На самом почетку живота, Перо је као штићеник дома ратне сирочади осетио горчину живота, што је у њему родило одређени бунт према онима који су газдовали. Још као шегрт, а потом и као радник, повезао се са новосадским шегртима и радницима, преко којих је добио прва сазнања о Октобарској револуцији и комунизму. Доласком у Београд, дошао је у додир са младим београдским комунистима са којима је заједно учествовао у припреми прослави радничког празника Првог маја. Седамнаестогодишњи Перо, кога су другови прозвали Ера, видно се истицао међу младим радницима, због чега је убрзо био примљен у чланство тада илегалног Савеза комунистичке омладине Југославије (СКОЈ). Заједно са другим истакнутим младим радницима припадао је такозваној „ударној групи” омладинаца која је учествовала на свим зборовима, протестима и демонстрацијама. Био је прочелник скојевске ћелије на Хаџипоповцу.