La Guerra Civil irlandesa (juny de 1922 – maig de 1923) va ser la conseqüència de la creació de l'Estat Lliure Irlandès. Les forces contràries al tractat, liderades per Éamon de Valera, consideraven que el fet d'acceptar el tractat "abolia" la República Irlandesa de 1919, a la que havien jurat lleialtat, exposant que, davant del suport públic que hi havia sobre l'acord, «la gent no té dret a fer les coses malament» ("people have no right to do wrong"). Estaven en contra principalment del fet que l'estat seguís formant part de l'Imperi Britànic, així com que els membres del Parlament de l'Estat Lliure haguessin de jurar el què els contraris al tractat veien com un jurament de fidelitat al rei britànic. Les forces favorables al tractat, liderades per Michael Collins, consideraven que el tractat no els donava "la llibertat definitiva que totes les nacions aspiren a desenvolupar, però si la llibertat d'aconseguir-ho".