El 1755 el regiment de Gage va ser enviat a Amèrica del Nord com a part de la força expedicionària del general Braddock, l'objectiu de la qual era l'expulsió de les forces franceses de la vall de l'Ohio, territori en disputa entre les colònies franceses i britàniques per la que hi havia hagut enfrontaments militars el 1754. En aquesta expedició, el regiment de Gage estava a l'avantguarda de les tropes quan es van trobar amb una companyia de francesos i indis que estaven tractant d'establir una emboscada. Aquesta escaramussa va originar la batalla del Monongahela, en la qual Braddock va ser ferit de mort i George Washington es va distingir pel seu valor en el combat i el seu lideratge en l'organització de la retirada. El comandant del 44è Regiment, el coronel Peter Halkett, va ser un de molts oficials que van morir en la batalla i Gage, que va assumir temporalment el comandament del regiment, va ser lleument ferit. El regiment va ser delmat i el capità Robert Orme (ajudant de camp del general Braddock) va acusar les tàctiques mediocres de Gage al camp de batalla de conduir a la derrota; com a resultat de les seves acusacions, a Gage se li va negar de forma permanent el comandament del Regiment número 44. Gage i Washington van mantenir una relació cordial durant diversos anys després de l'expedició, però la distància i la manca de contacte freqüent probablement van refredar la relació. El 1770, Washington estava condemnant públicament les accions de Gage en l'afirmació de l'autoritat britànica a Massachusetts.