Salisbury palasi Benjamin Disraelin hallitukseen 1874 Intian ministeriksi. Hänen välinsä Disraeliin paranivat ajan myötä, vaikka hän aluksi suhtautui epäilevästi tämän juutalaiseen taustaan. Vuonna 1878 Salisbury seurasi lordi Derbya (entisen pääministerin poika, 15. Derbyn lordi) ulkoministerinä juuri sopivasti edustaakseen Britanniaa Berliinin kongressissa. Saavutuksistaan neuvotteluissa hän ja Disraeli saivat kuningatar Viktorialta Sukkanauharitarikunnan jäsenyyden, korkeimman mahdollisen arvonannon.