În 1944, Germania nazistă era în retragere pe toate fronturile, iar Armata Sovietică înainta constant. În iulie 1944, Armata Roșie a ajuns la frontiera Lituaniei în timpul Operațiunii Bagration. Cea mai mare parte a teritoriului lituanian a fost cucerit în timpul Ofensivei strategice baltice. Ultima luptă pentru înfrângerea germanilor pe teritoriul lituanian s-a dat în timpul asediului portului Memel (Klaipėda), încheiat în ianuarie 1945. De teama reîntoarcerii terorii sovietice, mai multe mii de lituanieni s-a retras spre Germania din fața înaintării Armatei Roșii. În general, acești refugiați au fost activiști politici și culturali, artiști și oameni de știință, oameni cu un grad de educație ridicat și cu o situație materială peste medie. După ce și-au petrecut primii ani postbelici ca persoane strămutate, acești lituanieni s-au stabilit în cele din urmă în alte țări, cel mai adesea în Statele Unite, formând diaspora lituaniană activă cultural. Dintre cei care au rămas în Lituania, aproximativ 80.000 de bărbați au fost recrutați în armata sovietică. Mulți bărbați, care au scăpat de recrutare, s-au alăturat mișcării partizanilor] antisovietici. Rezistența armată a dus la neascultarea civilă și politică, la care sovieticii au răspuns cu persecuții: masacre, execuții, arestări, deportări etc.