Snowdens stora popularitet i den osannolika nya rollen som nationalhjälte kom dock inte att vara så länge. Den ekonomiska fördel han utverkat för Storbritannien var inte stor i jämförelse med den kris som skulle komma. Wall Street-kraschen inträffade i oktober 1929, strax efter Haagkonferensen. Medan vissa inom Labourpartiet, särskilt den unge biträdande ministern Oswald Mosley, förordade en expansiv finanspolitik för att bekämpa arbetslösheten, höll Snowden fast vid en strikt Gladstoneskt liberal ekonomisk politik. Han ansågs av många, både då och senare, som den huvudsakliga motståndaren mot att regeringen skulle föra en radikal ekonomisk politik för att hantera den stora depressionen och som den som blockerade förslag om att införa protektionistiska tullar. Regeringen sprack så småningom, då flera ministrar vägrade gå med på Snowdens förslag om nedskärningar av arbetslöshetsunderstödet, medan Snowden vägrade acceptera underskott i budgeten.