Навчався у Інгольштадті й Сієні. 1628 року призначений пробощом ленчицьким. 1633 року прийняв таїнство священства. Був секретарем польської королеви Цецилії-Ренати. На посаді підканцлера перебував у конфлікті з канцлером Юрієм Оссолінським. Виступав проти війни із Османською імперією, підтримував жорстоке придушення козацького повстання Хмельницького. Брав участь у битві під Берестечком (1651). Розбудував вівтар Хелмінського кафедрального собору (1650), заснував хелмінську семінарію (1651). Під час шведської навали супроводжував короля Яна II Казимира до Сілезії, звертався за допомогою до імператора й папи.