Sauckel åtalades enligt alla fyra anklagelsepunkterna inför den internationella militärtribunalen i Nürnberg: planerande av anfallskrig, brott mot freden, krigsförbrytelser och brott mot mänskligheten. Åklagarsidans bevisning mot Sauckel var omfattande. Åklagarna förfogade över ett flertal av Sauckels egenhändigt undertecknade order. I en föreskrift ansåg han bland annat att de tvångsrekryterade arbetarna skulle utnyttjas i största möjliga utsträckning till lägsta möjliga kostnad. Sauckel förordade trots detta human behandling av arbetarna, vilket dock tämligen ofta nonchalerades av de lokala arbetsledarna. Sauckel bar det yttersta ansvaret för dessas gärningar, men han kunde inte alltid kontrollera arbetarnas förhållanden under transporten till Tyskland.