Пошуки джерела натхнення створення Мунківського «Крику» не припиняються дотепер — у 2010-ті дослідники з США висунули теорію, що Едвард Мунк відобразив у своїй найвідомішій картині виверження індонезійського вулкану Кракатау 1883 року, втім норвезькі вчені відкинули це припущення через те, що хмари, які після виверження могли з'являтися в несподіваних місцях, не могли створити ефект хвилястості, як на картині. А навесні 2017 року таблоїди повідомили, що вже норвезькі вчені висунули нову теорію, вивчивши щоденник відомого експресіоніста — нібито Едвард Мунк написав картину під враженням від природного феномена перламутрові хмари. Причиною їх появи стають низькі температури і високий ступінь освітленості. За всю історію фізики атмосфери перламутрові хмари були помічені лише близько 100 разів. Незважаючи на красу явища, перламутрові хмари руйнівні для нашої атмосфери. Вони сприяють хімічної реакції, яка руйнує озоновий шар. Небо на одній з найвідоміших картин в історії мистецтва «Крик» пензля норвезького художника Едварда Мунка забарвлене в тривожні червоно-жовті тони. Основною версією про те, звідки з'явилися такі кольори на полотні, довгий час було враження Мунка від виверження вулкана Кракатау в Індонезії. Однак норвезький метеоролог Хелен Мюрі запропонувала своє пояснення. На її думку, колірна гамма і характерні розлучення вказують на інше природне явище: рідко зустрічаються перламутрові, або полярні стратосферні, хмари. Зокрема, наукові співробітники Університету Осло знайшли у щоденниках живописця згадку про це незвичне атмосферне явище, поява якого, дійсно, була задокументована в Осло наприкінці 19 століття.