Lähetyskunnan lähettäminen herätti Suomessa aluksi paheksuntaa. Jouduttiin antamaan ilmoitus, ettei valtuuskunta voinut korvata säätyvaltiopäiviä ja lähetyskunta myös kieltäytyi esiintymästä valtiopäivien valtuuksin. Tämän vuoksi suomalaislähetystöllä ei ollut maapäivien päätösvaltaa, mutta se oli laatinut 15 asiakohdan esityslistan, johon keisari merkitsi myönteisen päätöksensä, ratkaisun jälkeen Keisari 5. tammikuuta 1809 loi ratkaisunsa pohjalta Suomelle erityisaseman ja otti näin tittelinä Suomen Suur-ruhtinaskunnan arvon, sekä listautti Suomen osaksi Venäjän valtakuntaa, tällä ratkaisulla Suomen autonominen asema (itsehaalinto) vakiinnutettiin, Porvoossa 27. maaliskuuta 1809 pidettävillä valtio, maa tai herrainpäivillä, kokoonkutsuttujen säätyjen hallitsijanvakuutuksen antamiseksi 29. maaliskuuta 1809.