Муцу је био главни јапански преговарач везан за Споразум из Шимоносекија, који је завршио Први кинеско-јапански рат (1894-1895). Након што је један јапански фанатик нападом на кинеског преговарача Ли-Хинг Чангу угрозио његов живот, јапанска влада добровољно смањује величину одштете који су оригинално планирали да траже од Кине на шта је Муцу изјавио „Лијева несрећа је добра срећа за велико кинеско царство“. Трострука интервенција од стране Француске, Немачке и Русије ревертовали су оно што је Муцу достигао са Кином, па је јапанска јавност главног кривца за, како се тада сматрало, национално понизење оптужила њега. Због тога Муцу даје оставку на све државне позиције у мају 1896. године и сели се у место Оисо у Канагави где пише своје мемоаре "Кенкенроку" (蹇蹇録) у коме описује своје погледе и објашњава своје поступке. Због дипломатских тајни мемоари ће бити објављени тек 1923. године, тј. 26 година после његове смрти.