Han var søn af Christiern Fasti og Anne Clausdatter Strangesen, blev opdraget i Øm Kloster og siden i Viborg, hvorefter han tjente rigskansleren Antonius Bryske, kongens skænk Niels Truidsen Ulfstand og Vincens Lunge. Sin uddannelse afsluttede han ved fremmede hoffer (Gottorp, Lüneburg, Pommern og Preussen). Slutteligt tjente han som hofjunker hos hertug Christoffer af Württemberg, der havde gjort ham væragtig. 1558 kom han tilbage til Danmark og tog straks tjeneste som hofjunker. Han deltog med hæder både i Ditmarskertoget, hvor han fik sit højre øje beskadiget, og som fændrik ved den jyske fane i Den Nordiske Syvårskrig, hvor han både var med ved Halmstads forsvar og i Svarteråslaget. Forøvrigt havde han og hans to i en yngre alder afdøde brødre et stort lov på sig for deres mod, og samtiden sagde om dem, at ""hvor Thomas, Mogens og Strange lode sig drive ud, der skulde ikke Fanden selv komme ind"".