Високо цењен као тенковски генерал, јула 1944. године "SS-Gruppenführer" Битрих добија команду над II СС оклопним корпусом на Западном фронту. Заједно са различитим резервним јединицама, корпус је послат у напад на савезнички мостобран у Нормадији, са задатком да заустави и одбаци савезнике натраг ка мору. Током јула и августа 1944. године, дивизије под Битриховом командом искључиво су се бориле у рејону Кана. Када су се 19. августа 1944. године Немачке јединице нашле потпуно опкољене у џепу код Фалеза, Битрихов II СС оклопни корпус добио је задатак да пробије обруч и држи што дуже слободан излаз из обруча. После краткотрајних борби са савезницима обруч је пробијен у ноћи између 19. и 20. августа, тако да су још неке јединице Вермахта и СС-а успеле да се извуку из обруча и одступе ка Сени. За успехе у одбрани код Кана и пробоја обруча код Фалеза, Битрих је добио храстово лишће за Витешки крст а команданти његових дивизија Курт Мајер (12. СС оклопна дивизија „Хитлерјугенд“) и Ото Баум (17. СС панцергренадирска дивизија „Гоц фон Берлишинген“) добили су мачеве.