1906 року повернувся в рідне село, написав брошури про Цусімську битву («За чужие грехи», «Безумцы и бесплодные жертвы», під псевдонімом А.Затертий — матрос). Ці брошури були заборонені урядом. Побоюючись переслідувань, втік до Англії. В 1907—1913 роках перебував за кордоном як політичний емігрант: жив у Франції, Іспанії, Італії і в Північній Африці. Плавав матросом торгового флоту. В 1912—1913 роках жив у Горького на Капрі (до цього надіслав Горькому декілька своїх оповідань, які той схвалив). Пізніше Новиков скаже: «Горький поставив мене на ноги. Після навчання у нього я твердо і самостійно увійшов у літературу». Перша збірка оповідань Новикова-Прибоя «Морские рассказы» в 1914 була вилучена при наборі; вийшла тільки після революції. Після революції твори письменника регулярно з'являлися в друці: повісті «Море зовет» (1919), «Подводники» (1923), «Ералашный рейс» (1925), «Женщина в море» (1926) та інші.