Андрија III је био једини преостали мушки изданак династије Арпадовића. Крунисао се 28. јула 1290. у Столном Београду, међутим против њега су се удружила три моћна противника која су му оспоравала право на власт. Немачки краљ Рудолф I тврдио је да је краљ Бела IV предао Хрватску и Угарску у наслеђе цару Фридриху II, који је те земље касније предао своме сину војводи Алберту I. Међутим тај уговор је постао аутоматски неважећи, пошто је Фридрих -{II}- требало да помогне Бели -{IV}- у случају да се Угарска нађе у опасности, а он то није учинио у време монголских освајања. Против царевих тежњи је иступио папа Никола IV истичући да је Угарска под управом Свете Столице. Напуљска краљица Марија Угарска, сестра краља Ладислава IV Куманца, истицала је да је она једина законита наследница угарске круне, а своја је права пренела на сина Карла Мартела. Папа је озаконио ту тврдњу, па је легат крунисао Карла Мартела за краља.