1183-ban IV. Balduin már annyira beteg volt, hogy társkirállyá koronáztatta hatéves unokaöccsét, Szibilla előző házasságából származó fiát, V. Balduint. Az országbárók, köztük az Ibelin testvérek javaslatára tette ezt, akik így akarták megakadályozni, hogy Guidóból uralkodó lehessen. IV. Balduin 1185-ben, a gyermek király V. Balduin 1186-ban halt meg, és a hatalmi játszma végeredményeként mégis Szibilla lett az uralkodó, férjével együtt. Az Ibelinek és Tripoliszi Rajmund ugyan megpróbálták Izabellát és férjét ültetni a trónra, de Henfrid ellenállásán tervük megbukott. Ibelin Balduin nem fogadott hűséget az új uralkodópárnak, kiskorú fiát, Tamást Balianra bízta, és önkéntes száműzetésbe vonult az Antiochiai Fejedelemségben, ahol III. Bohemund nagy csinnadrattával fogadta. Nem is tért vissza a Jeruzsálemi Királyságba, nem volt hajlandó Guidó oldalán harcolni Szaladin ellen. Nem tudni, hogy megérte-e a hattíni csatát, a keresztes állam addigi legnagyobb vereségét, de a legvalószínűbb, hogy annak évében, 1187-ben, esetleg 1188-ban halt meg.