Незабаром після закінчення Війни за незалежність Ірландії (1919—1921) від Великої Британії, Дублін почав розвивати дипломатичні відносини з країнами Латинської Америки і в 1921 році направив представників Френка Ігана і пізніше Патрика Літтла в Чилі з метою зібрати кошти від ірландської діаспори на відновлення країни. З 1973 по 1990 рік у Чилі була військова диктатура під керівництвом генерала Августо Піночета. У цей часовий проміжок багато громадян Чилі шукали притулок в інших країнах, включаючи Ірландію, де близько 120 громадян цієї країни подали клопотання про надання притулку. У 1988 році майбутній президент Ірландії Майкл Гіґґінс прибув в Чилі в якості міжнародного спостерігача за проведенням референдуму. У 1990 році в Чилі був обраний цивільний президент Патрісіо Айлвін, що має ірландське коріння. На початку 1990-х років Чилі та Ірландія встановили дипломатичні відносини, а в 2002 році Чилі відкрила посольство в Дубліні. Близько 120 000 громадян Чилі мають ірландське походження.