V izraelském parlamentu zasedl poprvé po volbách v roce 1951, do nichž šel za Všeobecné sionisty. Byl členem parlamentního výboru House Committee, výboru pro vzdělávání a kulturu, výboru práce a výboru pro zahraniční záležitosti a obranu. V roce 1952 napadl dojednávanou dohodu o reparacích mezi Izraelem a Západním Německem. Za Všeobecné sionisty byl opětovně zvolen ve volbách v roce 1955. Stal se členem výboru pro zahraniční záležitosti a obranu a výboru práce. Na kandidátce Všeobecných sionistů byl zvolen i ve volbách v roce 1959. Nastoupil jako předseda do výboru pro vzdělávání a kulturu, dále byl členem výboru pro zahraniční záležitosti a obranu. Během funkčního období přešel do poslaneckého klubu Liberální strany. Za ni se dočkal dalšího mandátu ve volbách v roce 1961. Byl členem výboru pro vzdělávání a kulturu, výboru práce a výboru pro zahraniční záležitosti a obranu. Během funkčního období pak přešel do poslaneckého klubu formace Gachal. Za ni byl zvolen ve volbách v roce 1965. Stal se předsedou výboru pro vzdělávání a kulturu a členem výboru pro zahraniční záležitosti a obranu. Předsedal podvýboru pro emigraci atletů, zvláštnímu výboru pro prověření systému základního a sstředního školství v Izraeli, společnému výboru pro školné v institucích vyššího vzdělávání, společnému podvýboru pro zřízení studijního centra pro habitat, a společnému výboru pro přesun školy Mikve Jisra'el. Za Gachal se dočkal zvolení ve volbách v roce 1969. Po nich byl opět předsedou výboru pro vzdělávání a kulturu a členem výboru pro zahraniční záležitosti a obranu. Na kandidátce Likudu pak do Knesetu pronikl po volbách v roce 1973, po nichž zůstal členem výboru pro zahraniční záležitosti a obranu. Byl předsedou poslaneckého klubu Likudu. Ve volbách v roce 1977 nekandidoval.