Immediatament després de tornar a París, Betances va esdevenir un contacte clau de la insurgència cubana a París. Va fer diversos esforços per recaptar fons, incloent que va intentar finançar enviaments de quinina als rebels cubans, per alleujar el seu dolor quan estaven infectats per la malària en els camps de batalla de l'illa. Aquests esforços van durar més que el Conveni de Zanjón, que va posar fi a la Guerra dels Deu Anys el 1878. Betances també van utilitzar els seus contactes diplomàtics per garantir la integritat personal (i, finalment, la llibertat de la presó ) a José Maceo, germà d'Antonio Maceo, el líder militar després de la Guerra d'Independència de Cuba, quan tots dos Antonio i José van ser detinguts pel govern espanyol el 1882. Els germans Maceo tan aviat com escaparen de la presó, van ser recapturats a Gibraltar i lliurats a les autoritats espanyoles, però José va romandre a la presó temps després que Antonio recuperàs la llibertat i va fugir a la ciutat de Nova York. Betances inclús utilitzà a Lord Gladstone com a mediador, i va tractar de convèncer de fer que Jamaica (on la seva família tenia propietats) s'unís a una Federació Antillana.