Doblt először 1219-ben említik írásban (mint Tobelt), amikor II. Eberhard salzburgi érsek az újonnan alapított seckaui püspökség alá rendelte. 1222-ben a birtok VI. Lipót herceghez került; ekkor már állt Gjaidhof kastélyának elődje, egy erődített torony. Utódja, Civakodó Frigyes szívesen vadászott a környező erdőkben. Halála után a birtok több kézen át végül Habsburg Rudolfhoz került. 1292-ben a Rudolf ellen fellázadó nemesek kifosztották és lerombolták az erődöt. A középkorban és a kora újkorban a falu az újjáépített vár uradalmához tartozott és az épületet a Habsburgok vadászkastélynak használták. 1470-ben a Baumkirchner-féle nemesi felkelés, 1532-ben a Kőszeg ostromából visszatérő törökök dúlták fel a várat és a falut. 1537-ben Gjaidhof a főerdészmester székhelyévé vált; az ő felügyelete alá tartozott Stájerország valamennyi hercegi tulajdonú erdeje. 1570-ben Károly főherceg kastéllyá alakíttatta az épületet; ekkor nyerte el mai külsejét. A közeli Kaiserwaldben rendszeres vadászatokat tartottak, II. Ferdinánd császár is ide küldte fiait hogy megtanuljanak vadászni. Az uralkodói figyelemnek köszönhető Dobl templomának 1760-as újjáépítése. A kastélyt 1804-ben eladták Ludwig Galler grófnak. Ezután számos tulajdonosváltás a második világháború után Villavicencio grófnőhöz került. Miután fiai csatlakoztak a jezsuitákhoz, 1959-ben eladta az épületet a Páli Szt. Vince-apácarendnek. A rend magániskolát működtet a kastélyban.