По време на османското владичество селището е било с говорещо гръцки език население и се е наричало на турски Урум Еникьой (Гръцко Ново село), а на гръцки – Стахтохори (Σταχτοχώρι, „Пепелно село“) или Евстатохори (Εὐσταθοχώρι). По-време на Руско–турската война през зимата на 1877/78 г. по-голямата част от населението е избито от отстъпващи башибозушки и черкезки банди. По-късно селището започва да се населва с българи – предимно с бежанци от Източна (Беломорска) Тракия, които са се заселили тук след Балканските войни от 1912 – 13 г.