La desobediència civil no revolucionària és una simple desobediència de les lleis, considerades "errònies" per una consciència individual o com a part d'un esforç per fer ineficaç determinades lleis, per provocar la seva derogació, o per exercir pressió per aconseguir canvis polítics sobre algun altre tema. La desobediència revolucionària civil pot ser un intent actiu d'enderrocar un govern (o de canviar les tradicions culturals, els costums socials, les creences religioses, etc. ...), si bé una revolució no té perquè ser política, pot ser, per exemple, una "revolució cultural". Els actes de Gandhi han estat descrits com a desobediència civil revolucionària. S'ha afirmat que els hongaresos de Ferenc Deák van dirigir la desobediència civil revolucionària contra el govern austríac. Thoreau també va escriure sobre la desobediència civil per assolir la "revolució pacífica". Howard Zinn, Harvey Wheeler i altres han identificat el dret (a mode de justificació d'una desobediència civil) en la Declaració d'Independència dels Estats Units d'Amèrica per "alterar o abolir" un govern injust.