מצרים תחת שושלת מוחמד עלי נשארה בבחינת פרובינציה עות'מאנית. במציאות, האיילט היה עצמאי כמעט, ולמעשה יצא למלחמה פעמיים עם האימפריה, בשנים 1831–1833 ו-1839–1841. קונסטנטינופול העניקה למצרים מעמד של מדינת וסאל אוטונומית או "ח'דיוות" בשנת 1867. אסמאעיל פאשא (ח'דיו משנת 1863 עד 1879) ותאופיק פאשא (ח'דיו משנת 1879 עד 1892) שלטו במצרים כמדינה מעין עצמאית תחת עליונות עות'מאנית עד לכיבוש הבריטי של 1882. אף על פי כן, ח'דיוות מצרים (1867–1914) נותרה מחוז עות'מאני דה יורה עד 5 בנובמבר 1914, כאשר הוכרזה על ידי האימפריה הבריטית כפרוטקטורט בריטי בתגובה לכך שהטורקים הצעירים של האימפריה העות'מאנית הצטרפו למלחמת העולם הראשונה לצד מעצמות המרכז (אוקטובר–נובמבר 1914).