בשנת 1940 הוקם הקורפוס מחדש, והוא הוצב בסוריה תחת פיקודו של ויליאם הולמס. באוגוסט 1942 מונה הרברט למסדן למפקד הקורפוס, לאחר שבריאן הורוקס דחה את הצעתו של ברנרד מונטגומרי מפקד הארמייה השמינית לפקד על הקורפוס ה-10, והמליץ על למסדן כמתאים ביותר. במהלך קרב אל עלמיין השני התגלעו חיכוכים קשים בינו לבין מונטגומרי, כאשר למסדן סירב לתקוף בטענה שכוחותיו חלשים מדי. בשל כך, בדצמבר 1942 הדיח מונטגומרי את למסדן מהפיקוד ומינה את הורוקס לתפקיד. במרץ 1943 הצטיין הורוקס בפיקוד על הקורפוס בקרב על קו מארת בדרום תוניסיה. הקורפוס ביצע תנועת איגוף שאילצה את הגרמנים והאיטלקים לסגת באבדות כבדות. באפריל 1943 מונה ברנרד פרייברג למפקד הקורפוס, ובאוגוסט אותה שנה מונה ריצ'רד מקרירי למפקד הקורפוס, ולחם עמו בפלישה לאיטליה, ובקרב מונטה קאסינו. בנובמבר 1944 מונה ג'ון האוקסוורת' למפקד הקורפוס, ופיקד עליו במהלך מתקפת האביב של בעלות הברית בצפון איטליה, אשר הביאה לסיום המלחמה בזירה האיטלקית. עם סיום המלחמה הוחזרו חיילי הקורפוס לבריטניה, והקורפוס פורק.