A principis de la Convenció, Hamilton va fer un discurs proposant un president permanent; no va tenir cap efecte sobre les deliberacions de la convenció. Va proposar de tenir un president i senadors electes que servíssin permanentment, depenent d'un "bon comportament" i subjectes eliminació per corrupció o abús; aquesta idea contribuí més tard a una visió hostil de Hamilton com a simpatitzant monàrquic, mantinguda per James Madison. En última instància, Hamilton va voler treure de la Constitució la idea d'autogovern, afirmant que el poder hauria d'anar als "rics i ben nascuts". Aquesta idea només va fer que aïllar a Hamilton dels seus companys delegats i d'altres que estaven temperats en les idees de revolució i llibertat.