Међутим, пашњаци и сувати кадилука Димотике, који су припадали великој царској стаји, налазили су се добрим делом у кадилуку Малкари, што значи, у Галипољском санџаку. На пример, на захтев аге сувата у Димотики, године 1728. издат је ферман за протеривање имама Халила из села Балабана у Малкари;овај је годинама подстицао рају сувата на побуну и на тај начин спречавао да се убере приход који припада царском џепу. Царски суват у Малкари, то је планина Куру Даг, од које су све до балканских ратова живели и Галипољски Срби у Караџа Халилу и Бајрамичу, а наведени ферман показује да су и неки Сремски Изгнаници живели под Куру Дагом, иако су ишли на суд чак у Димотику. Даље вести о Сремским Изгнаницима сведоче о опадању и окоштавању ове мукате.