Миклош Хорти никада није одговарао за извршене ратне злочине. Немци су га уклонили са власти и интернирали у октобру 1944. године када је изразио спремност за потписивање примирја на почетку Битке за Будимпешту, када је главни град Мађарске освојила Црвена армија. Одведен је у Баварску где је био заточен до краја рата. Учествовао је на Нирнбершком процесу после Другог светског рата. Након тога до краја живота, до 1957. године, живео је у Португалији. Мада бројна историјска документа сведоче о мађарским злочинима, данас Јавни парк у Ђемреу (надомак Будимпеште) носи име по Миклошу Хортију, 2010. године откривена је прва његова дрвена биста у месту Кереки, а на богословном факултету у Дебрецину налази се спомен-плоча у његову част. Устав Мађарске амнестирао је Миклоша Хортија за депортовање 400.000 мађарских Јевреја у концентрационе логоре смрти, ослобођен је кривице за Рацију, док се акције у Војводини, према овом мађарском гледишту, сматрају "акцијом регуларне војске у тадашњој држави".