Да би одолели турској бројној надмоћности, устаници су се врло обилно користили утврђивањем, подизали су пољске фортификацијске објекте ("шанчеве"-"редуте"): Мишар, Иванковац, Равње и друге. Најпознатије утврђење сталног типа био је Делиград. Главна српска утврђења имала су грудобран од око 2 м висине и дебљине. У важним утврђењима подизане су земунице ("бурдељи") за становање посаде и барутни магацини. Шанчеви су камуфлирани. Ван шанца је увек остављан део војске (обично коњица) за слободно маневрисање.