Освен останалото, причина да бъде уволнен Валенщайн е и страхът от навлязлата в Германия шведска армия на Густав II Адолф. Стремежът на Фердинанд да обедини принцовете срещу тази заплаха не се осъществява и през септември 1631 г. шведите разбиват Тили при Брайтенфелд. Става ясно, че само Валенщайн може да спаси положението. Той се съгласява на висока цена – иска сам да назначава и уволнява офицерите си и да разполага с отнетите от шведите земи както намери за добре. Ефектът от намесата му обаче се вижда ясно. Той изгонва противниците си от Чехия, не им позволява да навлязат в Южна Германия и нанася малко поражение на шведите от отличите си позиции при Алте Весте (август 1632). През ноември обаче той е победен при Лютцен, изгубвайки артилерията и боеприпасите си, но голямата новина от тази битка е случайната смърт на шведския крал. Тя променя коренно ситуацията. Фердинанд вече няма такава нужда от услугите на големия военачалник и замисля повторното му отстраняване.