Řecká katolická církev je jednou z řeckokatolických, tj. východních katolických církví byzantského ritu. Vznikla činností katolických misionářů v 19. a 20. století mezi duchovenstvem a věřícími řeckých pravoslavných církví, zejména konstantinopolského patriarchátu. Vzniklo několik malých katolických komunit např. v Istanbulu, východní Thrákii (dnes evropská část Turecka) i na území dnešního Řecka. Pro tyto věřící vytvořil papež sv. Pius X. 11.6. 1911 apoštolský exarchát se sídlem v Istanbulu. Prvním apoštolským exarchou se stal biskup Isaisas Papadopulos. V rámci výměny obyvatelstva mezi Řeckem a Tureckem po řecko-turecké válce začátkem dvacátých let 20. století se většina řeckých katolíků byzantského ritu vystěhovala z Turecka. Řeckokatolíci z Istanbulu se usadili v Aténach a věřící z východní Thrákie v severořeckém městě Giannitsa, kde už předtím vznikla malá řeckokatolická komunita. Roku 1932 se exarchát rozdělil na dva nové apoštolské exarcháty: jeden v Řecku se sídlem v Aténách ( vytvořen 11.6.1932) a druhý v Turecku se sídlem v Istanbulu.