После овога је напустила Страгаре и прешла најпре у Крушевац, а потом у Београд, где је поново полуилегално становала код вајара Сретена Стојановића. Половином 1944. године је напустила окупирани Београд и на позив Петра Стамболића прешла на ослобођену територију у Топлици. Одатле је авионом била пребачена у Бари на опоравак. Ту се поново сусрела са Титом и по његовом задатку отишла у Лондон, где је од Владе у егзилу преузела Црвени крст. Крајем октобра 1944. вратила се у ослобођени Београд, а убрзо потом је била изабрана за прву председницу Антифашистичког фронта жена Србије.