Finalitzada la guerra i ja anciana, del Valle va tornar a la ciutat de Buenos Aires, on es va trobar reduïda a la mendicitat. Relata l'escriptor, historiador i jurisconsult salteño Carlos Ibarguren (1877-1956), qui la va rescatar de l'oblit, que vivia en un ranxo a la zona de cinquenes, als afores de la ciutat, i freqüentava els atris de les esglésies de Sant Francesc, Santo Domingo i Sant Ignasi, així com la Plaça de la Victòria (actual Plaça de maig) oferint pastissos i coques fregides, o pidolant, el que al costat de les sobres que rebia dels convents li permetia sobreviure. Es feia dir «la Capitana» i solia mostrar les cicatrius dels braços i relatar que les havia rebut a la Guerra de la Independència, aconseguint només que els qui la sentien pensessin que estava boja o senil.