En resposta a les massacres dels maronites per part dels drusos de 1840 a 1860, les grans potències de l'època (França, la Gran Bretanya, l'Imperi Austrohongarès, Rússia i Prússia van enviar un cos expedicionari i van obligar l'Imperi Otomà a crear una província ("mutasarrifiya") autònoma del Mont Líban en 1861. Havia de ser dirigida per un governador, sota la vigilància dels cònsols europeus. Un consell consultiu central, majoritàriament compost de cristians, fou igualment establert sobre una base comunitària proporcional. És durant aquest període d'autonomia que van ser creats els primers consells municipals escollits al Líban, en 1879 a Jounieh per exemple. Entre 1880 i 1914 el creixement demogràfic i la crisi de la sericicultura van provocar un molt important moviment d'emigració cap a les Amèriques que va afectar almenys una quarta part de la població.