La Campanya de la Península de MacClellan, en 1862, acabà en fracàs, amb retirades pels atacs de l'Exèrcit de Virgínia, més petit, comandat pel general Robert E. Lee, i un incomplet pla per apoderar-se de Richmond, capital dels confederats. La seva actuació a la sagnant Batalla d'Antietam va aturar la invasió de Lee a Maryland, però permeté Lee de sumar un empat tàctic precari i evitar la destrucció, tot i ser superat en nombre d'efectius. Com a resultat d'això, la capacitat de lideratge de McClellan durant les batalles fou qüestionada pel president Abraham Lincoln, que finalment el rellevà del seu càrrec de general en cap, i després del càrrec de comandant de l'Exèrcit del Potomac. Lincoln oferí la seva famosa avaluació del McClellan: "Si ell no pot lluitar per ell mateix, ha d'excel·lir fent que els altres estiguin llestos per lluitar". En efecte, McClellan era el més popular dels comandaments de l'exèrcit amb els seus soldats, que tenia la seva moral i el seu benestar com a cosa primordial.