У 1981 році відбувся спалах албанського націоналізму. Приштинський університет став центром для деяких націоналістично орієнтованих студентів, які викликали протести косовських албанців (1981) через соціальні невдоволення, що ознаменували перший масштабний вираз націоналізму в Югославії з часу хорватської весни (1971). Косовські албанські комуністи засудили протести та підтримали югославську єдність, очолюючи кампанію проти албанського націоналізму, і в цьому сенсі поділяли думку інших югославських комуністів. Об'єднання албанців на Балканах в одну державу також було особливістю косовського албанського націоналізму, і ці погляди обмежувались дисидентськими та підпільними групами. В контексті протестів 1981 року ці групи, багато хто з лівою політичною орієнтацією, об'єдналися, щоб сформувати в Німеччині (1982) "Народний рух Косово" (ЛНРК). Об'єднання албанців в одну державу було вимогою, яку в Югославії забороняли як сепаратизм та іредентизм. Косовські албанські націоналісти були розділені на групи, одна з яких хотіла зосередитись на албанському питанні в цілому, а інша — переважно на Косово. Політичне інакомислення косовських албанців, яке призвело до ув'язнення, охоплювало більшість політичних в'язнів протягом 1970-х і 1980-х років. Високий рівень народжуваности в Косово албанці розглядали як спосіб досягнення "чистого Косово", переважаючи чисельність місцевих сербів, тоді як комуністичні політики дотримувались думки, що албанські ірредентологи намагаються позбавити Косово сербів. У 1970-х і 1980-х роках настрої албанського націоналізму поширилися з Косова на Північну Македонію, що хвилювало македонську комуністичну владу, що призвело до заходів державного соціально-політичного контролю над албанськими культурними та мовними справами, що придушують вираження албанського націоналізму в рамках кампанії, яку називають "диференціацією" .