Првим падом Деспотовине 1439. године под власт султана по први пут долазе и његове територије у Подрињу које је нападао Стефан Вукчић, наследник Хрвоја. После "расапа" породице Златоносовића на историјску сцену ступа породица Станчић чији представник, Твртко Станчић, носи титулу војводе Усоре 1444. године са резиденцијом у граду Перину на Дрињачи. Станчићи нису столовали у Зворнику који је након обнове Српске деспотовине поново припао Ђурђу. Краљ Томаш је 1449. године у Добору склопио споразум са мачванским баном Иваном Корођијем обећавајући да ће помагати Јанка Хуњадија у борби против Турака. Међутим, Хуњади није могао да спречи напредовање енергичног турског султана Мехмеда Освајача. Мехмед је 1453. године освојио Цариград, а већ од наредне године предузима походе којима је државу Ђурђа Бранковића смањио за половину. Босански краљ Стефан Томаш примио је 1458. године вест о смрти Лазара Бранковића, Ђурђевог наследника. Међутим, он је 1460. године приморан да Турцима преда прелазе на Сави у замену за неке поседе у Срему и Вуковску жупанију. Годину дана раније Турци су освајањем Смедерева ставили тачку на постојање средњовековне српске државе.