Сан-Стефанський договір переглянули на Берлінському конгресі 1878 року. Німеччина, Велика Британія, Франція та Італія, які відіграли вирішальну роль під час Берлінського конгресу, також звернули увагу на становище вірмен в Османській імперії. До тексту Берлінського договору, підписаного 13 липня 1878 р., було включено пункт (стаття 61), який стосувався політики турецького уряду щодо вірменських мешканців своєї країни. Згідно з цією статтею договору, Туреччина періодично мала повідомляти західні держави про ті заходи, які імперія здійснюватиме, щоб утілити в життя реформи, які поліпшуватимуть становище вірмен. Представники західних держав отримали право наглядати за здійсненням цих реформ. Тим самим статус та права вірмен в Османській імперії стали предметом міжнародних відносин та дипломатичною проблемою. Склалася ситуація, у якій великі європейські держави чітко дали зрозуміти турецькому урядові, що будь-який тиск на вірменську меншину може послужити підставою до зовнішньополітичних тиску щодо Туреччини.