На відміну від лютеран, євангельські християни і баптисти (ЄХБ) в царській Росії (щодо яких до початку XX століття в Росії зазвичай використовувався термін «штундисти»; зазначені конфесії циркуляром МВС від 3 вересня 1894 року виводилися з-під дії положення 1883 року — «Найвищі затверджені думки Державної ради про дарування розкольникам всіх віросповідань права богослужіння» — і визначалися як послідовники «особливо шкідливих течій») до видання Найвищого указу від 17 квітня 1905 року піддавалися переслідуванню з сторін влади, що зумовило їх сприятливе ставлення до встановлення рівності релігій після Лютневої і Жовтневої революцій 1917 року.