Armata a fost redenumită „a 6-a” și și-a început luptele pe frontul de răsărit împotriva Uniunii Sovietice, fiind considerată vârful de lance al Grupului de Armate Sud. La scurtă vreme după ce a fost avansat felmareșal, von Reichenau a murit într-un accident aviatic la 17 ianuarie 1942. El a fost succedat de fostul său șef al Statului Major, "General der Panzertruppen" (trupe blindate) Friedrich Paulus. Paulus a condus Armata a 6-a la victorie în timpul luptelor pentru cucerirea Harkovului din 1942. Această victorie avea să pecetluiască soarta Armatei a 6-a, deoarece OKW-ul i-a dat apoi ca sarcină cucerirea Stalingradul. Armata a 6-a nu a reușit să cucerească orașul, iar în timpul contratacului sovietic din 22-23 noiembrie, a ajuns să fie din asediator - asediat și încercuit. Pentru eliberarea Armatei a 6-a din încercuire a fost concepută Operațiunea Wintergewitter de sub comanda Erich von Manstein, operațiune care a eșuat în cele din urmă. Paulus a fost promovat prin radio de Hitler la gradul de "Generalfeldmarschall" pe 31 ianuarie 1943. De-a lungul istoriei armatei germane, niciun feldmareșal nu capitulase până la acea dată. Cu alte cuvinte, Adolf Hitler se aștepta ca Paulus să lupte până la ultimul om și să se sinucidă pentru a nu cădea prizonier. Paulus a ales însă să capituleze alături de resturile armatei sale. Capitularea Armatei a 6-a la Stalingrad a fost cel mai mare dezastru militar din istoria Germaniei.