Упркос помирљивости српског краља српској држави није било мира. Пред крај владавине Стефана Уроша III, снага Србије довела је до удруживања бугарског владара Михаила Шишмана и Андроника III. Док су се непријатељи кретали према Србији, Стефан Урош III изабрао је да пре њиховог спајања пресретне војску коју је водио цар Михаило Шишман. Битка код Велбужда, код реке Струме 28.7.1330. године између Срба и Бугара је решила рат. Бугари су до ногу потучени, а главу цара Михаила Шишмана изгледа да је одсекао сам млади краљ Душан. На вест о поразу Бугара, Андроник III повукао је своју војску, која је до тада била лако заузела део Македоније, јер при нападу није наишла на већу српску војску.