Després de la retirada de Ctesifont, els exèrcits perses es van aplegar a Jalula, al nord-est de Ctesifont. Jalula era un lloc d'importància estratègica, ja que des d'aquí hi havia rutes cap a Mesopotàmia, Khorasan i Azerbaidjan. Les forces perses a Jalula estaven al comandament del general Mihran. El seu segon va ser el general Khurrazad, un germà del general Rustam, que havia comandat les forces perses en la Batalla d'al-Qadisiyya. Conforme al mandat del califa Úmar, Saad va informar de tot a Úmar. El califa va decidir ocupar-se primer de Jalula. El seu pla era primer obrir el camí cap al nord abans de prendre qualsevol acció decisiva contra Tikrit i Mossul. Úmar nomenà Hàixim ibn Uthba per a l'expedició de Jalula i Abd-Al·lah ibn al-Mutamm per conquerir Tikrit i Mossul. L'abril del 637, Hàixim va portar 12.000 soldats de Ctesifont per aconseguir una victòria sobre els perses en la Batalla de Jalula. A continuació, va posar setge a Jalula durant set mesos. Després d'obtenir una victòria a Jalula, Abd-Al·lah ibn al-Mutamm va marxar contra Tikrit, entrant en contacte per primer cop amb els kurds i a continuació, va enviar un exèrcit a Mossul, que es va rendir en els termes de la "jizya". Amb la victòria a Jalula i l'ocupació de la regió de Tikrit-Mossul, es va establir el domini musulmà a Mesopotàmia.