Finalment, el mite de l’origen troià del regne de França es podia utilitzar ocasionalment per donar justificacions històriques a les empreses polítiques. Així, va permetre justificar històricament l’hostilitat envers l’Imperi bizantí, hereu dels grecs que van destruir Troia. Durant les croades, els croats sovint es referien a Troia. La genealogia troiana dels comtes de Boulogne, reis de Jerusalem, es va continuar després de la seva adhesió al tron, i els comtes de Flandes, futurs emperadors llatins de Constantinoble, van tenir avantpassats troians a partir del 1120. Això va permetre justificar la independència dels estats croats en relació amb les reivindicacions gregues i el retorn dels francs a la Mediterrània oriental. Robert de Clari explica que els francs, quan es van apoderant de Constantinoble, només van recuperar les seves propietats.