Kunhuta Uhorská (aj Kunigunda, prezývaná aj: Haličská, Mačevská, Ruská, či Černigovská, nepresne aj: Arpádovská; * okolo 1245/12469. september 1285, Praha) bola česká kráľovná, rakúska, štajerská, korutánska a kraňská vojvodkyňa, druhá manželka českého kráľa Přemysla Otakara II. a matka českého kráľa Václava II. Pochádzala z rodu Rurikovcov, z vetvy významne spriaznenej s uhorským rodom Arpádovcov, bola vnučkou Bela IV. Po smrti kráľa Přemysla Otakara II. v bitke na Moravskom poli utiekla pred Brandeburčanmi, ktorí ju spolu so synom zajali na Bezděze do Opavska, ktoré jej bolo zverené cisárom Rudolfom Habsburským. Neskôr sa jej druhým manželom stal český šľachtic Záviš z Falkenštejna s ktorým mala syna Jána. Podľa dobových správ mala byť neobyčajne krásna, duševne zdatná, ambiciózna a temperamentná žena. Manželstvo Přemysla Otakara II. a Kunhuty býva vykresľované ako šťastné a plné lásky.