Српски народни препород, или краће Српски препород, односи се на период у историја Срба између 18. вијека и "дејуре" оснивања Кнежевине Србије 1878. године. Започео је на територији Хабзбуршке монархије, у Сремским Карловцима. Сматра се да је српска ренесанса започета у 17. вијеку у Банату. Српски препород започет је прије Бугарског народног препорода. Први устанци у Османском царству који су попримили национални карактер била су оба српска устанка (1804—1817), што је био врхунац српске ренесансе. Према Јелени Милојковић-Ђурић: „Прво књижевно и научно друштво међу Словенима била је Матица српска, коју су основале вође српског препорода у Пешти 1826”. Војводина је постала колијевка српског препорода током 19. вијека. Вук Стефановић Караџић (1787—1864) је током тог периода био најактивнији.