von Kleist blev 1778 officer vid ett infanteriregemente och 1808 generalmajor. Han deltog med den preussiska hjälpkåren i 1812 års fälttåg i Ryssland och uppträdde 1813 på den tyska krigsskådeplatsen. Vid Bautzen 20 maj samma år försvarade han med förtrupperna höjderna vid Burg och Spreeövergångarna vid Nieder-Gurkau mot överlägsna fiender. Efter stilleståndet tilldelades han med sin armékår den böhmiska armén. Hans första bedrift i Böhmen blev det djärva tåget över Erzgebirge, då han föll den franska kåren Vandamme i ryggen och 30 augusti genom segern vid Kulm tillintetgjorde densamma, genom vilken bedrift han förvärvade sig titeln greve von Nollendorf (efter den nära Kulm belägna byn Nollendorf). Även i slagen vid Leipzig (oktober 1813) och vid Laon (9 mars 1814) tog han verksam del. Vid avskedstagandet, 1821, utnämndes von Kleist till fältmarskalk.