Jugoslavian viralliset kielet olivat toisen maailmansodan jälkeen serbokroaatti, sloveeni ja makedonia. Serbokroattia kirjoitettiin Bosnian serbialueilla, Serbiassa ja Montenegrossa sekä latinalaisilla että kyrillisillä aakkosilla, Bosnia ja Hertsegovinassa sekä Kroatiassa latinalaisilla aakkosilla. Sloveenia kirjoitettiin latinalaisilla ja makedoniaa kyrillisellä kirjaimistolla. Serbokroaatti jakautui sosialistisen Jugoslavian ja Jugoslavian liittotasavallan hajoamisten myötä kroaatiksi, serbiaksi, bosniaksi ja montenegroksi. Serbeille ja kroaateille oli pyritty luomaan yhtenäinen kirjakieli jo 1800-luvun puolivälissä. Vielä ensimmäisen maailmansodan jälkeen Jugoslaviaa perustettaessa myös sloveeni luettiin samaan murrejatkumoon, jolloin puhuttiin serbokroaattisloveenista. Myöhemmin sloveeni luettiin omaksi kielekseen. Maan eteläosissa puhuttu makedonia taas eroaa näistä kielistä ja muistuttaa läheisesti bulgariaa. Eurovision laulukilpailu 1990 järjestettiin Zagrebissa.