У цій колегії, де домінувала ліберальна опозиція, вже після першої промови Бісмарк показав себе суворо консервативним політиком, коли заперечив впровадження ліберальних реформ внаслідок Війни шостої коаліції. В «Єврейському питанні» () він однозначно висловився проти політичного зрівняння в правах євреїв. Ці та подібні заяви викликали серед лібералів сильне обурення. В цей час Бісмарк знайшов в політиці таке поле для діяльності, яке відповідало його вподобанням: «Ця справа захоплює мене набагато дужче, аніж я думав».