Egyptin ote alueistaan alkoi 1880-luvulla heiketä sisäpoliittisten ongelmien ja alueella puhjenneen Sudanin sodan takia. Kapina vei Egyptiltä niin paljon voimavaroja, että se joutui vetäytymään alueelta. Alueen klaanit pelkäsivät etiopialaisten tulevan täyttämään syntyneen valtatyhjiön. Britit ryhtyivät solmimaan klaanikohtaisia sopimuksia, joilla lupasivat suojella somaleita etiopialaisilta. Työ saatiin loppuun vuonna 1887, ja Somalimaa muutettiin brittien protektoraatiksi. Adeniin ja Jemeniin perustettiin sotilastukikohtia, jotka puolustivat myös Somalimaata muilta suurvalloilta. Protektoriaatin ensisijainen tarkoitus oli Punaisenmeren väylän turvaaminen. Ranska ja Britannia sopivat alueittensa rajoista 1888. Somalimaata hallitsivat vuoteen 1898 Brittiläisen Intian virkamiehet, minkä jälkeen hallinto siirrettiin Somalimaahan. Kuuman Jemenin jälkeen Somalian kuiva vuoristometsä olikin siirtomaaherroja miellyttävä paikka. Mutta ongelmaksi muodostui Mohammad Abdille Hassan ("Hullu-Mullah"), joka julisti sodan Englantia vastaan ja perusti Islamilaisen valtion vuonna 1896 (Dervish state 1896–1921). Dervissisota kesti yli kaksikymmentä vuotta, ja kapinalliset saivat sotilasapua muun muassa Saksalta. Vastarintaliike kukistettiin lopulta RAF:n lentopommituksilla.