Amb aquest últim es feren molt amics i van viatjar a Itàlia plegats on estudiaren els esgrafiats. Així, esdevingué aquesta tècnica essencial per a la decoració de moltes obres de Goday; com per exemple els grups escolars d'estètica noucentista Àngel Baixeras, Pere Vila, Ramon Llull, etc. També participà en la decoració interior de l'edifici de Correus de Barcelona. A més a més, col·laborà amb elements decoratius de pintura a les cúpules laterals i murals del Palau Nacional, i a l'interior del Palau del Parlament. Va ser escollit per a dirigir la decoració i instal·lació de la sala que el Foment del Treball Nacional havia adquirit al pavelló d'Espanya a l'Exposició de Brussel·les del 1910. Feu els trenta-quatre plafons amb ceràmica decorada dels arrambadors del pati de la Casa de l'Ardiaca, restauració encarregada el 1919 a Goday. Quan Josep Tarradellas era conseller de Finances de la Generalitat de Catalunya, li va encarregar un mural per al local de la Conselleria, a la Rambla de Catalunya. Representava una al·legoria dels treballadors del mar i del camp; és la seva última obra, la va fer de pressa, ja que era a finals de la guerra i poc abans de la seva mort. Li són coneguts també nombrosos plafons i esgrafiats a diverses mansions barcelonines.