השימוש במילה "ריכוז" בא מהרעיון של סגירת אנשים במקום אחד, משום שהם שייכים לקבוצה שנחשבת בלתי רצויה בדרך כלשהי. המונח עצמו נולד בשנת 1897, כאשר הגנרל הספרדי ולריאנו ויילר הקים "מחנות התיישבות" בקובה. בעבר, ממשלת ארצות הברית השתמשה במחנות ריכוז נגד אינדיאנים וגם הבריטים השתמשו במחנות ריכוז במהלך מלחמת הבורים השנייה. בשנים 1904 עד 1908 הפעיל השוצטרופה של הצבא הגרמני מחנות ריכוז בדרום-מערב אפריקה (באזור בו נמצאת כיום נמיביה), כחלק מרצח העם שביצע השלטון הקולוניאלי הגרמני בדרום-מערב אפריקה הגרמנית. מחנה הריכוז של אי הכרישים (Konzentrationslager auf der Haifischinsel vor Lüderitzbucht) בלידריץ היה המחנה הגדול ביותר והמחנה עם התנאים הקשים ביותר.