След преврата на 9 юни 1923 г. заема водещи позиции в Софийската организация на Демократическия сговор. През 1924 г. е назначен за помощник-кмет на кмета Паскал Паскалев, чието място по-късно заема след смъртта на Паскалев при атентата в черквата „Света Неделя“. В периода 10 юни – 13 ноември 1925 г. е кмет на София. През време на неговия мандат са удължени трамвайните линии до „Захарна фабрика“ и Подуяне през ул. "Шипка", а тези до Княжево и Подуяне са удвоени.. Започва и строежът на трамвайния път от игрище „Юнак“ до Долни Лозенец. По настояване на Маджаров министърът на вътрешните работи и народното здраве Иван Русев внася в Народното събрание законопроект за построяване на Рилския водопровод, който е утвърден с указ на 10 юли 1925 г. Общината приема бюджет от 90 милиона лева за изграждането на участъка от с. Симеоново, където се предвижда хидравлична централа, до София, като се изгражда и 5-километрова дековилна линия до Симеоново за пренос на товари. Отсечката от водопровода е завършена на 26 октомври 1926 г.