Марковська народилася у мандрівному польському таборі в районі Станіславова (нині Івано-Франківськ), у регіоні Креси Другої Польської Республіки. Коли у 1939 році відбулося німецьке вторгнення до Польщі, вона була у Львові. Після того, як Радянський Союз у свою чергу вторгся до Польщі в рамках пакту Молотова-Ріббентропа між Сталіном і Гітлером, її табір перейшов до окупованої Німеччиною частини Польщі. У 1941 році всі члени її клану (від 65 до 85 осіб), у тому числі її батьки, брати і сестри, загинули під час масової розправи біля Білої Підляськи. Альфреда була єдиною, хто вижив. Кілька днів вона провела у пошуках масової могили її сім'ї у місцевих лісах. Вона дісталася Розвадова, де в 1942 році, у віці 16 років, вийшла заміж. Її та її чоловіка спіймали в під час відвідування Станіславова і передали німцям, але їм удалося втекти. Згодом їх змушували переїхати в ромські гетто у Любліні, Лодзі і Белжці, але вони тікали і звідти, і знову оселилися в Розвадові, де німці організували для ромів робочий табір.