Cursa înarmării declanșată în perioada „Lungii Păci”a Sistemului Congresului a dus la producerea unor echipamente militare care au erodat avantajele atacatorului. Avantajele au trecut de partea defensivei și această schimbare a fost evidentă în timpul primei conflagrații mondiale, când acțiunile militare s-au rezumat la lupte de tranșee foarte sângeroase. Dominația "Vernichtungsgedanke" ca doctrină militară principală a principalelor puteri europene a luat sfârșit pe frontul de vest unde marea concentrarea de soldați și echipamente militare au făcut imposibile manevrele de ocolire sau încercuire ale inamicului. Pe frontul de răsărit însă, tactica a fost folosită cu succes în bătălii precum cea de la Tannenberg din 1914, unde densitatea redusă a militarilor și a tehnicii militare au lăsat spațiu de manevră mai mare pentru atacatori.