Els refugiats negres foren les persones d'origen africà que es van escapar de l'esclavitud durant la Guerra anglo-americana de 1812-1815 i que es van assentar a Nova Escòcia, Nova Brunsvic i l'illa de Trinitat. Aquests foren el principal grup d'afroamericans que van aconseguir la llibertat durant aquesta guerra. El 1815 hi va haver un grup important de persones que van marxar de la costa del Golf dels Estats Units cap a Trinitat, que foren seguits el 1816 per militars afroamericans que havien format part del segon cos de Marines Colonials. Després dels lleialistes negres, els refugiats negres són el segon grup més important d'afroamericans que van fugir de l'esclavitud als Estats Units durant aquesta època de la guerra i es van assentar al Canadà i que van formar la font més significativa de la immigració de les actuals comunitats d'afroamericans de Nova Escòcia.