El dispar conjunt es remunta abans de l'inici del desenvolupament de les armes de foc . Tot i que avui en dia el terme s'utilitza principalment per a armes de foc on el combustible és la pólvora, la metodologia que hi ha al darrere també es va utilitzar per a armes de gamma més primitiva. Els legionaris romans llançaven conjuntament contra l'enemic les seves "fletxes" (o altres armes llancívoles) perquè l'efecte de xoc constituís un atac important. Va ser una tàctica habitual per als arquers amb arc llarg, que va ser àmpliament utilitzada a la guerra dels cent anys, per exemple, durant la batalla d'Agincourt el 1415. Tanmateix, quan els mosquets van entrar en ús general a la baixa edat mitjana, també es va utilitzar el dispar conjunt per a aquest tipus d'armes.