La primera part, de 362 quilòmetres de longitud, està dotada d'un trifini on convergeixen les fronteres romano-hongaresa i ucraïno-hongaresa. Des d'allà es dirigeix als Carpats Orientals: aquest segment va ser traçat en 1918 per la Comissió Internacional en la qual el geògraf francès Emmanuel de Martonne hi va jugar un paper vital. La línia divisòria d'aigües dels Carpats creua la frontera, segueix un traçat oest-est més o menys en línia recta, fixat al juny de 1940 per una comissió soviètico-romanesa establert després de la pacte germanosoviètic de 1939, a un trifini que formava amb la frontera traçada pel mateix comitè entre Romania i la Moldàvia soviètica i la frontera entre Ucraïna i Moldàvia traçada a l'agost de 1940 pels soviètics.