La perillosa navegació pel Mediterrani inquietava als Reis Catòlics, que necessitaven controlar les aigües properes per assegurar les vies de comunicació i comerç. Per solucionar el problema els castellans comandats per Pere d'Estopinyà van ocupar Melilla en 1497, i un cop finalitzada la Segona Guerra de Nàpols el cardenal Cisneros, que havia estat regent del regne, insistí en la necessitat d'ocupar els ports de Barbaria, i, per evitar les objeccions de Ferran el Catòlic, s'oferí a anticipar les despeses de l'expedició, i l'abril de 1504 es decideix la conquesta del nord d'Àfrica, que s'inicia amb la presa de Mers el-Kebir en 1505 per part de Ramon de Cardona i Diego Fernández de Córdoba, de Ghassasa en 1506 i el penyal de Vélez de la Gomera en 1508 pel duc de Medina-Sidonia, Orà en 1509 a càrrec de Pere Navarro.