Песма „Хајка Атлагића и Јован бећар" је обрада теме о опклади момка и девојке „да спавају да се не дирају“ и као пример за прерастање романсе у новелистичку епику, карактеристичну за српску епску поезију. У овој песми Хајка Атлагића се везује за Равне котаре и Атлагића кулу, посед познате беговске породице, а која је уништена током Морејског рата. Песма се догађа у ускочком амбијенту и у њој је битно њено опредељење јунаку песме упркос његовом националном пореклу.