Брзо клизање присутно је на Зимским олимпијским играма од 1924. На Олимпијском конгресу 1914. делегати су се сложили да се брзо клизање уврсти на ОИ 1916. након што је уметничко клизање уврштено на ОИ 1908. Међутим, Први светски рат прекинуо је све планове за олимпијско такмичење и брзо клизање ушло је у олимпијски програм тек 1924. као део Недеље зимских спортова у Шамони Мон Блану, којој је ретроактивно додијељен олимпијски статус. Прву златну олимпијску медаљу освојио је Чарлс Џутроу из Лејк Плесида иако је неколико Норвежана тврдило да је Оскар Олсен имао брже време. Проблеми с мерењем времена на 500 м били су стални проблем све до појаве електронских сатова у 1960-им; током трке на 500 м на ЗОИ 1936. сугерисано је да је победничко време Ивара Балангруда било скоро секунду брже. Финска је освојила остале 4 златне медаље 1924, уз победе Класа Танберга на 1500 и 5000 -{m}- те у вишебоју. То је био први и једини пут да је у брзом клизању додељена златна олимпијска медаља у вишебоју.