El seu origen social i el fet que fora una ferma opositora al govern nacionalista i populista de Juan Perón, que es va mantenir entre 1946 i fins al 1955, la van identificar amb un sistema cultural elitista, tot i que les seues relacions personals i la seua revista incloïen noms d'alguns escriptors comunistes. Victoria Ocampo va ser precisament l'única persona llatinoamericana que el 1946 va assistir com a oient a les sessions dels Judicis de Nuremberg contra els principals dirigents nazis, convidada pel British Council, després dels quals va escriure "Impresiones de Nuremberg". Va militar en l'oposició al peronisme, per la qual cosa va ser arrestada durant 26 dies el 1953. El 1960, va manifestar el seu disgust per la visita del secretari de redacció de "Sur", José Bianco, a la Cuba castrista, i Bianco va renunciar al seu càrrec.