По време на Германската революция от 1918 – 1919 г., Льобе отказва да се присъедини към Съвета на народните депутати и кабинета на неговия колега канцлер Филип Шийдеман. Вместо това става вицепрезидент на учредителното Народно събрание на Ваймар, а от 1920 до 1933 г. е член на германския Райхстаг, изпълняващ длъжността председател (1920 – 1924 и 1925 – 1932) и заместник-председател (1932 – 1933).