Avioanele mai grele decât aerul au fost recunoscute ca având aplicații militare încă de timpuriu, în ciuda rezistența față de tradiționaliști și limitările severe ale avioanelor timpurii. Corpul Signal Army al SUA a achiziționat un model Wright pe 2 august 1909, care a devenit prima aeronavă militară din istorie. În 1911, italienii au folosit o varietate de tipuri de aeronave în roluri de recunoaștere, foto-recunoaștere și bombardament în timpul zboiului italo-turc. La 23 octombrie 1911, un pilot italian, căpitanul Carlo Piazza, a zburat pe linia turcă cu ocazia primei misiuni de recunoaștere aeriană din lume, iar pe 1 noiembrie prima bombă aeriene a fost abandonată de sublocotenentul Giulio Gavotti, asupra trupelor turcești din Libia, dintr-un model timpuriu al avioanelor Etrich Taube. Turcii, fără arme antiaeriene, au fost primii care au doborât un avion, cu foc de pușcă.