Militant de la Unió de Joventuts Comunistes d'Espanya des de 1931, va formar part dels revoltats en la Revolució de 1934, sent processat i internat a la presó Model de Madrid i alliberat després del triomf del Front Popular. També va fundar els Cors i l'Orquestra Proletarios. Durant la Guerra Civil va ser delegat del Partit Comunista en el front del Jarama i col·laborador a diverses emissores de ràdio creades pel PCE a Madrid. Poc abans de finalitzar la guerra, en produir-se el cop del coronel Casado contra el govern Negrín, Mendezona va ser enviat pel partit als soterranis del Ministeri d'Hisenda, on tenia la seva seu el Consell Nacional de Defensa, creat per Casado per a intentar un arranjament que permetés la continuació del Front Popular. La seva gestió no solament fou inútil, sinó que està a punt de no poder sortir amb vida d'allí. Segons relatava, Casado li va dir "Mendezona, té vostè una somriure que l'afusellava ara mateix".