Jeho první známá skladba je oratorium "L'Opera d'Amore", které bylo provedeno v roce 1702. V roce 1703 se zúčastnil veřejného výběrového řízení na pozici "maestro di cappella" u neapolského královského dvora. Jeho konkurenty v soutěži byli Gaetano Veneziano, Cristofaro Caresana a Francesco Mancini. Maestrem se nakonec stal Veneziano, ale Sarro byl jmenován jeho zástupcem. Oba však o své zaměstnání přišli v roce 1707, poté, co ve válce o španělské dědictví rakouská vojska dobyla Neapol.