La conquesta normanda d'Itàlia meridional va suposar una barreja de l'arquitectura romànica pròpia amb l'estil normand. Els normands van ampliar castells d'origen llombard, romà d'Orient o àrab i també en van construir de nous. Per a fer-ho, van recórrer a artesans locals, els quals conservaven elements d'origen no normand. Van construir catedrals del ritu romà en les terres arrabassades a l'Església grega o a l'islam. L'estil resultant va ser una amalgama de romànic amb influències romanes d'Orient i islàmiques. L'administració normanda estava centralitzada i era bastant complexa en comparació amb la d'altres països europeus de l'època. Per a portar a terme aquesta administració van ser necessaris edificis públics i palaus construïts a les ciutats.