התבוסה הביאה למריבות ולסכסוכים בהנהגת מפלגת הבעת'. נוצרו שוב סיעות יריבות, אחת בראשות ג'דיד ואחת בראשות אסד. סיעתו של ג'דיד דגלה במדיניות סוציאלית בבית ובתמיכה במאבק השחרור הפלסטיני. אסד דגל בהשגת תוצאות, ולא בדוקטרינות. כשר ההגנה, אסד ניתב את המערכת הצבאית כך שתהיה תלויה בו לחלוטין, ויצר לעצמו תמיכה נרחבת בצבא. מעורבות לצד הפלסטינים בניסיון ההפיכה בירדן המכונה "ספטמבר השחור" הסתיימה אף היא במפח נפש, מכיוון שאסד ניצל את כוחו על מנת למנוע סיוע אווירי לכוחות הקרקעיים, והסורים נאלצו להסיג את צבאם מירדן. בנובמבר 1970 הצביעו אנשי מפלגת הבעת' על הדחת אסד מתפקידו כשר ההגנה, וזאת תוך האשמתו בהפסד לישראל במלחמת 1967. אף על פי כן, אסד אשר ביסס את שליטתו העמוקה בצבא, הצליח להשתלט על הממשלה בהפיכה בלתי אלימה, מהפכת התיקונים, וזאת כדי "לתקן את הליקויים" של יריביו, לטענתו. ב-13 בנובמבר 1970 הכריז חאפז אל-אסד כי ג'דיד מודח, וכי הוא שליטה של סוריה.