El 1402 s'inicia pròpiament la Conquesta de les Illes Canàries amb l'expedició a Lanzarote dels normands Jean de Bethencourt i Gadifer de la Salle, motivats per les possibilitats d'explotació. En aquesta primera fase, la conquesta de Canàries es va dur a terme per iniciativa de particulars, i no per la Corona, per aquest motiu es denomina conquesta de senyoriu, encara que Bethencourt s'hagués fet vassall del rei de Castella. La conquesta de senyoriu va incloure les illes de Lanzarote, Fuerteventura, La Gomera i El Hierro: eren aquestes les menys poblades de l'arxipèlag, i la rendició va resultar relativament senzilla. La Gomera, però, va mantenir una organització mixta, en la qual conqueridors i indígenes van pactar la seva coexistència fins a l'anomenada "Rebel·lió dels Gomeros" de 1488, que va suposar l'efectiva conquesta d'aquesta illa.