Руско-немачке супротности датирају још од седамдесетих година 20. века а почетком деведесетих довеле су до закључења француско-руског савеза. Политика царизма на Далеком истоку од 1895. до 1905. године ставила је Русију у извесну зависност од Немачке. До необичног погоршавања односа дошло је приликом грађења багдадске железнице. Руски царизам је на Турску, а нарочито на мореузе, гледао као на свој будући плен. Сада је претила опасност да се и Турска претвори у немачку сферу утицаја. Јачање руског утицаја у балканским земљама с циљем да се изврше припреме за освајање мореуза постало је опет један од првих задатака Русије. На блиском истоку царизам је наишао на два нова фактора, на јачање немачког утицаја у Турској и на нагло појачавање аустро-угарске експанзије на Балкану. Главни противник Русије на блиском истоку више није била Енглеска већ Немачка. То је био један од предуслова за енглеско-руско зближавање које је било у изгледу. Немачко учешће у Првој и Другој мароканској кризи допринеће затегнутим односима који су неколико година касније довеле до избијања Првог светског рата.