У роки війни померли екс-чемпіони світу Ласкер (1941) і Капабланка (1942). 1944 року Віра Менчик загинула в Лондоні під час німецького бомбардування. У березні 1946 року помер Алехін, який незадовго до смерті вів переговори про матч з Ботвинником. Організацію чемпіонату світу взяла в свої руки ФІДЕ: за рішенням федерації новий чемпіон мав визначитися в матч-турнірі, на який були персонально запрошені Керес (після втрати незалежності Естонії він виступав за СРСР), Файн і Решевський, а ще троє учасників визначилися за підсумками турніру в Гронінгені, який відбувся в серпні — вересні того ж року. Одноосібну перемогу на ньому здобув Ботвинник, другим став Ейве, третім — двадцятип'ятирічний Василь Смислов, який за рік до того в радіоматчі проти США на другій шахівниці виграв обидві партії в Решевського і моментально увірвався в еліту. Файн відмовився від участі в турнірі, оскільки це завадило б його планам з захисту дисертації з психології (у наступні роки Файн повністю припинив участь у змаганнях і присвятив себе кар'єрі психоаналітика), і титул у підсумку розігрували п'ять претендентів, які провели один з одним по 5 партій. Ботвинник переміг з 14 очками з 20, другим був Смислов (11½), Керес і Решевський набрали по 10½, Ейве не зміг скласти їм конкуренцію (4).