Pocházel ze starého šlechtického rodu Paarů, narodil se jako třetí syn knížete Karla Paara (1806–1881), matka Ida Leopoldina (1811–1884) patřila ke knížecí rodině Lichtenštejnů. Studoval na Tereziánské vojenské akademii ve Vídni a do armády vstoupil v hodnosti poručíka. Sloužil u jezdectva, v roce 1866 se v hodnosti rytmistra stal císařským pobočníkem, téhož roku obdržel titul c.k. komořího. V roce 1874 v hodnosti plukovníka převzal velení dragounského pluku č. 4. V roce 1879 byl povýšen do hodnosti generálmajora a stal se velitelem 4. jezdecké brigády. V roce 1884 obdržel hodnost c.k. polního podmaršála a od té doby působil trvale přímo u císařského dvora, byl jmenován též c. k. tajným radou (1887). V letech 1887–1916 byl generálním pobočníkem císaře Františka Josefa a patřil k důležitým osobnostem dvorního aparátu. Jako důstojník měl vliv na císařova rozhodnutí v oblasti armády, častým poradcem byl ale také v politických otázkách. Z titulu své funkce byl také osobním účastníkem dramatických momentů života Františka Josefa. V roce 1898 mu předal telegram o zavraždění císařovny Alžběty a v roce 1914 informoval císaře o atentátu na následníka trůnu Františka Ferdinanda.