Va desenvolupar una sòlida reputació com a expert en obertures durant els 1920, i ràpidament va començar a obtenir èxits sobre el tauler. El 1920 fou primer ex aequo a Viena amb Saviely Tartakower; 1r a Margate (1923), i va guanyar el 23è DSB Congress a Frankfurt 1923; 1r a Merano (1924); 1r al torneig individual "1st FIDE Masters" celebrat a Budapest simultàniament a l'Olimpíada d'escacs de 1926 ("ex aequo" amb Mario Monticelli); 1r a Viena (1927) i empatà al primer lloc als torneigs Memorial Leopold Trebitsch de Viena de 1928 i 1933 (Memorial Trebitsch) –el primer amb Sándor Takács i el segon amb Hans Müller. El 1929 fou 9è al fort Torneig de Carlsbad (el campió fou Aron Nimzowitsch). Finalment, fou 1r al torneig d'Ostrava de 1933.