, ostřelovala finské pobřežní dělostřelecká postavení. Krátce nato byla vylepšena její protiletadlová výzbroj. Když 22. června 1941 Německo napadlo SSSR, kotvila v Kronštadtu a v září poskytla podporu sovětským jednotkám střelbou, když se Němci přiblížili k Leningradu. Později téhož měsíce po dvou trefách pumami o hmotnosti 1 000 kilogramů (shozené dvěma letouny Ju 87 Stuka, z nichž jednu pilotoval Hans-Ulrich Rudel), které odpálily její přední muniční sklad, přišla o příď a na mělčině se potopila. O několik měsíců později byla vyzdvižena a stala se stacionární baterií, která poskytovala palebnou podporu při obležení Leningradu. V roce 1943 se vrátila ke svému původnímu jménu Petropavlovsk a po válce vznikly plány na její rekonstrukci pomocí přídě z její sesterské lodi Frunze, ale přijaty nebyly a v roce 1948 byly formálně zrušeny. V roce 1950 byl Petropavlovsk přejmenován na Volchov po nedaleké řece a sloužil jako stacionární cvičná loď, dokud nebyl v roce 1953 vyřazen a poté sešrotován.