החל מראשית ימי הביניים היה נתון השלטון בהיילנדס בידי ראשי השבטים המקומיים, שהיו בעלי האדמות החקלאיות והחכירו אותן לאיכרים שעיבדו אותן, ובתמורה האיכרים שילמו דמי חכירה ובעת הצורך התגייסו לשירות צבאי עבור ראש השבט. עם זאת כוחם של ראשי השבטים נחלש משמעותית בעקבות כישלונו של המרד היעקוביטי של 1745 בקרב קלודן, שבו נהרגו למעלה מ־1,000 לוחמים סקוטיים וחלק מהשבטים הושמדו או נאלצו להמלט מאדמותיהם.