La resistència grega és un punt d'inflexió en el curs de la Segona Guerra Mundial. Certs historiadors tals com John Keegan pensen que la invasió alemanya de Grècia va retardar la invasió de la unió soviètica per l'eix almenys sis setmanes. Hitler va planificar la invasió de la Unió Soviètica per al 15 de maig de 1941, però no va poder tenir lloc abans del 22 de juny. Aquest retard es va revelar fatal, ja que va obligar les forces de l'Eix a batre's durant l'hivern rus. L'exèrcit alemany va ser incapaç de capturar Moscou i el seu avanç cap al Caucas va ser encara més retardat. Adolf Hitler en el moment d'una discussió amb Leni Riefenstahl hauria dit que «si els italians no haguessin envaït Grècia i no haguessin demanat la nostra ajuda, la guerra hauria pogut prendre un curs diferent. Ens hauríem avançat al fred rus diverses setmanes i hauríem conquerit Leningrad i Moscou. No hi hauria hagut cap Stalingrad.». D'altres historiadors, com ara Antony Beevor pensen que no fou la resistència grega el que va retardar la invasió de la Unió Soviètica per l'Eix, sinó més aviat la lenta construcció de pistes d'aterratge a l'est d'Europa. Per a l'historiador Basil Liddell Hart, va ser més el cop d'estat inesperat del 27 de març de 1941 a Iugoslàvia, mentre el país s'acabava de lligar per un pacte a l'Eix, cosa que va provocar aquest retard. Hitler va decidir el mateix dia d'envair Iugoslàvia, cosa que va provocar la seva decisió de retardar la invasió de Rússia.