בתחילת המאה ה-20 המגמה הרפורמיסטית בפרס קיבלה אופי מובהק. מהפכת 1905 באימפריה הרוסית, ואחריו מתן חוקה, ואז כינוס הדומה הראשונה ופירוקה שלאחר מכן בידי ניקולאי השני, קיסר רוסיה, סיפקו דוגמה למאבק מהפכני אזרחי נגד כוח אוטוקרטי במדינה שחשש לתפקידו ממנה ונהג להשתמש בכוחו הצבאי בשביל להפיל כל התנגדות. מעט מוקדם יותר ניצחונה המכריע של יפן במלחמת רוסיה-יפן (1904-1905), היווה את הניצחון הראשון של מדינה אסייתית על מעצמה אירופית בעידן הקולוניאליזם. אירוע הניצחון של האימפריה היפנית ספד ברחבי העיתונות הפרסית ויוחס להצלחה של יפן בהפיכתה מחברה פיאודלית נחשלת לאומה מתועשת ומפותחת, אשר העלתה גם תקווה וגם ייאוש מהצורך של פרס לסטות מהדרכים המסורתיות מכדי להביא לתיעוש משמעותי ופיתוח נרחב. מלחמת הבורים הראשונה בהרפובליקה הדרום-אפריקאית והחוקה שהוענקה לטרנסוואל בשנת 1906 עוררו תגובה דומה ותשואות מצדה של העיתונאות הפרסית הרפורמיסטית.