У Тринаестојулском устанку, као командир герилског одреда, учествовао је у борби, за ослобођење Ријеке Црнојевића, а два дана касније у борби на Кошћелима, у којој је заробљен италијански Други батаљон граничне страже, који је, због интервенције према Цетињу и деблокаде цетињског гарнизона, био послат из Албаније. Од августа 1941. до средине јуна 1942. године био је командир Горњоцеклинске чете, командант батаљона „13. јул”, заменик команданта Ловћенског одреда, командант батаљона „Царев лаз” и командант Ловћенског партизанског одреда. Јединице којима је командовао водиле су успешне борбе против италијанског окупатора, а нарочито батаљон „Царев лаз” који је у другој половини зиме 1941/42. великим делом онемогућио непријатељски саобраћај на комуникацији Подгорица—Цетиње.