Показао се једним од најбољих француских генерала свих времена. Посебно се истакао у биткама Рата за шпанско наслеђе. За учешће у бици код Фридлингена 1702. унапређен је у маршала Француске. Успешно је угушио побуну хугенота у Камисарду, Кевену и Сен Есприу и за то је добио титулу војводе од Вилара. У бици код Хохштата 1703. је остварио чисту победу. Међутим походи у којима је учествовао садржавали су и изгубљене могућности. Виларова права слава почиње 1709, када се Француска нашла наизглед у безизлазном положају пред налетом савезника. Те године војвода од Вилара је командовао главном армијом насупрот које су на северном фронту стајали Еуген Савојски и војвода од Молбороа. За време зимске оскудице и глади делио је са војницима бедна следовања хране. За време тога похода војвода од Буфлера је био потчињен Вилару. Вилар је рањен у веома тешкој бици код Малплака 11. септембра 1709. Битка је представљала савезничку пирову победу, па је Вилар рекао краљу: .