Den indenrigspolitiske situation i Sudan består i at den autoritære regering, ledet af diktatoren Omar Hassan Ahmed al-Bashir, forsøger at holde sammen på et land, hvor flere regioner er truet af oprør i samme opfang som det i Darfur. Siden fredsaftalen i januar 2005 mellem Sudans regering og &lt;a href="Sudan%20People%27s%20Liberation%20Army"&gt;SPLM/A&lt;/a&gt; (oprørsbevægelsen i Sydsudan) blev underskrevet som afslutning på 2. sudanske borgerkrig, har der været en risiko for at andre oprørsgrupper gennem kamp vil søge at få større indflydelse i Sudans centralregering. Derfor vil regeringen gerne statuere et eksempel i Darfur, for at undgå at magten deles mellem for mange grupper. Det er fx blevet hævdet, at Darfur-konflikten brød ud, netop som resultat af fredsprocessen i Sydsudan, idet oprørsbevægelserne i Darfur så det som deres chance for at få del i magten. En anden nært beslægtet forklaring er at man i Darfur frygtede at blive kørt ud på et sidespor med en nye aftale mellem SPLM/A og Sudans centralregering. Samtidig har afslutning på borgerkrigen i syd medført en risiko for spredning af de våben, der ikke længere var brug, til andre egne af Sudan; det kan have været medvirkende til en forværring af konflikten både i Darfur og i Østsudan.