Preussin isä oli juutalainen kauppias. Preuss oli vuodesta 1889 valtio-oikeuden dosentti Berliinin yliopistossa, vuodesta 1906 Berliinin kauppakorkeakoulun professori ja vuodesta 1918 jälkimmäisen oppilaitoksen rehtori. Hän kuului vuodesta 1895 Berliinin Charlottenburgin kaupunginvaltuustoon ja tuli tunnetuksi liberaalina sosiaalisten reformien kannattajana. Keisarikunnan aikana hän kuului edistykselliseen kansanpuolueeseen (FVP) ja kirjoitteli liberaaleihin "Die Nation"- ja "Die Hilfe" -lehtiin. Vuoden 1918 vallankumouksen jälkeen hän julkaisi "Berliner Tageblatt" -lehdessä 14. marraskuuta 1918 kirjoituksen, jossa vaati Saksan porvaristoa hyväksymään tasavallan. Seuraavana päivänä Friedrich Ebert nimitti hänet Saksan sisäministeriön valtiosihteeriksi. Preuss oli helmikuusta kesäkuuhun 1919 sisäministerinä Philipp Scheidemannin hallituksessa, mutta erosi muiden ministerien tavoin vastalauseena Versailles’n rauhansopimukselle.