В нито една от думите, избрани през 1993, 1995, 1999 г. е имало възможност една партия да образува мнозинство, така че камарата затъва във фракционни препирни и не успява да наложи ред в работата на своите комитети. През по-голямата част от ерата на Елцин, анти-Елцин лагера е достатъчно силен, за да блокира правителствените, законодателни инициативи, а про-Елцин лагера страда от липса на институционални връзки с изпълнителната власт. По-малко от половината приети законопроекти са възникнали като правителствени предложения. Елцин налага вето на двадесет процента от всички законопроекти през 1996 – 1999 г. и в половината случаи ветото не е преодоляно. Руската общественост създава силно неблагоприятен образ на руската Дума. В същото време Елцин продължава да провежда политиката си с указ – пример са приватизационните търгове и нахлуването в Чечня през 1994 г. Всяка година от периода 1995 – 2001 г. руската Дума предварително отказва да одобри федералния бюджет, така че правителството продължава чрез запор.