לפני מלחמת העולם הראשונה פעלו בעיר כמה בתי כנסת וכן "שטיבל" חסידי בסמוך למקום מגוריו של הרבי. יהודי העיירה היו ככלל בעלי אופי דתי מאוד ונטו חיבה לציונות. בחגים הייתה העיירה מוקד משיכה למאות יהודים מחסידי קוידינוב שהתאספו לשהות עם רבם ברגל. החיים בעיירה התאפיינו בדרך כלל ביחסים טובים בין היהודים לשכניהם הגויים. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה גויסו צעירים יהודיים רבים לצבא הצאר, בעוד אחרים בחרו להתחמק מהגיוס על ידי הגירה. המלחמה יחד עם המהפכה הבולשביקית והפוגרומים של 1920 בידי חיילים אוקראינים, הביאו להתמעטות משמעותית באוכלוסייה היהודית של עיירה, ונגרם נזק למוסדות הכלכליים והקהילתיים של הקהילה. בשנת תרפ"א (סביבות 1921) היו פרעות בעיר, בעקבות נטישת חיילים רוסים והגעת חיילים פולנים. היהודים הואשמו שהם תומכים בבולשביקים. רכוש יהודי רב עלה באש והיו מספר הרוגים ופצועים.