З 1 жовтня 1937 року — начальник Оперативного відділу Штабу керівництва морською війною, одночасно з 30 квітня 1939 по 12 червня 1941 року — офіцер зв'язку ВМС при головнокомандувачі люфтваффе. До 27 травня 1940 року підготував план «Дослідження Англії», що мав попередні розробки вторгнення в Британію. 13 червня 1941 року змінив адмірала Отто Шнівінда на посаді начальника ОКМ і начальника Штабу керівництва морською війною. Керував розробкою планів військових дій. Після відставки Еріха Редера 20 лютого 1943 року також втратив свій пост, а 21 березня призначений начальником Командування групи ВМС «Південь». 11 грудня 1944 року командування було розформоване, а Фріке зарахований в резерв фюрера. Загинув під час битви за Берлін.