След като се отделят от уинебаго, айова първоначално се установява на Рок Ривър в Илинойс, близо до вливането и в Мисисипи. През 1848 г. човек от племето прави карта показваща по-нататъшния им път: От Рок Ривър се местят на река Де Мойн, а от там в югозападна Минесота. След това се установяват на Мисури близо до устието на Плат. Оттук се местят при изворите на Литъл Плат, а после на западния бряг на Мисисипи малко над устието на Де Мойн. Следващо спиране е на Солт Ривър, после на Черитън, на Гранд Ривър и от там на Мисури срещу Форт Левънуърт, където живеят по време на изготвяне на картата. По времето на пристигането на Льо Сюр през 1701 г. айова вероятно живеят близо до устието на река Блу Еърт в Минесота. Известно е, че Льо Сюр изпраща хора да ги поканят да се преместят близо до техния форт, тъй като научава че били добри земеделци. Точно тогава племето се е преместило на Мисури близо до омаха. През 1804 г. според Луис и Кларк те живеят на Плат и наброяват 200 войни или около 800 души общо. През 1811 г. се съобщава за жестока война между тях и осейджите. В периода от 1812 г. до 1836 г. племето страда много от нападения от страна на сиуксите, сауките и фокс. След Войната от 1812 г. правителството на САЩ дава земите им в долната част на Мисури на ветерани. Под постоянния натиск на белите заселници през 1824 г. племето отстъпва всичките си земи на Мисури и през 1836 г. им е даден резерват в североизточен Канзас. През 1840 г. няколко айови пътуват до Вашингтон, а някои отиват и в Европа, където под ръководството на Джордж Катлин танцуват и провеждат церемонии пред публика. Млади войни постоянно напускат резервата до края на 1850-те, за да нападат омаха и поуните. По време на Гражданската война 46 войни служат като скаути в армията на Съюза.