La turnirul de la Écry-sur-Aisne din 28 noiembrie 1199, Ludovic și vărul său Theobald al III-lea, conte de Champagne au fost primii nobili importanți care au venit în întâmpinarea apelului papei Inocențiu al III-lea pentru o nouă cruciadă (Cruciada a patra). El a părăsit teritoriul Franței în 1202. În timpul asediului din iulie 1203 asupra Constantinopolului, Ludovic a fost unul dintre cei 8 comandanți de divizie care au împresurat cetatea de pe Bosfor, alături de marchizul Bonifaciu de Montferrat (conducătorul cruciadei), dogele Enrico Dandolo al Veneției, contele Balduin de Flandra, Henric fratele lui Balduin, contele Hugue de Saint Pol etc. Imediat după aceea, Ludovic a fost lovit de o puternică febră care l-a ținut inactiv vreme de luni de zile, astfel încât nu a putut participa la cucerirea Constantinopolului din 1204. De asemenea, era prea bolnav pentru a participa alături de oamenii săi în campania cruciaților în Asia Mică și nici pentru a prelua stăpânirea asupra nou creatului ducat de Niceea, care îi fusese rezervat, potrivit Partitio terrarum imperii Romaniae.