În lumina faptului că intelectuali români ai secolului al XVI-lea erau fluenți în greaca veche, în latină și în italiană, limbi necesare lecturilor umaniste, intelectualul Virgil Cândea a argumentat că originea decalajului în adoptarea umanismului de către țările române era situarea acestora din punct de vedere spiritual și politic în lumea bizantină, chiar la mult timp după Căderea Constantinopolului, ceea ce N. Iorga a denumit „Bizanț după Bizanț”. Mai mult, adoptarea umanismului era în vest o revoltă a orașelor împotriva orânduirii feudale, deci un fenomen al ascensiunii burgheziei, în timp ce în cadrul Imperiului otoman ar fi putut produce o schimbare a statutului autonom al țărilor române în raport cu imperiul.