Stället gjorde på mig ett lifligt och varaktigt intryck, emedan jag i de närvarande förhållanden tyckte mig finna en likhet i Sveriges bedröfliga öde 1521 och Finlands 1809. Nu, likasom då offrade fäderneslandets söner för dess räddning lif och gods; men det var ej mer någon Gustaf Eriksson, som stod i spetsen för frihetskampen. Medföljande litografi är gjord efter den teckning af detta monument som jag på några stunder utkastade.”