За походженням помаки — ісламізовані болгари з деякою домішкою грецького і тюркського елементів, ймовірно, також з включенням волоського та давньофракійського компонентів. Помаки як специфічна етнічна група сформувалися у період перебування Фракії у складі Османської імперії, тобто у XV-XIX сторіччях. При цьому, в Османській імперії, де розподіл населення здійснювався насаперед за релігійною ознакою (система міллетів), помаки вважали себе османами, зберігаючи слов'янську мову. Таким чином, помаки за мовою відрізнялися від власне османів, а за релігією - від православних болгар та греків. Термін "помаки" - екзоетнонім, який наданий їм православними болгарами. Слово "помак", вірогідно, походить від болгарського "помагач", яке має значення помічника, пособника, особи, яка допомагає османам. Самі ж помаки аж до початку XX сторіччя традиційно іменували себе османами. Етнічна ситуація в регіоні Фракії істотно змінюється на початку XX сторіччя, зокрема, під час Балканських війн, коли війська Болгарії та Греції заволоділи більшою частиною Фракії. За цих умов помаки спільно з місцевими османами повстають і восени 1913 року утворюють Гюмюрджинську республіку, яка проте довго не проіснувала. У підсумку в результаті Балканських війн та наступної за ними Першої світової війни 1914-1918 р.р. помаки опинилися поділеними між трьома державми: Болгарським царством, Королівством Греція та Османською імперією. У цих країнах їх доля склалася по-різному.