Els anglesos feien inquietants progressos. Després s'apoderar-se de Laval i de Le Mans, les tropes del comte de Salisbury s'avançaren cap a Orleans. L'octubre de 1428, intentaren assetjar el lloc. Carles VII es nega (malgrat la urgència de la situació) a cridar a Richemont. La desgràcia del conestable es va perllongar. La tramesa de socors a Orleans va decidir a Richemont a passar per sobre de les directrius reials que intentaven apartar-lo dels assumptes. Després d'haver reunit finalment tropes a Bretanya, el conestable va començar la seva marxa. Fou en el transcurs de la seva cavalcada que s'assabenta de l'aixecament del setge d'Orleans i de la conquesta de Jargeau per l'exèrcit francès. L'acostament de Richemont va sembrar el trastorn a l'exèrcit francès. Després d'haver consultat els capitans, Joana d'Arc va decidir acceptar la seva vinguda. La unió es va efectuar no lluny de Beaugency. Perseguits i desfets a Patay i a Beaugency, els anglesos perderen molts dels seus caps. L'anglès John Talbot fou fet presoner. Malgrat la victòria, Richemont rebé l'ordre de tornar-se'n i els llocs forts li tancaren les seves portes al seu pas.