Наступною гарячою точкою між Великою Британією і урядом Віші став червень 1941 року, коли повстання в Іраку було придушене британськими військами. Німецькі й італійські ВПС (Люфтваффе) і (Regia Aeronautica), через французькі володіння в Сирії, допомагали іракському уряду. Через це владу уряду Віші в Сирії було оголошено загрозою британським інтересам на Близькому Сході. Отже, 8 червня, британські війська вторглися до Сирії та Лівану. Кампанія отримала назву Сирійсько-Ліванська або операція Експортер. Столицю Сирії — Дамаск, було захоплено 17 червня, п'ятитижнева кампанія завершилася з падінням Бейруту і підписанням Конвенції Акко (перемир'я Saint Jean d'Acre) 14 липня 1941 року.