1894 року став священиком у Золотоноші (Полтавщина, тепер Черкаська область). Перший Всеукраїнський православний церковний собор у Києві 1921 року обрав його єпископа УАПЦ. Висвячений на єпископа 28 жовтня 1921 року. Був єпископом Золотоніським, потім згодом архієпископом Чернігівським (1921—1922). У 1923—1931 роках без церковної округи як парафіяльний священик служив на Полтавщині. З 1931 року перебував у Києві, де виконував обов'язки настоятеля собору Святої Софії. Організовував допомогу селянам, які потерпали від голодомору 1932—1933 років.