Byl významný organizátor, založil "Ústřední jednotu českých lékařů". Inicioval působení českých lékařů na Balkáně v roce 1912 během Balkánských válek. Do roku 1919 vykonával funkci ředitele "Veřejné nemocnice na Královských Vinohradech" v Praze (dnes "Fakultní nemocnice Královské Vinohrady"). Později začal působit jako tajemník na ministerstvu veřejného zdravotnictví a tělesné výchovy, kde pracoval na zdravotním programu republiky a plánu na budování nových nemocnic. Usiloval také o povinné popromoční školení mladých lékařů. Byl redaktorem "Věstníku Ústřední jednoty českých lékařů" a "Lékařských schematismů". Zorganizoval "Slovanský lékařský komitét" a spoluzasloužil se o zrovnoprávnění slovanských lékařů a jazyků na mezinárodních lékařských sjezdech. Byl místopředsedou "Sboru pro postavení Lékařského domu v Praze" a poradcem prezidenta T. G. Masaryka.