L'entrada a la Tercera Coalició el 1805, en que Suècia va lluitar sense èxit la seva Primera Guerra contra Napoleó, que va comportar l'ocupació de la Pomerània sueca per les tropes franceses des de 1807 fins a 1810. El 1812, quan les tropes franceses van marxar una vegada més sobre Pomerània, l'Exèrcit suec es mobilitzà i guanya Napoleó a la batalla de Leipzig el 1813, juntament amb les tropes de Rússia, Prússia i Àustria. Suècia també va atacar Dinamarca i, en el Tractat de Kiel el 14 de gener de 1814, Suècia va cedir Pomerània a Dinamarca, a canvi de Noruega. El destí de la Pomerània sueca i es va liquidar durant el Congrés de Viena a través dels tractats entre Prússia i Dinamarca, el 4 de juny, i amb Suècia, el 7 de juny de 1815. En aquesta maniobra Prússia va obtenir la Pomerània sueca, a canvi de Saxònia-Lauenburg, que va ser cedit per Prússia a Dinamarca. Dinamarca també va rebre 2.600.000 tàlers de Prússia. 3.500.000 ducats van ser atorgats a Suècia com a danys de guerra. La "Pomerània sueca" es va incorporar a Prússia com "Nova Pomerània Superior" ("Neuvorpommern") formant part de la Província de Pomerània.