Упродовж трьох років уряду Наджибулли вдавалось триматись при владі. Невдовзі після серпневих подій в СРСР 1991 року, міністр закордонних справ РРФСР Андрій Козирєв заявив: "«В Афганістані все готове до врегулювання — заважає цьому тільки радянська підтримка „екстремістів“ на чолі з Наджибуллою»". 15 листопада того ж року міністр закордонних справ СРСР Борис Панкін дав офіційну згоду на припинення військових поставок кабульському режиму. З 1 січня 1992 року Росія припинила поставки всього озброєння та боєприпасів урядовим військам та, починаючи з цього часу, ситуація в Афганістані почала помітно погіршуватись. В країні почала відчуватись гостра нестача пального й продовольства, а опозиція на цьому тлі активізувала свою агітаційну та підривну діяльність, схиляючи на свій бік військовослужбовців урядових військ. Загони моджахедів стрімко почали захоплювати одну провінцію за одною, все ближче наближаючись до Кабула.