Šest godina kasnije, napisao je: „Podsetimo da su u jeku Zalivskog rata, američke vojne snage bombardovale jedno sklonište od vazdušnih napada, usmrtivši 400 do 500 ljudi, žena, i dece koji su se tu zbili da izbegnu bombe. Tvrdilo se da je to bila vojna meta, stambena jedinica komunikacijskog centra, ali reporteri koji su prošli kroz ruine neposredno nakon bombardovanja rekli su da nisu videli ni znaka nečemu sličnom. Navodim da je istorija bombardovanja - a niko nije bombardovao više od ove nacije - u stvari istorija neprekidnih zverstava, svih mirne savesti obrazloženih kroz obmanljiv i smrtonosan jezik rečima poput 'nesrećan slučaj', 'vojna meta' i 'kolateralna šteta'“.