Iran upplevde under 1970-talet en ekonomisk högkonjunktur vilket ledde till att allt fler fick tillgång till högre utbildning och blev samhällsmedvetna. Den politiskt engagerade medelklassen framförde krav på politiska reformer. De traditionella klassen i samhället var inte inkluderad i statens ekonomiska reformer och i stället gynnades medelklassen och överklassen. Därför stärktes en allians mellan mullorna och den traditionella köpmannaklassen ("bâzâri") i städerna som ingick en ohelig allians med den vänsterorienterade oppositionen. Den iranska revolutionens centrala paroll var inte demokrati utan antiimperialism och social rättvisa.