Венизелос скоро след това пристига в Солун, където формира така нареченото Временно правителство на националната отбрана. Усилията на Антантата и Венизелос да убедят официалното роялистко правителство в Атина да се откажат от неутралитета и да се присъединят към тях се проваля, и отношенията между тях непоправимо се разпадат по време на „Ноемвриана“, когато войници от Антантата и верни на Венизелос се сблъскват с роялисти по улиците на гръцката столица. Роялистките офицери от Гръцката армия са разжалвани, други войници са мобилизирани да се сражават на страната на венизелистките офицери, какъвто е случая и с гръцкия флот. Все още Крал Константинос I, който се радва на подкрепа от руския цар като роднина и ближен владетел, не може да бъде свален от трона докато не избухва Февруарската революция, която премахва руската монархия. През юни 1917 година Крал Константинос I абдикира и неговия втори син Александрос I поема властта (въпреки желанията на много венизелисти да обявят република). Венизелос поема контрола над цялата държава, докато роялистите и други политически опоненти на Венизелос са арестувани или прогонени. Гърция, обединена под едно правителство, официално обявява война на Централните сили на 30 юни 1917 година и мобилизира до 10 дивизии и кралския гръцки флот в полза на усилията на Съюзниците.