В 1930-ті роки ВПС Імперської армії Японії основною характеристикою літака вважали високу маневреність, навіть на шкоду швидкості. Проте досвід боїв в Китаї та Халхин-Голі показав, що висока маневреність не завжди забезпечує перевагу. Поява в японській армії швидкісного розвідника Mitsubishi Ki-46, практично невразливого для винищувачів, заставила припустити появу аналогічного літака в арміях імовірних противників. Тому у 1939 році командування ВПС Імперської армії Японії на безконкурсній основі видало фірмі Nakajima замовлення на розробку швидкісного винищувача-перехоплювача. Швидкість набору висоти 4 000 м — мала складати не більше 5 хв., а максимальна швидкість літака на цій висоті повинна була досягати 600 км/г. Озброєння мало складатись з двох 7,7-мм кулеметів та двох 12,7-мм кулеметів «Ho-103».