Vědecká revoluce je momentem, kdy zvítězí jedna teorie. Ta se pak dále vyvíjí a vyvolává nové alternativy vedoucí k jejím změnám a zdokonalování. Feyerabend odmítá kumulativní charakter vývoje vědy, protože podle něj stará teorie nemůže být zahrnuta do nové teorie. (Nepřenechává nové teorii nic ze svých pojmů, zákonů.)