Fennállásának első évtizedei alatt az új Okopowa utcai temetőt leginkább a zsidó társadalom felsőbb rétegei használták, a szegényebb zsidók pedig a legkeletibb városrészben, Bródnóban, a Visztula jobb partján, a Bródnói zsidó temetőben temetkeztek. Ennek ellenére a temető gyorsan túlzsúfolt lett, és már 1824-ben bővíteni kellett. Ekkoriban a cári hatóságok átvették a temető igazgatását a chevra kadishától, és 1850-re külön temetési igazgatást hoztak létre. Az első helyi temetkezési vállalkozást 1828-ban alapították, de már az 1831-es novemberi felkelés során megsemmisítette a cári hadsereg. A következő évben új épületet emeltek, amelyet 1854-ben tovább bővítettek. Időközben a nekropoliszt kétszer is megnagyobbították: 1840-ben és 1848-ban. Nagyjából ekkor lett a varsói zsidóság központi temetője, s mind a gazdagok, mind a szegények itt lelhettek végső nyugalmat.