След германското нахлуване в Полша на 1 септември 1939 г. Варшава е защитавана до 28 септември. Централна Полша, включително Варшава, попада под властта на Генерал-губернаторството, нацистка колониална администрация. Всички институции за висше образование във Варшава са затворени, а цялото еврейско население на града – няколко хиляди души (30% от населението на града) са събрани във Варшавско гето. Градът става център на градската съпротива срещу нацистката власт в окупирана Европа. Когато на 19 април 1943 г. идва заповедта за унищожаване на гетото като част от Окончателното решение на еврейския въпрос на Хитлер, еврейски бойци се вдигат на въстание. Въпреки че е слабо въоръжено и малобройно, гетото издържа почти месец. След края на боя почти всички оцелели са избити, като само малцина успяват да избягат или да се скрият.