След Битката при Аженкур през 1415 година и след смъртта на Жан дьо Бери, херцогът на Бургундия Филип III Добрия се връща във Фландрия. Преместилият се с него във Фландрия бургундски двор създава за местните художници най-добри условия за творческа работа у дома. Необходимостта да се пътува до Франция вече отпада. Започват да се формират регионални художествени школи. Ако по-рано изключителните таланти като Жан де Бондол, Жан Мануел или братя Лимбург израстват на базата на „международната готика“, то сега френско-фламандските художници стават истински нидерландци. Ервин Пановски дори говори за " репатрирането на фламандския гений ". Новото поколение на нидерландски художници изоставя универсалния език на готическите форми и затова се счита за специфична нидерландска школа.