Amb la derrota de 1897 a la Guerra dels Trenta Dies Grècia havia quedat en una situació difícil respecte a Bulgària, que hi estava realitzant una intensa propaganda: creació d'escoles o d'orfenats, per exemple. Mentrestant, van continuar els combats esporàdics entre "komitadjis" i alguns "andartes" (que Grècia havia desautoritzar obertament), o entre els "andartes" i gendarmes turcs, però principalment entre "komitadjis" i gendarmes turcs. Les atrocitats van ser nombroses: saquejos, incendis o assassinats. Els grecs es van tornar a organitzar a la regió, sota l'impuls del bisbe de Kastoria, Germanos Karavanggelis a partir de 1900.