L'educació primària estava en mans dels cabildos i de les parròquies; de la mateixa estaven exclosos els indígenes, els esclaus i (en la major part del territori) les dones. Una educació secundària més aviat elemental s'impartia en establiments religiosos de moltes de les ciutats de l'interior. Les excepcions més notables eren el Col·legi de Monserrat a Córdoba i el Col·legi de San Carlos a Buenos Aires; aquest últim havia estat profundament desorganitzat després de les Invasions Angleses, ja que el seu edifici s'havia destinat a caserna militar. No obstant això va seguir existint, sent les classes impartides en locals privats. Va ser reorganitzat com "Col·legi de la Unió del Sud" durant directori de Pueyrredón, tornant a un alt nivell d'ensenyament.