Основна мета бебута — служити заміною шашці там, де її застосування обмежене стесненими умов. Його довжина дозволяла впевнено використовувати кинджал при рубці. Мала кривизна не перешкоджала колючою дій. Обоюдогострість клинка і симетричність руків'я дозволяла виробляти ріжучі та січні дії при різних хватах. Бебут офіційно перебував на озброєнні до революції 1917 року, але фактично використовувався набагато довше. Так, наприклад, "бебут" перебував на озброєнні піших співробітників міліції (дружинників революційної охорони) з 13 серпня 1918 року за рішенням з'їзду завідувачів відділів зовнішньої охорони КВД СКСО (кінні співробітники озброювалися шашкою). У зібранні Центрального музею збройних сил знаходиться бебут червоногвардійця — начальника штабу 1-ї Сталевий стрілецької дивізії О. М. Беленковича (в каталогах музею помилково названий «тесак обр. 1908 р.»).