Podle vzpomínek Marie Ferákové byl život v Čeljabinsku velmi těžký a Jan Ferák proto vícekrát neúspěšně žádal o přeložení na jiné místo. V červnu 1940 byli manželé povoláni zpět do Moskvy, kde jim komunistický poslanec Josef Krosnář oznámil, že pro ně zajistil lepší místo ve Vorošilovgradě. Ferák zde pracoval také v traktorovém závodě. Podmínky ve Vorošilovgradě byly snesitelnější až do napadení SSSR nacistickým Německem, kdy se město stalo cílem německých náletů. V prosinci 1941 bylo rozhodnuto o evakuaci traktorového závodu před postupujícími Němci a Ferákovi absolvovali vyčerpávající čtyřicetidenní cestu vlakem do Alma-Aty v Kazachstánu. Během cesty jejich dcera vážně onemocněla a po příjezdu do Alma-Aty málem zemřela.