Al cap de poc d'assumir la regència, Espartero va ser acusat per certs sectors de l'exèrcit i dels partits moderat i progressista que la seva política de nomenaments militars –i en alguns casos també civils- afavoria únicament als membres de la seva camarilla militar coneguda amb el nom dels ayacuchos. Es tractava de generals que gaudien de la màxima confiança del regent perquè havien combatut i desenvolupat la seva carrera militar amb ell en les guerres d'independència hispanoamericanes, i d'aquí els venia el nom d'“ayacuchos” -en referència a l'última batalla d'aquella guerra, batalla en la qual, per cert, Espartero no va participar. En havent tornat a Espanya el grup va mantenir les relacions clientelars de suport mutu durant la Primera Guerra Carlina entorn d'Espartero, que continuarien un cop va haver assumit la regència.