Före kung Henrik I av Englands död 1135, hade majoriteten av Englands baroner svurit att stå bakom kejsarinnan Matildas, Henriks dotters, tronanspråk. Stefan av Blois, som var dotterson till Vilhelm Erövraren, och som vuxit upp vid Henriks hov, och gjorde trots detta anspråk på tronen. Han menade att Henrik hade ändrat sig på sin dödsbädd och istället utsett honom som sin tronföljare. Då Stefan hade krönts fick han såväl baronernas som påven Innocentius II:s stöd. De allra första åren under hans regeringstid var fredliga, men kring 1139 sågs han som svag och obeslutsam vilket ledde till ett inbördeskrig, vanligen kallat Anarkin.