Durant tota la Guerra Freda ambdues potències i altres menors es van amenaçar amb desenes de milers d'armes nuclears llestes per a disparar, segons un concepte denominat "overkill" que garantia la destrucció total de l'enemic desenes de vegades. Va haver-hi diverses ocasions en què van estar a minuts de ser llançades, a causa d'errors o situacions conflictives, la més coneguda de les quals és la Crisi dels míssils de Cuba. No obstant això, no va ser l'única, ni la més greu. Generalment es considera que el més perillós de tots els incidents va succeir en l'entorn de les maniobres de l'OTAN "Able Archer 83", dissenyades en un context d'operacions psicològiques contra la Unió Soviètica, que van ser percebudes pels dirigents d'aquest país com una amenaça directa real. Això va dur a les forces nuclears soviètiques a l'estat de màxima alerta durant setmanes, mentre en Occident es tenia una falsa impressió de tranquil·litat, pel que fins i tot un incident menor podria haver disparat la resposta nuclear. Poc abans havia succeït l"'Incident de l'equinocci de tardor", on les forces nuclears soviètiques van poder estar a escassos minuts del llançament, el que va contribuir a tibar la situació encara més.