Quan va esclatar la Primera Guerra Mundial l'agost de 1914, els russos van intentar mobilitzar el sentiment patriòtic d'Armènia. La majoria de les tropes armènies van ser transferides al teatre europeu de la guerra, conegut com el Front Oriental. L'Imperi Otomà no es va sumar a la guerra mundial fins que van transcórrer uns quants mesos i, com la possibilitat d'una campanya al Caucas s'acostava, l'estiu de 1914, el comte Illarion Ivanovich Vorontsov-Dashkova va consultar a l'alcalde de Tbilisi Alexandre Khatsian, al primat de Tbilissi, bisbe Mesrop, i al destacat líder cívic Hakob Zavriev sobre la creació de destacaments de voluntaris armenis. Les unitats voluntàries s'establirien entre els armenis que no fossin ciutadans de l'imperi o no estiguessin obligats a servir a l'exèrcit. Aquestes unitats serien emprades en la Campanya del Caucas. Molts d'ells vivien al Caucas, i la majoria es van afanyar a prendre les armes per alliberar la seva pàtria. En el curs de la guerra 150.000 armenis van lluitar amb l'Exèrcit de Rússia.