Починаючи з 268/267 р. до н. е. Птолемея II мав сина-співправителя, котрий до 259/258 року згадується у різних написах майже три десятки разів, причому в Мендеській стелі він характеризується як дорослий воїтель та син цариці. В той же час, Юстин у своїй епітомі твору Помпея Трога «Філіппова історія» повідомляє, як «в Азії син царя Птолемея спільно з Тимархом відклався від свого батька», причому ця звістка розміщена у томі, котрий включає події від Хремонідової війни до смерті Антіоха II, тобто охоплює невдалу для єгиптян Другу Сирійську війну (260—253 рр. до н. е.). Також відомо, що Антіох II отримав своє прізвисько Теос («Бог») від мілетян за звільнення від тиранії Тимарха. Комбінуючи ці відомості, дослідники приходять до висновку про бунт Птолемея «Сина» та його спільника на початковому етапі Другої Сирійської, чим скористався сирійський цар Антіох для розгортання бойових дій в Іонії.