У тому ж 1939 році футболіста переманив «Ювентус», запропонувавши хороші фінансові умови. У складі іншого туринського клубу Бо зіграв два непогані сезони, але такої ж яскравої гри як у «Торіно» не показав. Клуб не зумів поборотись за титул, посівши 3-тє і 5-те місця відповідно. Наступні два сезони Бо виступав у клубах «Дженоа» і «Амброзіана-Інтер», у складі яких не мав стабільного місця у основі. З обома командами завершував чемпіонат на четвертому місці. Згодом повернувся до «Ювентуса». Зіграв 18 матчів (і забив 8 голів) у неофіційному воєнному чемпіонаті 1944 року, де його команда вибула на другому етапі, а також три гри (у яких забив 2 голи) у першому післявоєнному &lt;a href="%D0%A7%D0%B5%D0%BC%D0%BF%D1%96%D0%BE%D0%BD%D0%B0%D1%82%20%D0%86%D1%82%D0%B0%D0%BB%D1%96%D1%97%20%D0%B7%20%D1%84%D1%83%D1%82%D0%B1%D0%BE%D0%BB%D1%83%201945%E2%80%931946"&gt;турнірі 1945/46&lt;/a&gt;.