Les Guerres de Llombardia no van modificar el mapa polític, però la Caiguda de Constantinoble en 1453 va despertar el temor d'una amenaça otomana sobre Itàlia i els territoris venecians de l'Egeu, el que va propiciar el tractat de Lodi entre Milà i Venècia en 1454, a la qual després es van adherir Florència i Nàpols. L'objectiu dels signants, que començaven a témer l'hegemonia francesa, va ser mantenir l'equilibri interior de la península italiana.