У Дубровнику, топови се појављују од 1361, израђују се од 1363, а тополивница је основана 1410. У средњовековној Србији артиљеријска оруђа помињу се од 1373. (током опсаде Ужица у рату кнеза Лазара против Николе Алтомановића), а израђују (балисте и бомбарде) од 1386. (уговор између кнеза Лазара и Дубровника), под руководством Дубровчанина Милоша Радослевића, па се на основу тога тврди да их је било у косовској бици 1389. Стефан Лазаревић добија 1425. дозволу за увоз барута из Дубровника, а оруђа му израђују домаћи мајстори. Идуће године, код Сребренице (у рату против Босне), он је заробио две "праште" (бомбарде), једну велику и једну малу. Турци су употребљавали артиљерију при заузимању Смедерева (1439), Новог Брда (1441) и Београда (1456). Хроничар Константин Михаиловић истиче да су Турци носили бакар и пред сваку битку лили артиљеријска оруђа, нарочито тешка.