Els ciclorames es van convertir en un espectacle molt popular a finals del , època en què es desplaçaven de ciutat en ciutat. Als espectadors se'ls oferia també música i l'explicació de l'esdeveniment representat mitjançant un narrador. De vegades es combinaven amb diorames, la qual cosa els dotava de major realisme. Per allotjar-los es van construir sales circulars o poligonals en moltes ciutats europees i americanes. Entre els més impactants i de major difusió, van estar el que Henri Félix Emmanuel Philippoteaux va pintar sobre el "Setge de París" poc després que aquest fet tingués lloc (guerra francoprussiana, 1870-1871); i el que Lucien-Pierre Sergent i Joseph Bertrand van pintar sobre el Setge de Vicksburg (1863), que desenvolupava punt el seu aspecte terrestre com a naval, i que es va exhibir inicialment a París, viatjant després a Nova York, Chicago, San Francisco i Tòquio (ca. 1891). Dels centenars de ciclorames pintats en aquesta època només sobreviuen uns trenta.