Након постизања националног јединства 1918. године, румунска књижевност ушла је у оно што се може назвати златним добом, што је окарактерисано развојем румунског романа. Традиционално друштво и недавни политички догађаји утицали су на радове као што је роман "Устанак" (Răscoala) Ливиуа Ребреануа, објављен 1932. године, инспирисан румунским сељацима из 1907. годиен, као и дело "Шума обешених" (Pădurea Spânzuraţilor), објављено 1922. године и инспирисано учешћем Румуније у Првом светском рату. Почеци модерног романа могу се видети у делима Хортензије Пападат-Бенгеску (Concert din muzică de Bach - "Бахов концерт"), Камила Петрескуа (Ultima noapte de dragoste, întâia noapte de război - "Последња ноћ љубави, прва ноћ рата"). Георге Калинеску је још једна сложена личност румунске књижевности: романописац, драмски писац, песник, књижевни критичар и историчар, есејист, новинар. Објавио је ауторитативне монографије о Еминескуу и Кренгеу и монументалној (скоро 1.000 страница у четири тома) историји румунске књижевности од њеног настанка до времена писања (1941).