V roce 1758 po starším bratrovi zdědil titul vikomta, který ale platil pouze pro Irsko, takže mohl být poslancem Dolní sněmovny (1757–1782, v parlamentu po celou dobu zastupoval přístav Dartmouth). Za sedmileté války vynikl v Kanadě, v roce 1758 byl povýšen na komodora a zúčastnil se bitvy u Quiberonu. Po skončení sedmileté války byl lordem admirality (1763–1765) a poté byl členem vlády jako prezident úřadu námořního pokladu ("Navy Treasurer", 1765–1770), od roku 1765 byl též členem Tajné rady. Zároveň postupoval v hodnostech u námořnictva (kontradmirál 1770, viceadmirál 1775). Zúčastnil se války proti USA, i když sám byl stoupencem mírového řešení (osobně se znal s Benjaminem Franklinem). Z moře pak nicméně podporoval aktivity pozemní armády svého bratra Williama, nakonec po střetnutí s Francií rezignoval na velení a v roce 1778 se vrátil do Anglie. Na půdě parlamentu pak musel obhajovat svou i bratrovu činnost v severní Americe.