Јовановић је по директиви СКОЈ-а остао у Крагујевцу све до прве велике рације 19. октобра 1941. године, када су фашисти похапсили на хиљаде Крагујевчана и стрељали их 21. октобра. Са својом десетином је отишао из града и прикључио се партизанском одреду. С одредом је током постојања Ужичке републике учествовао у борбама на Бумбаревом Брду, Вучковици, Остри, Вујетинцу и другим местима. У току повлачења главних партизанских снага из западне Србије у Босну учествовао је у борбама код Борца, на Златибору, Облином Брду и у другим биткама.