У 1812 році Мішель Ней командував 3-м корпусом Великої армії Наполена, яка вдерлася до Росії. Він зумів проявити себе у битвах за Смоленськ, при Бородіно. За це його було нагороджено титулом князя Московського (25 березня 1813). Під час відступу з Москви керував ар'єргардом у 10 тисяч солдатів. Біля села Красне його корпус було оточено 30-тисячною армією росіян. Ней зумів вирватися з оточення з 900 солдатами. Під час переправи французької армії через Березину Ней відбив наступ армії адмірала Чичагова, чим дозволив здійснити відступ значної частини армії Наполеона. З 30 солдатами Ней останній залишив територію Росії (біля Ковно). У кампаніях 1813 та 1814 років Мішель Ней не зумів проявити свої військові здібності. Після захоплення Парижу союзниками Ней вимагав у Наполеона зректися влади, після чого присягнув Людовику XVIII Бурбону. За це Ней отримав орден Св. Людовика та звання пера Франції (1814).