L'exèrcit britànic es desplegà a Irlanda del Nord a l'inici de la revolta catòlica a Derry i Belfast, així com per evitar els atacs dels Lleialistes protestants contra les comunitats catòliques, en l'anomenada Operació Banner entre 1969 i el 2007, en suport del Royal Ulster Constabulary (RUC) i del seu successor, el Cos de Policia d'Irlanda del Nord ("Police Service of Northern Ireland" - PSNI). Des dels Acords del Divendres Sant del 1998, el nombre de tropes desplegades a la regió va disminuir. El 2005, després que l'Exèrcit Republicà Irlandès Provisional anunciés el final del conflicte armat a Irlanda del Nord, l'exèrcit britànic anuncià que desmantellaria posicions i retiraria moltes tropes, deixant tropes només a nivell de guarnicions de temps de pau. L'operació finalitzà el 31 de juliol del 2007, convertint-se en el desplegament britànic més llarg de tota la història britànica, estenent-se durant 38 anys. Un document intern de l'exèrcit publicat el 2007 exposà l'opinió d'un expert en què si bé l'exèrcit britànic havia fracassat en la missió de derrotar l'IRA, això era impossible sense l'ús de la violència.