У роки «великої депресії» скандинавське кіно занурилося в кризу, а Дреєр повернувся в журналістику: писав теоретичні статті, які через багато років стали книгою «Про кіно» (, 1964). У 1931 році в Берліні він зняв перший звуковий фільм «Вампір», який за багатьма параметрами був близьким до німецького експресіонізму. Цей радикальний експеримент в області сюрреалістичної образності, визнаний згодом класикою, свого часу бентежив як глядачів, так і кінокритиків.