У «Єгипетських ночах» Пушкін розробляє відразу дві модні теми — орієнтальну і італійську. Інтерес до Стародавнього Єгипту, породжений експедицією Наполеона і відкриттями Шампольона, до часу написання повісті починав йти на спад, тоді як Італія все так же вабила погляди російських художників і поетів, як і десятиліттям раніше, коли вона малювалася Пушкіну романтичним раєм творчої свободи (див. строфу «Адріатичні хвилі, О Брента! ні, побачу вас …» в 1-му розділі «Євгенія Онєгіна»).