Durant la Primera Guerra Balcànica, l'Epir del Nord, que tenia una important comunitat ortodoxa de llengües grega i albanesa, fou ocupat al mateix temps que l'Epir del sud per l'exèrcit grec, victoriós sobre els otomans. Atenes desitjava annexar aquests territoris. No obstant això, Itàlia i Àustria-Hongria s'hi oposaren i el tractat de Florència de 1913 va confiar l'Epir del Nord al nou principat d'Albània, de població majoritàriament musulmana. L'exèrcit grec va desallotjar la regió però els epirotes cristians rebutjaren la decisió internacional i decidiren de formar, amb el suport tàcit de Grècia, un govern autònom a Argyrokastro (Gjirokastre).