En 1914 Max Planck li oferí la nova càtedra de física teòrica a la Universitat de Berlín, que havia rebutjat Max von Laue. Born l'acceptà i es traslladà a Berlín. El 1915 s'incorporà a l"'Artillerie-Prüfungs-Kommission", una unitat de recerca i desenvolupament d'artilleria de l'exèrcit amb base a Berlín, amb Rudolf Ladenburg, dedicada l'anàlisi del so d'artilleria mitjançant nova tecnologia. A la Universitat de Berlín conegué i es relacionà amb Albert Einstein, que es convertí en visitant freqüent a la seva casa. Pocs dies després de l'armistici de novembre de 1918, Max Planck lliurà a Born del servei militar. A l'abril de 1919, es convertí en professor ordinari i director de l'Institut de Física Teòrica de la Facultat de Ciències de la Universitat de Frankfurt del Main. El 1921 la Universitat de Göttingen cercava algú per reemplaçar a Peter Debye com a director de l'Institut de Física i la plaça fou oferida a Born. En la negociació pel seu canvi de posició amb el Ministeri d'Educació, organitzà una altra càtedra, la de física experimental a Göttingen, pel seu amic i col·lega James Franck.