След неуспеха на Първото сръбско въстание Вук Караджич емигрира във Виена. Там се запознава с Ерней Копитар, който го насочва към написването на речник и граматика на сръбския език и към събиране на народни умотворения. Вук Караджич започва своята работа върху реформата на сръбския език и правопис и за въвеждане на народния език в литературата. Обаче сръбският княз Милош Обренович забранява на Вук Караджич да издава книги в Сърбия, поради което е принуден да прави това в Австрия. Въпреки големите затруднения, Вук Караджич успява да си издейства помощ от Русия, откъдето през 1826 г. получава и постоянна пенсия.