V letech 1917–1922 Churchill opět zastával významné úřady. V období po říjnové revoluci v Rusku prosazoval co největší zásah intervenčních vojsk (tvrdě, že bolševismus „musí být zadušen ještě v kolébce“) a uzavření separátního míru. V roce 1918 proběhly v Británii nové volby a Lloyd George opět zvítězil. Tentokrát se Churchill stal ministrem války (tento úřad zastával od poloviny ledna 1919). Do Irska vyslal nechvalně proslulé jednotky "Black and Tans", aby potlačil irský boj za nezávislost. V roce 1920 nasadil vojenské letectvo proti povstalcům v Iráku. V roce 1921 byl jmenován ministrem kolonií a v této funkci byl také jedním ze signatářů Anglo-irské smlouvy v roce 1921, která dala vzniknout tzv. Irskému svobodnému státu, autonomnímu útvaru pod svrchovaností britské koruny, navíc bez Severního Irska. V roce 1922 začala hospodářská krize a v krizi se ocitla vlivem vnitřních sporů i liberální strana. V této atmosféře padla Lloydova Georgova vláda a v nových volbách prohrála. Churchill tak přišel nejen o místo ministra, ale protože prohrál i ve svém okrsku v Dundee, i o místo poslance v parlamentu (a shodou okolností ve stejné době i o apendix).