1625 року, після підписання Курукувської угоди і заснування Канівського полку, село входить до нього як центр однойменної сотні. Жителі села брали участь у визвольній війні середини XVII століття. За умовами Зборівського договору 18 серпня 1649 село було центром сотні (сотник "Фесько Богданенко") у складі Канівського полку Козацької держави; внаслідок Андрусівської угоди у 1667 році відійшло до Переяславського полку. Традиційно тут поселялися козацькі старшини. Так, у 1672 році тут мешкав козацький сотник переяславського полку "Семен Євфименко (Юхименко)", ім'я якого згадується на сторінках «Статей конотопських». Звідси веде свій початок козацький рід "Лівицьких", що за родинними переказами походив від легендарного гетьмана Павла Полуботка. Відомо, що з XVIII століття тут жили відомі родини священиків "Левицького" та "Данила Юркевича". По ревізії 1764 року в селі проживало 775 осіб.