Сер Луис Малет, који је постао британски амбасадор у Порти 1914. године, приметио је следеће Одбор за унију и прогрес није желео да прихвати такав предлог. Осећали су се изданим од европске предрасуде током балканских ратова, и зато нису веровали у декларације Великих сила о независности и интегритету Османског царства, престанак европске финансијске контроле и административног надзора био је један од главних циљева политике Одбора за унију и прогрес. Сер Лоуис Малет, амбасадор, изгледао је потпуно несвестан тога. Одговор није био заснован на незнању. Иако је између империјалних сила у последњих стотину година долазило до релативно малог броја великих сукоба, између њих је владало темељно ривалство, иначе познато као "Велика игра", које је довело до погоршања ситуације до те мере да је затражена резолуција. Англо-руски савез из 1907. године односио се на учвршћивање граница између руске и британске зоне у Персији, Авганистану. У суштини, савез је представљао пажљиво прорачунат потез на сваком потенцијалном делу територија на којим су они одлучили да примене снажан савез над потенцијалном искључивом контролом над различитим деловима централне Азије. Османско царство лежало је на раскрсници њихових интересних путева ка централној Азији. Англо-руски савез је претходио стварању "Тројне антанте", која је представљала основу савеза земаља које су се противиле Централним силама. Учешће Османског царства у Првом светском рату било је одређено тим споразумом, који је био део Велике игре.