În primele etape ale războaielor revoluției franceze, batalioanele din armatele franceze au atacat adesea coloană, în încercarea de a trece prin liniile inamice, prin utilizând forța brută dată de această formație. Împotriva unităților inamice deja slăbite de focul de la infanteriei sau artileriei, acestă tactică a avut adesea succes. Mai târziu, în timpul războaielor napoleoniene, unitățile franceze se apropiau în coloană și se desfășurau în linie atunci când se apropiau de inamic. Cu toate acestea, frecvent împotriva britanicilor, ei nu au reușit să se desfășoare în linie înainte de a fi angajați în lupta. În timpul războiului peninsular, după bătălia de la Sabugal (3 aprilie 1811), ducele de Wellington a scris: „Pierderea noastră este mult mai mică decât s-ar fi presupus posibil, aproape 200 de oameni ... cu adevărat aceste atacuri împotriva liniilor noastre cu coloane de bărbații sunt de mizerabile ”. Eșecul tacticii era evident la bătălia de la Waterloo din 1815, determinându-l pe Wellington să comenteze: „Au venit în mod învechit și i-am învins în mod învechit”.