Efter att han dimitterats privat till universitetet 1847 deltog Stadfeldt i 1848 års krig som frivillig soldat, tjänstgjorde 1853 som koleraläkare i Köpenhamn och avlade 1854 läkarexamen, varefter han var kandidat vid Frederiks Hospital i Köpenhamn. År 1857 blev han medicine doktor, företog 1857-58 en studieresa, under vilken han särskilt inriktade sig på obstetriken, blev efter sin hemkomst 1859 först kandidat vid barnbördshuset vid Frederiks hospital, därefter förste underläkare vid nämnda sjukhus och samtidigt medredaktör för "Hospitalstidende", 1863 förste förlossningsunderläkare vid barnbördshuset, liksom han nu påbörjade vetenskaplig verksamhet på obstetrikens område både litterärt och i föreläsningar på universitetet som privatdocent. Efter professor Levys död fungerade han 1866 som överläkare vid vårdhemmet för späda barn i samma stad, och erhöll 1867 denna tjänst samtidigt som han utnämndes till lektor vid universitetet i obstetrik, gynekologi och pediatrik. År 1869 blev han ordinarie professor.