1415 року після загибелі чоловіка у битві під Азенкуром стала одноосібною правителькою герцогства. Проте становище її залишалося складним. Невдовзі опинилася під опікою імператора Сигізмунда. 1418 року останній сприяв шлюбові Єлизавети зі своїм союзником — Йоганном III Віттельсбахом, герцогом Баварія-Штраубін (володів також Голландією та Зеландією). Єлизавета переважно займалася справами Люксембургу, тоді як її чоловік вів тривалу війну зі своєю небогою Якобою.