El 1282, la política envers els governants musulmans consistia en guanyar temps i aconseguir la divisió entre els mongols i l'islam mitjançant una Aliança Franco-Mongol, aprofitant la invasió mongol que els assetjava per l'est i el nord per a prorrogar per un lapse de 10 anys la treva signada el 1271 amb Baibars. D'una banda, els cristians del Regne d'Armènia Menor eren partidaris d'una aliança amb les hordes tàtares, mentre que els cristians del sud preferien romandre neutrals. De fet Guillaume de Beaujeu mantenia relacions amigables amb El Caire.