Розраховуючи на підтримку своїх ідей в широких верствах суспільства, навесні 1968 року оновлене керівництво ЧССР дозволило створювати на підприємствах ради робітничого самоврядування. Як і в подальшому перші ради трудових колективів часів початку перебудови в СРСР, учасники зборів на виробництві з натхненням обговорювали перспективи самостійного розпоряджання усіма заробленими ними прибутками. За їхніми задумами прибуток мав чесно розподілятись між усіма працівниками й керівництвом, залишаючи на потреби держави тільки необхідний мінімум. Не менш активно обговорювалась на цих зборах, а також всією країною та «Програма дій» (висунута у квітні 1968 року соратниками Дубчека — Ріхтою, Ота Шиком та Ауеспергом), де також зазначалась і вимога «ідейного плюралізму». Виступаючи на телебаченні 18 липня того ж року у зв'язку з цією програмою, Дубчек закликав провадити «таку політику, щоб соціалізм не втратив своє людське обличчя». Фразеологізм, що народився на цій базі, «соціалізм із людським обличчям» (), який висловлює ідею оновлення суспільних відносин без відмови від соціальних досягнень і гарантій соціалізму, й сама ця фраза набула другого дихання в СРСР за років перебудови.