Останні десятиліття 17-го століття побачили повний розпад і застій в Іспанії, у той час як інші країни Західної Європи пройшли через відомі зміни в уряді та суспільстві- Славетна революція в Англії і правління Короля-Сонця у Франції — Іспанія, як і раніше прямувала за течією. Іспанська бюрократія, яка була побудована навколо харизматичних, працьовитих і розумних Карла I і Філіпа II зажадали сильного і працьовитого монарха; слабкість і відсутність інтересу Філіпа III і Філіпа IV сприяли занепаду Іспанії. Карл II був розумово відсталим й імпотентом. Тому він був бездітним, врешті-решт він залишив свій трон Бурбону принцу Філіпу Анжуйському, замість того, щоб передати Габсбургам хоча б австрійським. Це призвело до війни за іспанську спадщину.