En række harniskklædte sonetter, som Winther i krigsåret offentliggjorde i "Fædrelandet", vidner til overflod om det højtryk af national følelse, begivenhederne øvede på ham, men er i poetisk værd kun lidet lødige. Endnu i hans sidste digte "En Samling Vers", der udkom 1872, findes der side om side med alderdomsmatte ting umiskendelige ytringer af den oprindelige kraft og originalitet i tanker, billeder og sproglige udtryk, som ingen så let skulle gøre ham efter; det samme gælder, om end i mindre grad, om de sene fortællinger "I Nådsensåret" og "Et Vendepunkt", hvilken sidste er skrevet i digterens firsindstyvende år.