עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה המשיך נורי לשמש כמפקד הבריגדה. באפריל 1940 הייתה הבריגדה לחלק מהדיוויזיה המשוריינת השנייה, שעליה פיקד נורי באופן זמני למשך חודש לפני מינויו של מפקד דיוויזיה קבוע. בעקבות מינוי זה הוא מונה להיות מייג'ור גנרל בפועל והיה למפקח של חיל השריון המלכותי. ארבעה חודשים לאחר מכן הוא מונה להיות מפקד הדיוויזיה המשוריינת הראשונה וביוני 1941 הוא קודם לדרגה קבועה של מייג'ור גנרל. בנובמבר אותה שנה נשלחה הדיוויזיה למצרים, שם מונה נורי לדרגת לוטננט גנרל בפועל, כדי שיוכל לפקד על הקורפוס ה-30 במקומו של ויויאן פופ שנספה בתאונת מטוס זמן קצר לפני הגעתו של נורי למצרים. נורי פיקד על הקורפוס ה-30 במהלך מבצע צלבן במידה מסוימת של הצלחה, אך הטנקים שלו נחלו תבוסה כבדה בקרב גזאלה ביוני 1942. הוא ספג ביקורת על הגישה ה"פרשית" שלו ללוחמת שריון וגנרל קלוד אוקינלק, מפקד הארמייה השמינית, החליפו ביולי. הוא שב לבריטניה כדי להתמנות למפקד חיל השריון המלכותי ובמסגרת תפקידו זה הוא ייעץ לגנרל ברנרד פגט, מפקד כוחות העורף, בנושאי שריון. הוא המשיך לשמש כיועצו של פגט כאשר זה האחרון היה למפקד קבוצת הארמיות ה-21 הבריטית-קנדית, כאשר זו הוקמה ביולי 1943, אך כאשר קיבל ברנרד לו מונטגומרי את הפיקוד על קבוצת הארמיות בראשית 1944, הוא הביא אתו יועץ אחר. באפריל 1944 מונה נורי להיות ראש המשלחת הצבאית לוועדה הצרפתי לשחרור לאומי (CFLN) באלג'יר, תפקיד אותו הוא מילא עד לאמצע שנת 1944, כאשר המליץ עליו שר המושבות לתפקיד מושל אוסטרליה הדרומית.