Strauss och von Hofmannsthal hade tillsammans åstadkommit fyra operor: "Elektra", "Rosenkavaljeren", "Ariadne på Naxos" och "Die Frau ohne Schatten". 1923 hade det gått sex år sedan de senast samarbetade och von Hofmannsthal föreslog berättelsen om den Sköna Helena och särskilt slutet på densamme. Enligt myten var Helena gift med kung Menelaos av Sparta men blev bortrövad av prins Paris och förd till staden Troja, därmed orsakande det Trojanska kriget. Efter kriget återfördes Helena till sin make. Men enligt Euripides skapade de grekiska gudarna en skenbild av Helena som Paris tog med sig medan den riktiga Helena fördes till Egypten där hon låg nersövd under kriget. När Menelaos och den riktiga Helena till sist möttes uppstod de frågor som von Hofmannsthal särskilt fann intressanta att skriva om; skulle Menelaos tro på historien och kunna förlåta och förstå Helena? von Hofmannsthal beskrev Menelaos situation med stor dramatisk inlevelse: