Fins a 1500 els "catalans" representaven a ulls dels italians tant a catalans, com a aragonesos, valencians, castellans o portuguesos, en fi, als "espanyols". Aquesta situació va canviar a partir de 1500, moment en el qual Castella va començar a tenir la preeminència política, econòmica i militar sobre els altres regnes de la península Ibèrica. Durant el , les intervencions militars de tropes espanyoles a Itàlia es generalitzaran, no sols amb el consegüent rastre de destrucció i mort que porten les guerres, sinó també amb infinitat de conflictes menors causats per soldats aquarterats que no rebien les seves soldades a temps. Seran importants en la formació de l'opinió italiana el saqueig de Prato de 1512, en la qual es calculen entre 500 i 5600 morts, segons les fonts, i sobretot el saqueig de Roma de 1527, malgrat que també hi participessin tropes alemanyes i italianes. La imatge de l'espanyol cruel, astut i rapaç es va anar estenent. En 1559 Marcantonio da Mula comenta: