1915-ben jelent meg első monográfiája, – ami diplomamunkája volt – "A Kosztromai kormányzóság Kinyesmai gazdasági fejlődése" címen. Kondratyjev ezt a munkáját 1915-ben, 23 éves korában írta és monográfiájáért doktori címet kapott. Kondratyjev az októberi forradalom után 1918 elején Moszkvába költözött, rövid ideig a moszkvai Központi Bankban dolgozott. A februári forradalom után a földreformot előkészítő bizottságban tevékenykedett, valamint az e párt tagjaként az Ideiglenes, rövid ideig működő (1917. július 21.– 1917. november 7.) Kerenszkij kormányban 1917. október 5-től november 7-ig élelmezésügyi miniszterhelyettesként dolgozott. 25 évesen az októberi forradalom után az (akkor Nagy Péterről, később Tyimirjazevről elnevezett) moszkvai mezőgazdasági akadémia professzora lett. Itt szervezték meg 1920-ban a Szovjetunió első konjunktúrakutató intézetét, amely hamarosan a Pénzügyi Népbiztosság irányítása alá került, igazgatója pedig Kondratyjev lett. Az intézetben egy kis létszámú (mintegy 50 fős) szakértő gárda dolgozott. Pl.: Jevgenyij Jevgenyjevics Szluckij, Mihail Vasziljevics Ignatyjev és mások.