L'Església catòlica va gaudir d'un grau de privilegi a la regió bavaresa, a la Renània i a Westfàlia, així com parts del sud-oest, mentre que al nord protestant, els catòlics van patir alguna discriminació. En la dècada de 1930, l'episcopat de l'Església catòlica a Alemanya comprenia sis arquebisbes i 19 bisbes, mentre que els catòlics alemanys representaven al voltant d'un terç de la població, amb 20.000 sacerdots. La revolució de 1918 i la constitució de Weimar de 1919 havien reformat completament l'antiga relació entre estat i esglésies. Per llei, les esglésies protestants i catòliques alemanyes rebien subsidis suportats per impostos basats en dades censals de l'església, per tant, depenien del suport estatal, fent que fossin vulnerables a la influència del govern i l'atmosfera política d'Alemanya.