Ступање кнежевине Србије у рат против Турске (30. јуна 1776) позитивно је утицало на развој устанка српских кметова у Босни, који је тињао од лета 1875. У то време су први захтеви устаника за економско-социјалним ослобођењем превазиђени захтевом за политичком и националном слободом, чиме је устанак све више примао национални карактер. Тај захтев манифестовао се у прогласу устаничке "Главне управе" (Голуб Бабић, Илија Билбија и Тодор Сучевић) од 2. јула 1876, у којем је проглашено уједињење Босне са Кнежевином Србијом. Устаници Голуба Бабића су 9. јула освојили Саницу и Бравско, а 2-7. августа и Босанско Грахово.