En els moments inicials de la Gran Guerra del Nord, August el Fort de Saxònia i de la Polònia-Lituània, Pere el Gran de Rússia en el tractat de Tractat de Preobrazhenskoye, el 1699, havien acceptat conquerir i dividir els dominis de suecs al Bàltic. Durant la guerra, Carles XII de Suècia derrotà l'exèrcit rus a la Batalla de Narva (1700) (1700), i obligà a August el Fort a retirar-se a Saxònia. Amb la marxa del principal exèrcit suec, del teatre d'operacions rus, Pere I pogué reagrupar les seves forces i conquerir gran part de les províncies bàltiques, ocupant les principals places fortes sueques (Riga, Reval i Pernau) el 1710. Al mateix temps, l'exèrcit suec principal fou derrotat a la Batalla de Poltava, les províncies bàltiques patiren els efectes de la guerra i de la pesta, alhora Pere I posà setge a Riga, disparant ell mateix les primeres canonades, el novembre de 1709.