Противопоставянето му на Раймонд Триполитански не приключва – при династичната криза след смъртта на стадалия от проказа Балдуин IV Жерар не подкрепя обявения за регент Раймонд, а се включва в партията на Ги дьо Лузинян. Това има преки последствия, след като силата на военния орден на тамплиерите подкрепя склонния към бойни действия нов крал Ги; това води до разгрома при Хатин, събитие развило се в крайна сметка в падането на Йерусалим. При самата битка се смята, че Жерар допуска стратегическа грешка, като решава да не се съобрази с препоръките на Раймонд и да отправи войската в поход през безводна равнина, при което става лесна плячка на емирите на Саладин. Това решение взето от него заедно с Рейналд дьо Шатийон, който също е в откровена и необоснована опозиция на Раймонд.