Obrovský příliv přistěhovalců vytvářel pro teprve se rodící stát další obtížný úkol. Mnozí Židé se sice usadili v opuštěných arabských vesnicích, tyto kapacity však zdaleka nepostačovaly. Izrael začal budovat přechodné tábory (tzv. ma'abarot) a stavět prefabrikované panelové domy, kromě bytové krize však zapříčiňovala imigrace obrovskou nezaměstnanost. V důsledku pomalé integrace přistěhovalců vypukla roku 1950–1951 v Izraeli ekonomická krize. Stát zavedl přídělový systém, obyvatelstvo začalo demonstrovat a asi 40 tisíc Židů roku 1952 Izrael navždy opustilo. Izraelské hospodářství dokázalo uspokojit sotva čtvrtinu poptávky, takže Izrael musel zboží dovážet, takže dovoz až pětkrát převažoval nad vývozem, což vedlo k hroucení izraelské libry a rozmachu černého trhu. Roku 1952 proto izraelská vláda přistoupila k dočasnému omezení židovské imigrace a provedla ekonomické reformy, takže roku 1953 se izraelská ekonomika začala stabilizovat – také díky německým reparacím a finanční pomoci americké vlády i amerických Židů.