У 1511 році в результаті землетрусу в Індрії, Ліхтенберкський замок сім'ї Ваген (словен. Wagen) був зруйнований, і вони почали будівництво замку Богеншперк. Після смерті 1630 року Юрія Вагена, останнього члена сім'ї, замок змінив кількох власників, поки його в 1672 році остаточно не придбав Янез Вайкард Вальвазор. Він жив і працював у ньому двадцять років (1672–1692 рр.). Капітально відремонтований, він був обладнаний графічною студією, бібліотекою, друкарнею та колекцією цікавинок. Більшість колекцій, які сьогодні демонструються в замку, базуються на них. Через величезні витрати на випуск книги Вальвазора "«Слава герцогства Карніола»" Вальвазор збанкрутів і був змушений продати спочатку свою цінну бібліотеку, а в 1692 році - свої маєтки. Його сім’я переїхала до Кршко, в той час як замок знову змінив кількох власників. У період після Першої світової війни замок хотів придбати князь Павло Карагеоргієвич, регент Королівства Югославія. У вересні 1943 року, під час капітуляції Італії, сім’я Віндішгрґетц залишила Богеншперк і забрала з собою всі їхні цінності. Близько 1945 року замок служив військовим госпіталем, і в 1949 році тут оселились єзуїти, яких вислали з Люблянського монастиря св. Йожефа в Полянах. Вони піклувались про замок до такої міри, що він не розвалився, але коли вони виїхали в 1964 році, замок перейшов до рук Інвестиційного бюро Трбовле. Останній мав план перетворити замок Богеншперк на готель, але плани не вдалися. Він був відремонтований у 1970 році, і сьогодні ним опікується муніципалітет Літія.