Danneskiold-Samsøe var søn af Christian Conrad Sophus lensgreve Danneskiold-Samsøe og Elizabeth f. Brudenell-Bruce og blev født 29. april 1838 i København. Han blev student 1860. Første gang, han henledte offentlighedens opmærksomhed på sig, var i 1877, da han over for den engelske regering og den engelske parlamentskommission med dygtighed og takt varetog Danmarks interesser i det for landbruget vitale spørgsmål: Indførselen af levende kreaturer fra Danmark til England. På grundlag af det navn som landbrugets talsmand, han herved havde erhvervet sig, valgtes han i 1881 til medlem af Det kgl. Landhusholdningsselskabs præsidium, og denne stilling, som han besad indtil 1893, gjorde det atter naturligt, at han ved Den Nordiske Industri-, Landbrugs- og Kunstudstilling i Kjøbenhavn 1888 overtog den af de 3 vicepræsidentposter, som repræsenterede den mellemste af de nævnte 3 udstillingsgrene. Som fremtrædende landmand blev han ligeledes udnævnt til medlem af det i 1886 oprettede Jernbaneråd. I 1887 valgtes Danneskiold-Samsøe til 8. Landstingsmand for 2. kreds og sad frem til 1906. Han var medlem af Rigsretten. I 1886 succederede han i besiddelsen af Grevskabet Samsøe og overtog samtidig posten som overdirektør for Gisselfeld Kloster. Han ægtede 15. september 1867 Emilie Henriette Dagmar komtesse Krag-Juel-Vind-Frijs (18. marts 1848 på Søbygaard – 4. juli 1897), datter af C.E. lensgreve Krag-Juel-Vind-Frijs til Frijsenborg. Han var ordenskansler fra 1911, hofjægermester, dekoreret med Dannebrogsordenens Kommandørkors (siden 1888) og Elefantordenen.