A legtöbb közvélemény-kutatás Hillary Clintont tartotta esélyesnek, Trumpnak mégis sikerült fordítania, miután a szavazatok feldolgozása során kiderült, hogy több elektori szavazata van, noha Mrs. Clintonra számszerűen többen voksoltak. A média egy része sokként élte meg Trump meglepetésszerű győzelmét. Érdekesség, hogy Mitt Romney 2012-es választási vereségekor Trump az elektori rendszert kritizálta, ám négy évre rá ő lett annak legnagyobb haszonélvezője. Trump győzelmének okát abban látták, hogy elsősorban a vidéken élők, a fehérek, a munkásosztály, valamint a protestáns és evangéliumi keresztény választók szavaztak rá, akik úgy gondolták, hogy Clinton nem ismeri az ő mindennapi problémáikat. Trump a kampány során számos, kritikusai szerint populista és demagóg ígéretet tett, maga mellé állítva számos kiábrándult szavazót olyan (jellemzően északkeleti) államokban is, ahol korábban rendszerint a demokrata jelölt nyert. Ennek oka az a kiábrándultság és elitellenesség lehetett, mely a 2008-as gazdasági válságtól kezdődött és a Brexittel folytatódott. Az elégedetlen, szegényebb kispolgárok és számos középosztálybeli szívesebben szavaztak egy szókimondó emberre, aki nem volt jelen az elmúlt évtizedek politikájában s aki szerintük ad a nép véleményére. Vagyis Trump a maga nyers, az addigi politikai szereplőktől idegen stílusával képes volt uralni a pillanatokat, míg az ellenfelektől erre az addig politikában megszokott, óvatoskodó válaszok érkeztek. Tény az is, hogy csak a választók 55%-a ment csak el szavazni, míg 2008-ban 64% szavazott. A váratlan eredmény miatt a közvélemény-kutatók is önvizsgálatra kényszerültek, hogy miért becsülték alul Trump támogatottságát.