Od 7. storočia (obdobie tzv. lenivých kráľov) získavali vo franských krajinách čoraz väčšiu moc dvorskí úradníci majordómovia. Menovali úradníkov, riadili administratívu, spravovali majetok kráľov a dosah mali aj na správu galskej cirkvi. V roku 687 austrázijský majordóm Pipin II. z rodu Arnulfovcov (aj Pipinovci, rod neskôr známy aj ako Karolovci) zjednotil Austráziu a Neustriu a položil základy zjednotenej Franskej ríše. Jeho syn Karol Martel pokračoval v zjednocovaní rozdrobených panstiev a v bitke pri Tours zvíťazil nad moslimskými Arabmi, čím zastavil ich expanziu do západnej Európy. Jeho potomok, Pipin III. sa v roku 751 s pomocou pápeža Zachariáša prehlásil za kráľa. Na trón Franskej ríše sa tak posadili Karolovci.