Friedrich Wilhelm von Bülow ble junker i infanteriet i 1768, generalmajor i 1808 og general i infanteriet i 1814. I 1812 ble von Bülow guvernør i Ost- og Vestpreussen og satte opp et reservekorps som var den første forsterkningen til Preussens svake stridskrefter. Ved frigjøringskrigens utbrudd våren 1813 opererte han delvis selvstendig, stormet Halle og ved Luckau stanset styrkene hans den franske marskalken Nicolas Oudinots første fremstøt mot Berlin. Som sjef for 3. prøyssiske armékorps underlagt kronprins Karl Johan, beseiret han Oudinot ved Grossbeeren og Michel Ney ved Dennewitz slik at Berlin ble reddet for andre gang.