A községi önkormányzat 1854-ben alakult meg; ekkor a népessége 1455 főt számlált 120 házban. 1879-ben a romos, feltételezések szerint karoling eredetű Szt. Oszvald-kápolna helyén megépült a Havas Szűz Mária-kegytemplom. A kápolna már a reformáció előtt is kedvelt zarándokhelynek számított. 1926-ban bevezették az elektromosságot, 1937-ben az elektromos közvilágítást. Az Anschlusst követő népszavazáson csak ketten voksoltak a Német Birodalomhoz való csatlakozás ellen. Ezt követően a náci párttagok elégették a pap könyvtárának egy részét, a tanítót pedig elbocsátották, mert részben zsidó származású volt. A második világháború alatt lengyeleket vezényeltek kényszermunkára, mert a férfilakosság nagy részét behívták katonának. A Bécsújhelyet bombázó szövetséges repülőgépek időnként Lichtenegg fölött dobták ki megmaradt bombaterhüket; egy ilyen esetnél leromboltak egy házat és megöltek két lichteneggi lakost. 1956-ban nagyszámú magyar menekültet szállásoltak el ideiglenesen a községben.