З 28 травня по 14 вересня (або 14 листопада) 1923 року був віце-прем'єр-міністром та міністром у справах релігії та народної освіти у другому уряді Вінсенті Вітоса. Після травневого перевороту він опинився в опозиції до авторитарного правління і політики «санації».