A Román Királyság augusztus 28-i hadüzenetét követően az Osztrák–Magyar Monarchia immár négyfrontos háborút volt kénytelen vívni. Ilyen tekintetben a Monarchia egyedüli a háborúk történetében. Mivel a repülőszázadokra mindenhol hatalmas szükség volt, a vezérkar számára lehetetlennek tűnt, hogy teljes századokat dobjanak a román frontra. A megoldás végül a következő lett: a nagy helyismerettel rendelkező, tapasztalt pilótákból századtöredékeket hoztak létre, s ezekhez rendelték a pótszázadokban újonnan kiképzett repülősöket. Erdély miatt ezen egységekben az átlagosnál jóval több magyar szolgált. A román fronton így a 30., a 31., a 36., a 38., a 44. és az 52. repülőszázadok harcoltak.