Ensimmäisen maailmansodan aikana Essad auttoi Serbian armeijaa, joka vuoden 1915 lopussa joutui perääntymään Albanian kautta. Hän johti helmikuussa 1916 Dürresin puolustusta Itävalta-Unkarin armeijaa vastaan. Kun itävaltalaiset valtasivat kaupungin 26. helmikuuta, Essad pakeni jälleen maasta. Kun turkkilaiset tuomitsivat Essadin poissaolevana kuolemaan maanpetoksesta, hän asettui Salonikissa olleiden ranskalais–englantilaisten joukkojen suojaan ja loi oman pienen albaaniarmeijansa ympärysvaltojen tueksi. Hänen joukkonsa sijoitettiin Salonikin rintamalle Ohridjärven länsipuolelle. Salonikissa olleet Ranskan armeijan edustajat tunnustivat hänet Albanian pakolaishallituksen johtajaksi. Essad pyrki palaamaan valtaan Albaniassa maailmansodan jälkeen, mutta Italian hallitus sai sen estettyä. Sen jälkeen Essad oleskeli pääasiassa Pariisissa ja yritti saada Pariisin rauhankonferenssin ottamaan Albanian kysymyksen käsiteltäväkseen.