V roce 1962 se vrátila do politiky jako poslankyně obvodního národního výboru za Prahu 6. Tuto funkci vykonávala do voleb v roce 1964, kdy byla zvolena poslankyní Národního shromáždění, kde stala se členkou jeho zahraničního výboru a aktivní byla i v jeho ústavně právním výboru. Měla blízko k reformátorům pražského jara – jako poslankyně mimo jiné podpořila návrh zákona, vylučujícího promlčení válečných zločinů spáchaných během druhé světové války, podpořila rehabilitaci nezákonně perzekvovaných během 50. let a zasadila se o zrušení cenzury.