За главен войвода на Организацията е избран Тане Николов. Под негово командване са 13 български и 7 турски основни чети, които имат гъвкавостта на партизански отряди и според нуждата се преформироват в по-крупни групи или в по-раздробени чети. Четите организират останалото в Западна Тракия българско и турско население, разрушават съобщителни връзки, нападат гръцки военни постове и села на гръцки колонисти, заселени в български или турски села. Въоръжени доброволчески отряди, образувани най-често в България, нападат гръцки гранични застави, градски военни гарнизони и обекти по железопътни линии. Правителството на Александър Стамболийски оказва както морална, така и физическа подкрепа с оръжие и боеприпаси, с надеждата чрез изясняване на реалната ситуация в Тракия да окаже натиск върху Лозанската конференция. Организираното революционно движение на тракийските българи постига значителни успехи, но след 9 юни 1923 година Цанковият кабинет, нуждаещ се от международна подкрепа, разформирова Българо-турската ВРО.