Patřil k vůdcům tajné paravojenské organizace VMRO (Vnitřní makedonská revoluční organizace), která bojovala proti nadvládě Turecka na územích, která byla osídlena převážně slovanským obyvatelstvem, ale jejíž jednotky ("čety") sváděly boje také s prosrbskými a prořeckými silami. Vedl její nejlevicovější křídlo. Zúčastnil se tzv. Ilindenského povstání, které vypuklo roku 1903. Jeho porážka osmanskými silami vedla k rozštěpení VMRO (Sandanski byl pravicovými frakcemi dokonce odsouzen k trestu smrti), načež se Sandanski a jeho frakce spojila s mladotureckým hnutím (založil tzv. Národní federativní stranu (bulharskou sekci)) a podíleli se i na mladotureckém puči, který se pokoušel svrhnout sultána Abdulhamida II. Od mladoturků si Sandanski sliboval vytvoření Balkánské federace. Sandanského skupina se zapojila i do Balkánských válek v letech 1912–1913, když nakonec podporovala bulharské síly. Sandanski byl roku 1915 zavražděn svými politickými oponenty.