После формирања одреда, почео је марш-маневар батаљона, који су се налазили у разним крајевима Црне Горе. До 26. новембра сви батаљони су се окупили у рејону села Његувођа, код Жабљака, одакле су кренули ка Пљевљима. Штаб Црногорско-санџачког одреда донео је сутрадан одлуку о нападу на Пљевља, у складу са предлогом Главног штаба НОПО Црне Горе и Боке да се пре слања одреда у западну Србију изврше напади на окупаторске гарнизоне у Пљевљима и Прибоју, надајући се богатом ратном плену. Напад на Пљевља, у коме се налазила команда Пете алпске дивизије „Пустерија”, извршен је 1. децембра 1941. године. У току напада Арсо је командовао Источном групом батаљона, коју су сачињавали Комски и Језеро-горански батаљон. Град је био скоро освојен, али је силовит италијански противнапад, приморао партизане да се повуку. У неуспелом нападу, Црногорски НОП одред имао је 237 мртвих и 270 рањених бораца. Након напада, јединице одреда су се повукле од Пљеваља и од пута Пљевља—Пријепоље. Неуспех у нападу на Пљевља и велики губици, као и вести о немачкој офанзиви у Србији, губитку слободне територије у западној Србији и повлачењу главнине партизанских снага, неповољно су утицали на велик број бораца Црногорско-санџачког одреда, који су одлучили да се врате у своје крајеве, па је у одреду остало само 700 бораца.