Сутрадан по његовом доласку, 6. априла 1941. почето је општи напад Сила осовине на Југославију. Како није могао да ступи у контакт са јединицом, ставио се на располагање Команди одбране Сарајева, где је предводио јединице које су град штитиле од усташких група и обезбеђивале железнички транспорт према југу. Тек 14. априла успео је да ступи у контакт са Ђачким батаљоном, а након преузимања команде кренуо је у помоћ разбијеним деловима Четврте армије генерала Петра Недељковића. Сутрадан 15. априла, стигли су у рејон Травника, непрекидно тукући се са усташким групама. Истог дана, наступајући са истока, од Зворника ушла је немачка 16. моторизована, а увече након сламања отпора јединица Југословенске војске, код Добоја и 14. оклопна дивизија. Истог дана краљ и чланови Владе генерала Симовића напустили су земљу, а сутрадан генерал Радивоје Јанковић и Александар Цинцар Марковић потписали су капитулацију Југословенске војске. Након слома фронта код Сарајева и вести о капитулацији, не желећи да се преда окупатору, запутио се са групом официра ка Никшићу и Подгорици.