Allen F. Chew amerikai hadtörténész 1981-ben kiadott könyve szerint Napóleon Nagy Hadseregének derékhada a hadjárat kezdetén legalább állt. Az invázió első nyolc hetében ez a létszám a felére apadt, még mielőtt a hadjárat legfontosabb ütközetére sor került volna. A katonák egy részét az utánpótlási pontokat védő helyőrségként kellett hátrahagyni, de további kieséseket okoztak a betegségek és dezertálások, és a partizánháború kisebb-nagyobb csatározásai is sok ezer katona elvesztésével jártak. 1812. szeptember 7-én az egész oroszországi hadjárat egyetlen komoly ütközetében, a borogyinói csatában Napóleon már csak tudott harcba küldeni, hogy legalább elvesztése árán egy hajszálon múló, pürrhoszi győzelmet arathasson, 900 kilométer mélységben, ellenséges területen állva. Ezt követte Moszkva megszállása, és a város önpusztításához. A cár tárgyalási ajánlatának makacs elmaradása Napóleont végül megalázó visszavonulásra kényszerítette. Ezt túl későn, október 19-én rendelte el. Az első fagyok már október végén beálltak, és november 5-én már leesett az első hó.