Den okonstlade, tillgänglige och godlynte Georg vann snart starka sympatier, vilket bidrog till att Storbritannien överlämnade Joniska öarna till Grekland 1864. Sedan en ny författning antagits, höll sig Georg strikt till den parlamentariska regeringsformen och ställde kungamakten utanför partistriderna, vilket dock inte hindrade att han gjorde personliga insatser för att förbättra Greklands handel och sjöfart. Under nästan hela sin regering var Georg utsatt för en skarp kritik från de erövringslystna så kallade ultrahellenerna, som ansåg att Georg försummade utrikespolitiken. Georg gjorde dock stora insatser för Greklands anseende vid stormaktshoven. Georgs insatser vid det fredliga förvärvet av Thessalien 1881 och införandet av den självständiga förvaltningen på Kreta 1898. Georg lyckades flera gånger förhindra huvudlösa anfall mot Osmanska riket och stödde inte de grekiska insatserna på Kreta som ledde till Grekisk-turkiska kriget 1897.