Syyrian sisällissodan puhjettua vuonna 2012 ja presidentti Bašar al-Assadin aseman vaaraannuttua Suleimani alkoi tuoda Syyriaan šiialaisia asejoukkoja Libanonista, Irakista ja Afganistanista. Bašar al-Assadin asema vakiintui myöhemmin kapinallisten menettäessä useita tärkeitä kaupunkeja ja asemia hallituksen joukoille. Suurena syynä kääntyneelle sotaonnelle on pidetty Suleimanin strategiaa. Ääri-islamilaisen Isis-järjestön vallatessa alaa Irakissa Suleimani aseisti irakilaisia šiialaisia ryhmittymiä Bagdadin suojelemiseksi. Hän on näyttäytynyt myös julkisuudessa taistelukentällä esimerkiksi Tikritin takaisinvaltauksen yhteydessä vuonna 2015. Laajentuneen julkisuuskuvan myötä kasvoi myös Suleimanin suosio Iranissa. Osa konservatiiveista piti häntä mahdollisena edustajanaan politiikkaan. Toisaalta jotkin tahot pelkäsivät Suleimanin mahdollisen osallistumisen politiikkaan tuovan maan kokonaan Islamilaiseen vallankumouskaartin valtaan.