Після завершення 1-ї світової війни, польсько-української війни кардинально змінився статус Львова. З столиці коронного краю місто перейшло у статус центру воєводства відповідно з значно меншим фінансовим забезпеченням, потребою у урядових, банківських спорудах. Через фінансову скруту на початку 1920-х років не велось нового будівництва. Увага приділялась відновленню пошкоджених в час боїв будівель, перебудові давніх. Найбільш значними об'ємами вирізнялось завершення розпочатих до війни будинків Торгового дому Ціпперів (Пл. Ринок 32), Йони Шпрехера (Пл. Міцкевича 8). 8 лютого 1924 було презентовано проект І. Дрекслера "Великого Львова", де йшлось про розширення території міста за рахунок прилеглих громад. 1 квітня 1931 до складу міста увійшло декілька підміських громад (Клепарів, Замарстинів, Голоско, Знесіння, Кульпарків, Сигнівка, Левандівка), що вдвоє збільшило його площу. На початку 1930-х років почала поширюватись "чиста" архітектура Конструктивізму, функціоналізму.