Mentre la seva teràpia continuava, Tippett buscava un tema per a una obra important -una òpera o un oratori- que pogués reflectir tant l'agitació contemporània del món com la seva pròpia catarsi. Va considerar breument el tema de l'Alçament de Pasqua de Dublín de 1916, però va fundar el seu treball en un esdeveniment més immediat: l'assassinat a París d'un diplomàtic alemany per un refugiat jueu de 17 anys, Herschel Grynszpan. Aquest assassinat va desencadenar el "Kristallnacht" (Nit dels vidres trencats), un atac coordinat contra els jueus i la seva propietat a tota l'Alemanya nazi els dies 9 i 10 de novembre de 1938. Tippett esperava que Eliot proporcionés un llibret per a l'oratori, i el poeta va mostrar interès. No obstant això, quan Tippett li va presentar un escenari més detallat, Eliot li va aconsellar que escrivís el seu propi text, suggerint que la qualitat poètica de les paraules podria dominar la música. Tippett va anomenar l'oratori "A Child of Our Time" ("Un nen del nostre temps"), prenent el títol d"'Ein Kind unserer Zeit", una novel·la de protesta contemporània de l'escriptor austrohongarès Ödön von Horváth. Dins d'una estructura de tres parts basada en "El Messies" de Händel, Tippett va adoptar la novetat d'usar espirituals negres en lloc dels corals tradicionals que utilitzaven els textos dels oratoris. Segons el comentari de Kenneth Gloag, els espirituals proporcionen «moments de foc i de repòs ... que donen forma tant a les dimensions musicals com literàries de l'obra». Tippett va començar a compondre l'oratori el setembre de 1939, coincidint amb el final de la seva teràpia de somni i immediatament després de l'esclat de la guerra.