עיט החורש ניזון בעיקר מיונקים קטנים, מעופות קטנים יותר, מזוחלים ומפגרים. אזורי הקינון של עיט החורש הם במרכז אירופה ובמזרחה ודרומית מזרחית לטורקיה. העיט מקנן בעיקר ביערות ובחורשות, וזהו מקור שמו. הוא חורף באפריקה. הנקבה מטילה בין ביצה אחת לשלוש ביצים בקן הממוקם על עץ. שיעור ההצלחה של הצאצאים נמוך יחסית, כמו אצל יתר העיטים, וכך רק הגוזל הבכור, שהוא בדרך-כלל הגדול והחזק יותר, שורד. לעיתים הוא אף יאכל את אחיו הקטנים יותר. בזמן הנדידה בין מקומות המחיה שלו (אירופה ואפריקה), הפרטים עפים דרך ישראל. בשנת 1986 הייתה ירידה דרסטית בכמות עיטי החורש בעולם, ירידה זו מיוחסת לאסון צ'רנוביל שפגע באזורי דגירתם.