Одного літнього вечора Андреа Веньє, тридцятип'ятирічна професор літературних дисциплін середньої школи у Венеції та великий поціновувач життя Джузеппе Гарібальді, розмовляв зі своїм другом-сценаристом Джино Валлі про те, що Гарибальді міг би взяти участь у громадянській війні в Америці на стороні Союзу, якщо було б на це бажання Авраама Лінкольна. Одразу після цього Джино написав сценарій для фільму-укроніки під назвою «Ґарібальді біля Ґетисберґу», робота над яким вже почалася. Андреа найняли на роботу в якості консультанта і через декілька місяців він переїхав до США; в ході очікування свого літака до Італії в аеропорті Лос-Анджелеса він придбав книгу під назвою «Щоденник гарібальдінця в Америці» авторства Еугеніо Россетті в газеті в аеропорту Лос-Анджелеса, де описується участь Гарибальді в американській громадянській війні, якщо це насправді відбулося б, автор цього твору зупинився на поразці північних військ біля Ґетисберґу через нерозуміння Героєм двох світів бойової тактики командира союзників Ганта.