Emanuel Lasker 1894-ben szerezte meg a világbajnoki címet, miután az addigi címvédő Wilhelm Steinitzet 10–5-re legyőzte. Címét az 1896/97-ben játszott visszavágón elért fölényes 10–2-es győzelmével védte meg. Ezt követően évekre visszavonult a sakkozástól, hogy matematikai és filozófiai tudományos munkájának hódoljon. A Marshall elleni világbajnoki mérkőzés előtt csak kevés versenyen indult, ezeken azonban világbajnokhoz méltóan kiválóan szerepelt: 1899-ben Londonban 1. helyezést, 1900-ban Párizsban 1. helyezést, 1904-ben Cambridge Springsben 2–3. helyezést ért el. A versenyzés hiánya miatt azonban alaposan hátraszorult a világranglistán. 1902. decemberben elvesztette 1. helyét, amelyet 1890. június óta őrzött, és a mérkőzés kezdetén, 1907. januárban már csak a 9. helyen állt.