Жуа́н (; — ) — португальський інфант, конетабль Португалії (1431—1442). Магістр португальського Ордену святого Якова (1418—1442). Сеньйора Регенгуський, Колареський і Беласький. Представник Авіської династії. Народився у Сантарені, Португалія. Син португальського короля Жуана I і англійської принцеси Філіппи Ланкастерської. Рідний брат португальського короля Дуарте, герцогів Педру й Енріке, бургундської герцогині Ізабели, авіського адміністратора Фернанду. Разом із батьком і братами брав участь у завоюванні Сеути (1415). Одружився зі своєю небогою, графинею Ізабелою Браганською (1424). Зайняв посаду конетабля після смерті легендарного генерала Нуну Перейри. За правління Дуарте був союзником брата, коїмбрського герцога Педру. Виступав проти Танжерського походу (1437), що закінчився катастрофою. Безуспішно намагався визволити брата Фернанду з марокканського полону. Після сходження на трон малолітнього Афонсу V допомагав Педру, регенту королівства. Ворогував із зведеним братом Афонсу Барселушським, який намагався підважити вплив регента. Раптово помер у Алкасер-ду-Салі, Португалія. Похований у Батальському монастирі. Прізвисько — інфа́нт-конета́бль ().