Al març de 1938, sense consultar-ho amb Franco, Mussolini ordenà al general Vincenzo Velardi, cap de l'aviació italiana a Mallorca, ordenant-li que bombardegés Barcelona, en un bombardeig que s'estengué durant 3 dies i provocà uns 1.000 morts i uns 2.000 ferits. El bombardeig provocà un rosari de crítiques internacionals, les quals van divertir a Mussolini, i Ciano senyalà que «"[Mussolini] s'ha sentit satisfet pel fet que els italians aconsegueixin suscitar horror per la seva agressivitat en lloc de complaença amb les seves mandolines"». Durant la celebració de la trobada de Munic al setembre de 1938, Chamberlain parlà amb Mussolini sobre la guerra civil espanyola i suggerí la possibilitat que les grans potències fessin una crida per a un armistici; suggeriment a la que Mussolini es mostrà receptiu, car ja no considerava que existís el perill que Espanya caigués sota el domini comunista; però no trigà a oferir a Franco més divisions de refresc, tot i que llavors hi havia 40.000 combatents italians a Espanya.