Poté, co sultán Mehmed II. v roce 1453 dobyl Konstantinopol a ta se pod jménem "Kostantíníje" stala novým hlavním městem, byla Osmanské říše nejdříve rozdělena na rozlehlé provincie, tzv. ejálety. Ty byly řízeny pašou se třemi ohony, jehož do úřadu (stejně jako všechny vysoké úředníky říše) jmenoval velký vezír.