Streng kommunistisk kontroll karakteriserte de neste fire tiårene, avbrutt kun kortvarig av den såkalte Prahavåren i 1968 etter at slovaken Alexander Dubček ble statsminister av det tsjekkoslovakiske kommunistpartiets sentralkomite. Dubček fremmet politisk, sosial, og økonomiske reformer i hans anstrengelser på å skape en «sosialisme med et menneskelig ansikt”» til virkelighet. Bekymringer i andre regjeringer i Warszawapakten om at Dubček hadde gått altfor langt førte til invasjon og okkupasjon av Tsjekkoslovakia den 21. oktober 1968 av sovjetiske, ungarske, bulgarske, østtyske og polske tropper. En annen slovak, Gustáv Husák, erstattet Dubček som kommunistleder i april 1969.