Franciaországban ebben az évben éppen átmeneti béke uralkodott. 1679-ben ért véget a francia–holland háború, amelyben XIV. Lajos területi gyarapodást ért el a Spanyol-Németalfölddel és a Német-római Birodalommal szemben, de már folytak a következő háború előkészületei, amelyet XIV. Lajos az ún. egyesítési politikával alapozott meg. A dinasztikus házasság révén erősödött a bajor–francia politikai közeledés. XIV. Lajos potenciális szövetségesre lelt Bajorországban. A frigy súlyosan aggasztotta I. Lipót német-római császárt, akinek jó oka volt attól tartani, hogy a Német-római Birodalom és Franciaország konfliktusa a Habsburgok nagy vetélytársa, Bajorország, a "Napkirály" szövetségeseként Salzburgon keresztül támadást intézhet Ausztria ellen. A császár félelme nem volt alaptalan: Még Lipót életében, a spanyol örökösödési háború során Mária Anna Viktória öccse, II. Miksa Emánuel bajor választófejedelem valóban sógorapósának, XIV. Lajosnak oldalán szállt harcba a Birodalom és szövetségesei ellen, de a höchstädti csatában vereséget szenvedett Savoyai Jenőtől, és lemondott Ausztria meghódításáról.