1630 blev han chef för det nyuppsatta Östgöta fotregemente och var under ett och ett halvt år sysselsatt med organiserandet av regementet hemma i Sverige. Han följde därefter regementet till Tyskland och kom sommaren 1631 till Stettin, där han anslöt sig till Gustaf Horns armé vid Oder och följde den till föreningen med kungens huvudarmé vid Elbe. I Slaget vid Breitenfeld förde han befälet över en av de fyra brigaderna i första träffen. Brigaden, som aldrig kom i direkt strid, berömdes dock av Gustaf Horn för att med tapperhet stått emot artilleribeskjutningen från fienden. Hands regemente följde därefter Gustav II Adolf till Würzburg och stannade där under Gustaf Horns befäl sedan huvudarmén tågat vidare. I mars 1632 återförenades Hand och hans regemente åter med huvudarmén i Kitzingen. Här bildade under Erik Hands ledning "Svenska brigaden", som förutom Östgötska fotoregementet bestod av Dalregementet och en del uppländska trupper, totalt omkring 1.200 man. Under det fortsatta fälttåget utmärkte sig brigaden under övergången av Lech och operationerna kring Ingolstadt och München. I juni 1632 ingick den något decimerad i huvudarmén då den ankom till Nürnberg. I slaget vid Alte Veste sårades Hand svårt, tillfångatogs och avled kort därefter i fångenskapen.