Després del Saqueig de Roma (1527), torna a Siena, on deixa obres arquitectòniques i pictòriques com és la construcció i decoració de la "Vil·la Belcaro". Torna a Roma entre 1530 i 1531 i, posteriorment, entre 1535 i 1536, on deixa les millors mostres de la seva activitat. La seva obra és un exemple paradigmàtic de les inquietuds d'un moment històric en el qual, dut a l'extrem l'estudi del classicisme, s'investigaven al mateix temps els límits i les possibilitats de la llibertat, en una recerca formal revolucionària i estimulant, encara que discontínua i no resolutiva.