So systematickým rozširovaním zámku pokračoval od roku 1701 Maxmilián II. Emanuel, ktorý dal vybudovať severné a južné krídla budovy. Na tomto projekte sa podieľali architekti Enrico Zucalli a Giovanni Antonio Viscardi. Postupne boli pridávané ďalšie časti paláca, ako napríklad stajne a zámocká kaplnka. Počas vojny o španielske dedičstvo bola stavba prerušená, pretože v rokoch 1704 až 1715 bol bavorský kurfirst nútený sa často zdržiavať mimo svoju vlasť. Po jeho návrate sa na stavbe pokračovalo podľa návrhov dvorného architekta Josepha Effnera, a za vlády Karola VII. Albrechta (1726 – 1745) bola hlavná časť prác dokončená.