Nimic altceva nu se cunoaște din viața lui Boris al II-lea până în 968, când a plecat din nou la Constantinopol pentru a negocia o soluționare a păcii cu împăratul Nicefor al II-lea Focas, și se pare că a servit ca ostatic onorific din partea împăratului Petru I. Acest aranjament avea scopul de a pune capăt conflictului dintre Bulgaria și Bizanț, pentru aș uni acum forțele împotriva prințului Sviatoslav I al Kievului, pe care împăratul bizantin l-a pus anterior să atace ținuturile bulgarilor. În 969, o nouă invazie Kieveană a provocat înfrângerea bulgarilor din nou, iar Petru I a suferit un atac cerebral, ceea ce l-a determinat să abdice și să devină călugăr. A murit la 30 ianuarie 970. În circumstanțe care nu sunt deloc clare, lui Boris al II-lea i-a fost permis să se întoarcă în Bulgaria și să se așeze pe tronul tatălui său. ("Cronica bizantină ulterioară a lui Ioan Skylitzes face confuzie între acest lucru cu un alt eveniment ulterior, în care Boris și fratele său au scăpat de la Constantinopol după așa-numita rebeliune a fraților Comitopuli din vestul Bulgariei, Macedonia.")