Začínal jako sprinter, na počátku sedmdesátých let se přeorientoval na tratě 400 a 800 metrů. V roce 1973 se stal halovým mistrem Evropy v běhu na 400 metrů, kdy zároveň vytvořil halový světový rekord na této trati 46,38. O rok později se stal halovým mistrem Evropy na dvojnásobné trati. Jeho nejvýznamnějším úspěchem se stal titul mistra Evropy na 800 metrů z roku 1974, kdy porazil o 1,5 sekundy tehdejšího světového rekordmana, Itala Marcella Fiasconara. Vytvořil přitom svůj osobní rekord 1:44,07. Po tomto úspěchu se jako otec dvou malých dětí věnoval především rodině. Startoval ještě na olympiádě v Montrealu v roce 1976, kde skončil ve finále běhu na 800 metrů šestý. Krátce po olympiádě ukončil sportovní kariéru.