Доктри́на Бре́жнєва, "також" концепція обмеженого суверенітету — доктрина, або точніше принцип зовнішньої політики Радянського Союзу щодо східноєвропейських країн, які входили у «радянську зону впливу» після закінчення Другої світової війни та за результатами Ялтинської та Потсдамської конференцій 1945 року. Вона стверджувала виключне право СРСР на втручання у внутрішні справи країн східного блоку, включно з використанням військової сили, для запобігання будь-яких політичних змін в них. Тим самим ця доктрина ігнорувала, не визнавала державний суверенітет цих країн та суперечила Статуту Організації Об'єднаних Націй. Прокламувалася та застосовувалась під демагогічними пропагандистськими гаслами про «"необхідність захисту завоювань соціалізму від агресивних підступів Заходу та НАТО"» та «"захисту світової соціалістичної системи"».