Био је јако успешан у борби у Вандеји при покушају гушења Вандејске побуне. После тога бори се против Шпанаца на југу. Брзо је напредовао и постао је генерал дивизије 23. децембра 1793. Његова дивизија се још више истицала у Италији. Под Наполеоновом командом у Италији заслужан је за победу у бици код Милесима 1796. и за заузимање дворца Косерије 14. априла 1796. У бици код Лодија 10. маја 1796. заокретни маневар Ожероа и његове дивизије одлучило је битку. У бици код Кастиљона 5. августа 1796. он је охрабрио чак и Наполеона пред битку. Ожеро је био јако заслужан за победу. Наполеон је 1797. послао Ожероа у Париз да охрабри јакобинске директоре. Ожеро је извео државни удар 18. фруктидора, тј. 4. септембра 1797. После тога командује у Немачкој. У државном удару 18. брумера у новембру 1799. имао је мало учешће. Није се нешто исртицао у походу на Рајни после тога. Када је Наполеон постао цар 1804. постао је маршал Француске.