Una dintre cele mai semnificative efecte ale politicii de stăvilire a fost izbucnirea Războiului din Coreea. În iunie 1950, Armata Populară Coreeană a lui Kim Ir Sen a invadat Coreea de Sud. Iosif Stalin a planificat, pregătit și inițiat invazia, prin crearea unor planuri detaliate de război, care au fost comunicate nord-coreenilor. Spre surprinderea lui Stalin, Consiliul de Securitate ONU a sprijinit apărarea Coreei de Sud, deși sovieticii, în semn de protest, boicotau întâlnirile pentru că Taiwanul și nu China Comunistă deținea loc permanent în Consiliu. Personalul din Coreea de Sud a Națiunilor Unite, Statele Unite ale Americii, Marea Britanie, Turcia, Canada, Australia, Franța, Africa de Sud, Filipinele, Olanda, Belgia, Noua Zeelandă și alte țări s-au alăturat pentru a opri invazia.