Z Východu listiny nepodpísal iba efezský biskup Marek Efezský a východní patriarchovia. Podporcom únie bol aj kyjevský metropolita Izidor Kyjevský, avšak ruský vládca a aristokracia túto myšlienku zásadne odmietli. Podobne sa voči myšlienke postavil aj byzantský ľud. Ranou pre úniu bola aj prehra kresťanských síl pri Varne, ktorú konštatinopolskí hesychasti chápali ako znak, že Boh s úniou nesúhlasí. Posledná únia medzi Východom a Západom bola kardinálom, bývalým kyjevským metropolitom Izodorom vyhlásená v Konštantínopole v roku 1452. Konštantinopolský ľud na čele s Gennadiom Scholariom úniu odmietol a skutočné zblíženie znepriatelených strán nastalo iba na krátko počas procesie pri obliehaní mesta v roku 1453. Po páde Konštantínopola do rúk Turkom sa novým patriarchom stal Gennadios Scholarios, odporca únie, a konštatinopolský patriarchát sa podobne, ako ostatné východné patriarcháty dostal pod nadvládu moslimov. Sen o zjednotenom kresťanstve sa preto nadobro rozplynul.