במהלך שנות ה-70, כוחות הביטחון של רודזיה היו חלוצים בפיתוח משורייני חי"ר קלים ששימשו אותם במלחמת הסבך הרודזי. אחד מכלי הרכב הללו היה "משוריין הקודו" - רק"מ טקטי עם מבנה יוצא דופן אשר היה מסיבי יותר מהמשוריינים הקלים האחרים (לאופרד, פומה, ורינו) ואשר היה בו מקום ל-4 לוחמים ונהג. משוריין הקודו יוצר ב-1977 במקור עבור כוחות ה-SWAT של משטרת רודזיה לשימוש בלוחמה בשטח בנוי, אך בהמשך עבר הסבה לרכב סיור על ידי יחידת "השדים השחורים" (רגימנט השריון הרכוב) של הצבא הרודזי, לנוכח התאמתו לדרכים משובשות ולפגיעות של משוריינים קלים אחרים למטעני צד ורימונים; עקב התכנון והמבנה המיוחד של שלדת הקודו, הוא הגן בהצלחה על חיי לוחמים במארבים שלוו בנק"ל ומטענים, וסככת השריון המעוגלת שלו הגנה על הלוחמים מפני יידוי רימונים. חברת אטלס - יצרנית המטוסים של דרום אפריקה בתקופת האפרטהייד, פיתחה ב-1975 את ה"אטלס C4M קודו" - דגם של מטוס תובלה קטן המבוסס על מטוס האימון האיטלקי AL-60 איירמאקי, ואשר היה יכול לעבור הסבה מהירה ממטוס תובלה צבאי למטוס להובלת לוחמים או צנחנים;