Укидање кметства и реформа аграрног система у Босни и Херцеговини за коју се залагао Петар Кочић остварена је тек након Првог светског рата и стварањем Краљевине Срба, Хрвата и Словенаца. Губљење привилегија муслиманских бегова и ослобађење српских кметова узроковало је дубље раздоре имеђу бошњачког и српског становништва што је, како истиче историчар Марко Атила Хоаре, једним делом узроковало укључивање дела бошњачког становништва усташком покрету и чињењу геноцида над стотинама хиљада Срба у Другом светском рату. Током Другог светског рата и четнички и партизански покрет, оба већински састављена од Срба, позивали су се на Кочићево наслеђе. Тако је Урош Дреновић командовао четничким батаљоном који је био именован „Петар Кочић”, док су у исто време партизани уздизали Кочића видећи у њему побуњеника против германских окупатора и самим тиме њиховог претходника.