Fra 1858 studerede han ved et lyceum i Venedig, men næste år afbrød han studierne og gik frivillig med som menig soldat i krigen med Østrig. Derefter studerede han atter forskellige steder, sidst i Pisa, og blev endelig lærer ved lyceet i Udine. Han har udgivet adskillige skrifter: "Dolori e speranze" (vers, 1860), "L'Italia pretesca e ciarlatanesca" (1867), "Affetti e pensieri" (1869), "Discorso intorno a Vittorio Alfieri" (1870), "Vita intima" (1876), "Poesie minime" (1880), "Ritagli di tempo" (1690), "Discorsi" (1891) og "Il Credo".