Оснивање српске државе на почетку 19. века пропраћено је миграцијама српског живља из Османског царства у ослобођене крајеве, а такође биле су и придошлице из крајева Прокупља, Ниша, Софије и Видина. Оне су углавном населиле вароши и мање градове, и образовале нови слој основног градског сталежа: привредници, трговци, учитељи, администратори (управници) и студенти. Други период (1807—1813) посведочио је обрнути процес: масовне миграције Срба из Источне Босне, крајева планине Старог Влаха, Полимља, Новог Пазара, Ниша, Лесковца и Видина ка северу десиле су се након 1806.