Již v průběhu první světové války byl region Blízkého východu velmi důležitý pro svá velká naleziště ropy. Velká Británie byla významně zásobena z těchto zdrojů a kontrola oblasti pro ni byla strategicky důležitá. Druhým důvodem pro vojenskou angažovanost Velké Británie v oblasti byla snaha oslabit Osmanskou říši, která bojovala na straně Trojspolku a jejímž územím byl i Irák. Po skončení první světové války měla Velká Británie zájem na zachování své přítomnosti v oblasti. Vítězné mocnosti dosáhly na pařížské mírové konferenci dohody o vzniku Společnosti národů a Velká Británie v roce 1920 dostala od Společnosti národů Irák jako mandátní území. Po krvavém potlačení revolty Iráčanů proti britské kontrole dosadili Britové na irácký trůn krále Fajsala I. Učinili tak s cílem dát Iráčanům zdání samostatnosti