Pel que fa al Congo Belga, on va fer la major part del treball de camp amb els lele de Kasai, es va constituir l’any 1908 i va viure un gran creixement econòmic al voltant de l’any 1920, després de la Conferència de Versalles (1919) i la consegüent assimilació territorial de Ruanda i Burundi per part de Bèlgica. La reestructuració geogràfica i territorial va suposar una divisió i unificació de pobles i, sobretot, de cultures. Els límits culturals no concordaven amb les fronteres  i així ho deixa palès Douglas a "Purity and Danger", al criticar el model de repartiment de l’Àfrica a la Conferència de Berlín.“També en aquest cas s’aplicava el marc conceptual rígid i recentment desenvolupat de l’antropologia. El raonament consistia en que, en els territoris sota mandat, hi havia “races”. (...) Es passava per alt que les fronteres entre els grups tribals havien estat difuses durant segles. Les conseqüències de tal negligència demostrarien ser desastroses en la segona meitat del segle XX.” (Van Reybrouck, D. 2014, p. 160, "traducció pròpia")Durant el període d’entreguerres, l’activitat industrial del recentment constituït Congo Belga es va anar intensificant i moltes persones abandonaven els seus poblats per treballar a canvi d’un sou. És així com sorgeixen les primeres ciutats congoleses.  La participació de soldats belgues a les tropes enviades a la Primera Guerra Mundial va comportar una nova extensió dels treballs forçosos, fet que va comportar revoltes i vagues durant la dècada del 1940. Mary Douglas va arribar al Congo Belga l’any 1949 i en va haver de marxar pocs mesos més tard a causa del context bèl·lic que patia el territori.