האירופאים הראשונים שהתיישבו באזור חוף המפרץ היו בעיקר צרפתים וספרדים. במהלך המחצית הראשונה של המאה ה-19 הפך חוף המפרץ להיות חלק מארצות הברית בעקבות רכישת לואיזיאנה והמהפכה הטקסנית. ככל שהאוכלוסייה בארצות הברית הרחיבה את גבולותיה מערבה כך היה חוף המפרץ לאבן שואבת טבעית בדרום שבו הייתה גישה לנתיבי ספנות ולמסחר מקומי ובינלאומי. התפתחות גידול הסוכר והכותנה (שהתאפשרו בעזרת העבדות) גרמו לדרום לשגשג. בשל מיקומה במפרץ על שפך נהר המיסיסיפי הייתה העיר ניו אורלינס באמצע המאה ה-19 לעיר הגדולה ביותר בארצות הברית שאינה שוכנת על החוף המזרחי והעיר הרביעית בגודלה בארצות הברית בסך הכול.