En el moment de la Revolució Francesa, va ser nomenat comandant de la Guàrdia Nacional de Saint-Dié, i, més tard, el vam veure president del tribunal de Saint-Dié; però, quan les fronteres van ser amenaçades, es va allistar als primers batallons voluntaris el 1791, i al capdavant del 3r dels Vosges que va nomenar el seu comandant, va fer, amb distinció, les primeres campanyes de la Revolució, primer al Rin, després a Vendée; la seva valentia i habilitat el van elevar ràpidament al rang de general de la divisió. A la Segona batalla de Cholet (17 d'octubre de 1793), la seva composició i la precisió de les seves maniobres van portar a la victòria, tot i estava disposada a escapar dels republicans. A ell se li deu el 1794, capturar Noirmoutier.