La bandera de la República Socialista Soviètica de Bielorússia fou adoptada per decret el 25 de desembre de 1951. Tenia una proporció d'alçada a amplada d'u a dos (1:2), igual que la bandera de la Unió Soviètica i que les altres quinze ensenyes de la Unió Soviètica. La part principal era vermella, representant la Revolució d'Octubre, i la resta era verda, representant els boscs bielorussos. Un disseny decoratiu de blanc sobre vermell decorava la part esquerra, i a la cantonada superior del mateix costat, sobre la porció vermella, s'hi afegiren la falç i el martell en or juntament amb la silueta d'una estrella roja a sobre. El martell representava el treballador i la falç el camperol; segons la ideologia soviètica, aquests dos símbols s'entrecreuaven, simbolitzant així la cooperació entre les dues classes. L'estrella roja, un símbol molt comú en partits comunistes, es deia que representava els cinc grups socials (treballadors, jovent, camperols, militars i acadèmics), els cinc continents coneguts o bé els cinc dits de la mà d'un treballador. El martell, la falç i l'estrella de vegades no eren mostrats al revers de la bandera. Les especificacions finals foren determinades a l'Article 120 de la Constitució de la República Socialista Soviètica de Bielorússia, i són bastant similars a la bandera bielorussa actual.