След 1798 г. той получава командването на войските в Тревизо и Белуно и от 1799 г. също във Венето. На 24 май 1799 г. неговата войска прекратява обсадата на Милано. През 1799 г., след битката при Требия, той е повишен на фелдмаршал-лейтенант. Преместен е в Краков и през есента на 1804 г. става таен съветник. През 1809 г. той е командващ генерал на II. корб на Долен Дунав и марширува в Кралство Бавария, на 31 юли 1809 г. става генерал на кавалерията. След загуба на битка той отново е преместен в управлението на Галиция.