Construït en 1769, "El turc" estava format per una taula on hi havia un maniquí amb forma humana vestit amb robes àrabs. Una porta a la part frontal s'obria i deixava veure el suposat mecanisme de funcionament de l'autòmat. Aquest jugador va ser una de les atraccions més grans de l'època, ja que, segons explicaven, era invencible. Va viatjar per tot Europa, fins i tot després de la mort del seu creador, i va passar a mans de Johann Nepomuk Mälzel. Va arribar a jugar (i derrotar) en Napoleó Bonaparte durant la campanya de la Batalla de Wagram. Després de viatjar pels Estats Units, aterrà a Cuba, on morí en William Schlumberger, ajudant de Maezel, i possible encarregat d'introduir-se dins de l'autòmat per jugar les partides, ja que, després d'aquesta mort, "El turc" va deixar d'exhibir-se fins que acabà destruït el 1845 en el gran incendi de Filadèlfia. Més tard es va dir que, al llarg de la seva història, l'autòmat havia tingut diversos operadors que movien el mecanisme gràcies a un tauler d'escacs secundari. Cada peça del tauler principal contenia un imant, així l'operador podia saber quina peça havia estat moguda i on. L'operador feia el seu moviment mitjançant un mecanisme que podia encaixar al tauler secundari, indicant al maniquí on havia de moure.