Després de la invasió i desmembrament del Regne de Iugoslàvia l'abril de 1941, la regió de Ljubljana és annexionada per la Itàlia mussoliniana, que la converteix en la província de Ljubljana. Els ocupants italians es van esforçar a mantenir bones relacions amb els cercles catòlics i van fer de monsen Rožman un dels seus principals interlocutors. El Front d'Alliberament Eslovè, una branca local dels partisans comunistes de Tito, aviat multiplica els atacs contra els ocupants. El bisbe de Ljubljana, a petició de l'ex governador Marko Natlačen, denuncia públicament les accions dels comunistes: aquests últims tendeixen cada cop més a atacar a tots els no comunistes, a qui impulsen a la col·laboració amb els ocupants.