שני העשורים האחרונים של המאה ה-20 בליבריה, התאפיינו בהיעדר יציבות ביטחונית, פוליטית וחברתית. ב-1980 נרצח ויליאם טולברט, נשיאה ה20 של ליבריה, על ידי כוחות הפיכה בראשותו של הגנרל סמואל דו (Samuel Doe). דו עלה לשלטון וזכה לתמיכה ציבורית רחבה בעקבות המיאוס מהשלטון המסואב של טולברט. בניגוד לתפיסה הציבורית לפיה משטרו של דו יפעל למען לפריחה דמוקרטית ושגשוג השוויון, המשטר החדש החריף את המדיניות הלא שיוונית שאפיינה את משטרו של טולברט כתגובה לכך הוקמה תנועת התנגדות בשם The National Patriotic Front of Liberia אשר פעלה באגרסיביות כנגד המשטר הצבאי. פעילות מחתרתית של תנועה זו ושל קבוצות מחאה נוספות, פתחו את מלחמת האזרחים הראשונה בליבריה ב-1989. מלחמת האזרחים הראשונה נגמרה ב-1997, לאחר החתימה על הסכמי השלום ובחירתו של נשיאה ה22 של ליבריה, צ'ארלס טיילור (Charles Taylor). מלחמת האזרחים הראשונה של ליבריה, הייתה לפרק קשה בהיסטוריה של המדינה, כאשר מאתיים אלף אזרחים נהרגו, וכמילון אנשים נעקרו מבתיהם.