Conservaren algunes tradicions escandinaves, com el dret d'exiliar, el marítim o el concubinat legal. Però a diferència d'altres prínceps del nord de França, els ducs normands impediren als castlans tenir massa poder, preservant-ne així el seu. Els dominis que tingueren els ducs de Normandia eren molt més importants que els d'altres prínceps veïns. Aquesta riquesa els permeté restituir les terres a les abadies i garantir-se la lleialtat dels vassalls dels feus. Però durant el s. XI aquesta política de feu-vassallatge reduí significativament les terres de la dinastia, fins a la conquesta d'Anglaterra per Guillem el Conqueridor que restablí el duc com a gran propietari.