התערוכה העולמית של פריז (1867) הייתה הראשונה מבין התערוכות העולמיות הגדולות והפופולריות שכללו תצוגה חיה ו/או מצולמת של אנשים לא-אירופיים ("גן חיות אנושי"). תערוכות אלו החלו להציג את האנשים הכבושים כמופע ראווה לצד הקדמה הטכנולוגית והתעשייתית. מטרת הירידים הייתה מקום שבו אנשים מכל המעמדות יוכלו ללמוד אתנוגרפיה פרקטית ולהבין את הקשר בין שוויון וגזע. תצלומים שהוצגו ביריד הפכו גם למזכרות שאנשים לקחו עימם בסוף היריד.