Tento kompromis nevyhovoval žádné ze soupeřících stran a další střet byl nevyhnutelný. 30. prosince v bitvě u Wakefieldu byli York, jeho druhý nejstarší syn Edmund a Salisbury zabiti. Warwick vyrazil na sever, aby se střetl s nepřáteli, ale v druhé bitvě u St Albans byl poražen a přinucen utéci. Spojil se s Eduardem, po smrti Richarda z Yorku jeho dědicem v nároku na anglický trůn, který krátce předtím zvítězil v bitvě u Mortimers Cross. Zatímco Markéta váhala nad dalším postupem, spěchali Warwick s Eduardem do Londýna, kde byl 4. března Eduard prohlášen anglickým králem. Nový král chtěl konsolidovat svou moc a vyrazil na sever proti Lancasterům, s nimiž vybojoval vítěznou bitvu u Towtonu. Tato krvavá bitva znamenala těžkou porážku Lancasterů, mnozí její velitelé v bitvě padli, ale královně Markétě se podařilo uniknout do Skotska. Warwick v této bitvě nehrál velkou roli, protože byl zraněn z předchozí bitvy u Ferrybridge, která se odehrála den předtím.