În cele din urmă, cea mai directă manifestare a emancipării societății civile a fost înfințarea spontană de soviete (sfaturi) de muncitori, țărani, soldați sau marinari, care acopereau în câteva săptămâni aproape toată țara. Aceste adunări alese, deja încercate în 1905, compensau slăbiciunea instituțiilor obișnuite în Occident (partide, sindicate), slăbiciune cauzată de îndelungata suprimare țaristă. Acestea au fost organe de democrație directă, care intenționau să exercite o autoritate independentă și, în fața guvernului provizoriu și a posibilității unei contrarevoluții, să asigure păstrarea și extinderea cuceririlor Revoluției din Februarie.