Han var søn af professor Janus Lauritz Andreas Kolderup-Rosenvinge og Barbara A. Lange, og i 1848 indtrådte han som elev på Den kongelige militære Højskole og gennemgik samtidig i 1848-49 central- og kommandoskolen i København. 1850 udnævntes han til sekondløjtnant à la suite i artilleriet med anciennitet af 1. maj 1848 og ansattes ved feltingeniørdetachementet, og han indtrådte i slutningen af året på Ingeniørtroppernes eksercerskole i København. Fra 1851-53 afsluttede han sin ved Treårskrigen afbrudte uddannelse på højskolen og udnævntes ved afgangen fra denne sidstnævnte år til premierløjtnant i Ingeniørkorpset, i hvilken stilling han fra 1853-56 var ansat ved Kongerigets Vejtjeneste, fra 1856-62 ved Københavns fortifikation og i 1862-63 ved Ingeniørtropperne. Da den nye ordning af Københavns Politi trådte i kraft, sattes han 1863 à la suite i Hæren for at overtage stillingen som 1. politiinspektør, men allerede ved udgangen af samme år opgav han på grund af krigsudsigterne denne virksomhed og gik atter i militær tjeneste, først ved ingeniørdirektionen i Slesvig og derpå ved den aktive armé. Han deltog i forsvaret af Dybbølstillingen og af Als og erholdt i 1864 kaptajns karakter og blev Ridder af Dannebrog.