Око четири сата поподне, на месту где се одржавао народни сабор и налазила велика маса народа, појавили су се борци Рађевачке чете. Напред је ишао Жикица, с качкетом на глави, без икаквих обележја и са пиштољем о појасу. Њихову појаву народ је поздравио са радошћу и пошао им у сусрет. Народ је тада међу њима препознао доктора Мишу Пантића, за кога се прочуло да је изашао из Ваљева и да припрема оружану борбу. Са степеница кафане која се ту налазила, окупљеном народу су се обратили Миша Пантић, Чеда Милосављевић и Жикица Јовановић. Они су говорили о срамној капитулацији, о окупацији земље и режиму терора и експлоатације, о домаћим издајницима који помажу окупаторе, о Совјетском Савезу и снази Црвене армије, а подсетили су присутне и на борбене традиције овог краја, на Цер, Мачков камен и Гучево и позвали их да ступе у партизанске редове. Одмах по завршеном збору, неколико младића одлучило је да им се придружи. Након пријема нових бораца, Рађевска чета се упутила у правцу шуме одакле је дошла.