Cap al 1820 s'hi desenvolupà novament la mineria del coure. La mina Cappagh, la més productiva de la zona, va ser finançada per Lord Audley, la seva xemeneia de 20 metres va sobreviure fins a febrer de 2002, quan va ser destruïda per un llamp. Una característica interessant de la mineria d'aquesta època va ser la introducció a Ballydehob d'una guàrdia de policia i casernes, uns 6 anys abans de la primera força policial de Londres. Per la dècada de 1840 la població de la zona havia augmentat a gairebé 20.000 habitants. Després va sobrevenir el desastre de la Gran Fam Irlandesa, devastadora a Ballydehob i a tot Cork Oest. Milers de persones van morir i milers més van emigrar. Entre 1841 i 1851 la població de la zona es va reduir en un 42%, un descens molt més alt que la mitjana nacional.