Через кілька днів Герман Герінг був заарештований і як один з головних військових злочинців відданий суду Міжнародного військового трибуналу у Нюрнберзі. Під час слідства і суду був найважливішим підсудним. Герінг прекрасно усвідомлював своє становище другої (після Гітлера) особи в Третьому Рейху та охоче грав роль лідера серед інших головних обвинувачених нацистського режиму, хоча деякі з нацистських ватажків висловлювали стосовно до нього відверте презирство. Але патологічне марнославство не залишало «наці № 2» навіть на лаві підсудних. У ході процесу з'ясувалося, що роль Герінга як державного діяча й особливо воєначальника вищого рангу багато в чому була бутафорською. Займаючи велику кількість вищих посад у державі, він виконував покладені на нього обов'язки вкрай недбало, передоручав всю роботу своїм підлеглим і не здійснював належного контролю за їх діяльністю. Величезну кількість документів, що проходила через нього, у тому числі й особливої важливості, він підписував, навіть не читаючи їх. Проте на суді, треба віддати йому належне, Герінг не намагався заперечувати свою відповідальність за всі підписані ним документи та перекласти вину на когось іншого.