S přibývajícími dny si francouzský císař začínal uvědomovat, že Moskva je jen další slepou uličkou jeho kariéry. Někteří z jeho maršálů a generálů mu radili ve velkoměstě přezimovat, avšak Napoleon dobře chápal, že jeho pozice v zemích spojenců není tak pevná, aby si mohl na delší dobu dovolit zůstat mimo evropské dění. Navíc se neúnosnou měrou začaly množit souboje, na denním pořádku byly výtržnosti a kázeň i morálka vojáků a poddůstojníků rapidně poklesla. Pokusil se proto nabídnout Alexandrovi I. mír, ten však Napoleonovu nabídku přijmout nemohl a ani nechtěl. 14. října vydal císař Francouzů dispozice nasvědčující brzké evakuaci, nicméně 18. října maršál Murat utrpěl porážku v bitvě u Tarutina a Napoleon se rozhodl vyrazit z Moskvy vstříc Kutuzovovi ve směru na Kalugu. 24. října byl však francouzský předvoj zastaven v bitvě u Malojaroslavce, což přimělo Napoleona vydat rozkaz k návratu zpět ke Smolensku tou samou cestou, kterou již armáda během ruské kampaně protáhla.