Найдавніше поселення на території сучасного Дзірціємса утворилося на землях, що належали шпиталю св. Юрія. Тоді воно мало назву Юр'ївського або Зундського поселення ( або "Zunda ciems" відповідно) і було найбільшим поселення на лівому березі Даугави за кількістю мешканців; у 1692 році тут налічувалося 102 оселі. Це поселення займало територію навпроти острова Кіпсала, між Зундсом і сучасною вулицею Даугавгрівас. Розвиткові поселення сприяла і паромна переправа, яка забезпечувала сполучення між Кіпсалою і Ригою. Першими мешканцями поселення були переважно латиші, які займалися садівництвом і рибальством; поширеними також були професії поромника і бракувальника щогл. З кінця XVII століття тут поступово утворився прошарок заможних латишів, які головним чином були представниками допоміжних торгівельних професій —у галузі перевезень, сортування, зважування та первинної обробки товарів. Поселення було зруйноване під час Північної війни. Хоча у XVIII столітті тут почалася нова забудова, свого тодішнього значення і розмірів поселення вже не мало. Аж до Першої світової війни на картах і планах ця частина лівого берега Даугави позначалася як окрема територіальна одиниця і називалася Зундсом () або Зундським поселенням ().