Словенска племена у областима Македоније су словенска племена која су током раног средњег века била настањена у областима Македоније. У историјским изворима поименично се помиње неколико јужнословенских племена, настањених на тим просторима, као што су: Брсјаци, Драгувити, Ринхини, Сагудати, Смољани и Струмљани. Насељавање Словена на ширем простору Македоније започело је већ током 6. века, а настављено је и током 7. века, када је дошло до потпуног слома византијске власти, која је у областима Македоније била сведена на Солун. Поменута словенска племена су на тим просторима створила своје прве државе, односно "архонтије", које се у византијским изворима помињу и као "склавиније". У раздобљу од 8. до 10. века, поменута словенска племена су била суочена са сталним настојањима Византије да обнови своју власт на тим просторима, према којима је почевши од 9. века своје претензије почео да исказује и Бугарски каганат. Током византијско-бугарских ратова, словенска племена на ширем простору Македоније су пристајала уз једну или другу страну, према тренутним приликама, а под непосредну византијску власт су коначно потпала почетком 11. века, у време цара Василија II. У међувремену, довршено је и покрштавање поменутих словенских племена, која су напустила своју стару веру, примивши хришћанство.