La pèrdua de Cuba va tenir com a conseqüència una repatriació del capital català invertit a l'illa i va permetre la inversió al Principat, amb un creixement del 2,2%, bastant baix comparat amb el del 1898, que havia sigut d'un 5,5%. El principal mercat exterior van passar a ser els EUA, amb un 72% de quota de mercat; per això el creixement anual de la indústria va ser més baix que els creixements de finals del , quan es disposava del mercat colonial. La crisi del 1908 al 1912 va ser per la dependència màxima de l'exterior, ja que es necessitava importar el cotó, les màquines i les fonts d'energia. La recuperació es va donar per tres factors principals: