Cap al final de la novel·la, Enjolras "arriba a acceptar la transformació de la gran República francesa en la immensa república humana", i parla d'una "revolució de la veritat" que portarà "llum a tota la raça humana." En el mateix discurs, sembla establir un paral·lelisme religiós, declarant les barricades de l'alçament de 1832 com un lloc on el dia abraça la nit, exposant que "moriré amb tu i tu tornaràs a néixer amb mi."