Latinalaiset olivat Apenniinien niemimaalla sijaitsevan Latiumin tasangon asukkaita myöhemmästä pronssikaudesta (12.-10. vuosisata eaa.) ja varhaisesta rautakaudesta (9.-8. vuosisata eaa.) lähtien. Heidän kielensä, varhaislatina, oli yksi itaalisista kielistä, jotka puolestaan edustavat yhtä indoeurooppalaisten kielten haaraa. Näiden varhaislatinalaisten ("prisci Latini") kulttuuri oli Villanova-kulttuurin latiumilainen versio. Varhaislatinalaisia kansanheimoja oli kolmekymmentä, ja ne muodostivat itsenäisiä kaupungintapaisia kyläkuntia. Latinalaisten myyttinen keskus oli Lavinia, jossa tarun mukaan kuningas Latinus oli ollut vastaanottamassa Troijasta palaavaa Aineiasta. Uskonnollinen kulttikeskus oli kuitenkin Albavuorella (n. 20 km Roomasta kaakkoon), jossa sijaitsi Juppiter Latiariksen temppeli.