У фебруару 1999. године, иако недовољно опораљен, Пеђа се упутио за Ђаковицу, до канцеларије мајора Душка Шљиванчина, који је био затечен што га види. Прво што је урадио је одлазак до минског поља у којем је рањен, те је узео своју пушку. Након напада на Кошаре 9. априла, Пеђин вод је уведен у борбу 11. априла. Пеђа је оставио своје младе војнике у позадини, рекавши да не жели да води своје младе војнике у смрт и отишао на задатак са тридесет искуснијих резервиста, који су ту пристигли. Три дана је без хране и воде водио борбу за Ц4. У сукобима са албанским терористима, у рејону карауле Кошаре, бива смртно погођен снајпером. Преминуо је на путу до болнице у Ђаковици.