På hösten 1919 utkämpades slaget om Petrograd. Den vite generalen Nikolaj Judenitj hade på estnisk mark organiserat en 18 500 man stark armé som den 28 september tågade mot Petrograd. I oktober hade man avancerat till stadens södra förorter, men precis som vid Kerenskij-Krasnov-angreppet 1917 slogs denna offensiv tillbaka vid Pulkovo. Till sin hjälp hade Judenitj fått franska och brittiska vapenleveranser och därutöver operativ assistans från den brittiska flottan samt från den estniska flottan och armén (6 000 man). För estnisk del innebar deltagandet i operationen vissa taktiska fördelar i kriget för självständighet. I Finland försökte Gustaf Mannerheim under åren 1918 och 1919 förgäves utverka planer på att anfalla Petrograd norrifrån, något som hade både ideologiska och etniska motiv.