Etter den ærerike revolusjon i 1688, brukte Maria II og Wilhelm III både whiger og toryer i sine regjeringer, på tross av manglende lojalitet fra en del av toryene, der mange fortsatt støttet Jakob II. Etter hvert kom imidlertid whigene til å bli stadig mer dominerende i regjeringene. I 1708, under den spanske arvefølgekrig, gikk de fleste gjenværende toryene i opposisjon, noe som førte til et kabinett med nesten bare whiger. Wilhelms etterfølger, dronning Anne, mislikte imidlertid sin avhengighet av whigene, og i 1710 erstattet hun dem med en ren tory-regjering under Robert Harley and Henry St. John, som i 1713 forhandlet frem freden i Utrecht, som bidro til å gjøre slutt på krigen, men som ble kritisert av hennes fremtidige etterfølger, Georg I av Hannover.