Ved udbruddet af 2. Verdenskrig arbejdede Horrocks som underviser på Staff Collage, hvor han havde undervist siden 1938. Efter at have hjulpet til med at organisere en ny kortere officersuddannelse, blev han i december 1939 forfremmet til permanent oberstløjtnant. I maj 1940 blev han sendt til Frankrig for at lede 2. bataljon af Middlesex-regimentet, en maskingeværbataljon direkte underlagt 3. infanteridivisions hovedkvarter under generalmajor Bernard Montgomery. Den britiske militærdoktrin på daværende tidspunkt fastholdt tunge maskingeværer under direkte ledelse af et korps eller en division frem for som en organisk del af underordnede enheder. Han sluttede sig til bataljonen under dens tilbagetrækning til Dunkerque, og efter blot 17 dage havde han imponeret sine overordnede tilstrækkeligt til at blive forfremmet til midlertidig brigadegeneral og få kommando over 11. infanteribrigade. Brigadens hidtidige leder Kenneth Anderson var blevet forfremmet til chef for 3. division under evakueringen fra Dunkerque, da Alan Brooke, lederen af 2. Korps blev kaldt tilbage til Storbritannien og Montgomery overtog ledelsen af korpset. Da Horrocks kom tilbage til Storbritannien fik han kommandoen over 9. Infanteribrigade og fik til opgave at forsvare mod en mulig tysk invasion. En kort periode som brigadegeneral ved generalstaben i Western Command fulgte inden han blev forfremmet til fungerende generalmajor og fik kommandoen over 44. infanteridivision den 25. juni 1941. Udover sin fungerende rang blev han forfremmet til fuld oberst den 28. maj 1941 med rang fra 1. juli 1940.