У 1921 році більшовики також вели бойові дії у Монголії проти Унгерна, результатом чого стала радянизація Монголії. У 1922—1923 роках триває Якутське повстання, підтримане десантом білогвардійців, та продовжене у наступні роки Тунгуським повстанням та Повстанням якутських конфедералістів. Селянські повстання та військові бунти продовжують траплятися у 1920-х роках, а у 1930—1931 роках вибухає нова хвиля у зв'язку з колективізацією. У Середній Азії більшовики у 1920 році завойовують колишні протекторати Російської імперії Хіву і Бухару. Протидія басмацтва більшовикам під національно-визвольними, релігійними, пантюркістськими та соціальними гаслами триває до середини 1930-х років. У Чечні практично безперервно продовжуються повстання аж до депортації чеченців у 1944 році, дії окремих абрецьких загонів — до 1970-х років. У Грузії, де після більшовицького завоювання частина місцевих меншовиків була інтегрована у радянську владу, вони здійснили спробу перевороту у 1924 році.