El Valentine compartia la debilitat habitual dels tancs britànics del període, el canó de 2 lliures no disposava de munició d'alt poder explosiu (antipersonal) i aviat quedà antiquat com a arma antitanc. La introducció del canó de 6 lliures es va retardar fins que la pèrdua d'equips a França. La petita mida de la torreta i de l'anell de torreta feia que la producció de muntures per a canons més grans resultés una tasca difícil. Tot i que es van desenvolupar versions amb el canó de 6 lliures i després amb el de 75 mm, en el moment en què estigueren disponibles en nombre significatiu, ja es disposava de tancs millors. Una altra feblesa era el petit compartiment de la tripulació i la torreta biplaça. En algunes de les versions de 2 lliures es va utilitzar una torreta més gran. La seva alçada relativament baixa era un avantatge en un camp de batalla amb poca cobertura, la qual cosa li permetia ocupar una bona posició en qualsevol plec convenient del sòl.