Дубровачки песник Јакета Палмотић спомиње Бањску у свом стихованом путопису 1667. године са називом Бања. По Курипешићевим и Челебијиним подацима дознаје се, да се насеље обновило око средине 16. века и да је оно у првој четврти 17. века било повелико насеље, могућно тада највеће у својој прошлости од постанка па до данас. На једној аустријској војној карти из 1689. означена је Бањска као место поред пута, по свој прилици ц ханом. Те године су Аустријанци заузели Бањску после заузимања Скопља. Али после пораза Аустријанаца на Качанику у зиму 1690. године. Бањску су опет заузели Турци и држали је све до јесени 1912, када је коначно ослобођена од Турака. Неколико фрагменарних података у том међувремену не дају довољно јасну слику насеља, али се по њима види, да је насеље преживљавало тешке кризе у бурним историјским догађајима тога времена. Марин М. Кабога пошао је из Новога Пазара 5. августа 1706. године преко Рогозне и истог дана стигао у Бањску, у којој је било пуно минералних бања и стара тврђава, која је „наопако саграђена“. (нестручно).