A les zones frontereres del Piemont, els valdesos s'uniren a les esglésies protestants locals de Bohèmia, França i Alemanya. Després de sortir de la clandestinitat, s'informà al rei francès de la seva sedició, i Francesc I de França publicà l'1 de gener de 1545 l'"Arrêt de Mérindol", decret que donà lloc a l'organització d'exèrcit per a lluitar contra els valdesos de Provença. Comandats per Jean Maynier d'Oppède, primer president del Parlament de Provença, i pel comandant militar Antoine Escalin des Aimars, que venia de les Guerres d'Itàlia, i format per 2.000 veterans, les "Bandes de Piémont" van massacrar les poblacions valeses. Les morts durant l'anomenada massacre de Mérindol, en 1545, varien segons les fonts, que van des de diversos centenars a milers, i diversos pobles van ser arrasats.