Primul Război al Burilor, cunoscut și sub numele de Primul Război Anglo-Bur sau Războiul Transvaal, a avut loc între 16 decembrie 1880 și 23 martie 1881 și a fost primul conflict armat dintre Regatul Unit și Republica Sud-Africană (cunoscut în mod obișnuit ca Transvaal). A fost cauzat de către britanici în 1877, când Sir Theophilus Shepstone a declarat anexarea Republicii Sud-Africane imperiului britanic. Britanicii și-au consolidat puterea asupra majorității coloniilor din Africa de Sud în 1879 după Războiul zulușilor și au încercat să impună un sistem nepopular de confederație în regiune. Burii au protestat, iar în decembrie 1880 s-au revoltat. Bătăliile de la Bronkhorstspruit, Laing's Nek, Schuinshoogte și Majuba Hill s-au dovedit dezastruoase pentru britanici, unde au fost depășiți de trăgătorii și lunetiștii buri extrem de mobili și calificați. Cu comandantul-șef britanic al coloniei Natal, George Pomeroy Colley, ucis la bătălia de la Majuba Hill și garnizoane britanice asediate pe întregul teritoriului Transvaal, britanicii nu erau dispuși să se implice în continuare într-un război care era deja considerat pierdut. Drept urmare, guvernul britanic al lui William Gladstone a semnat un armistițiu la 6 martie 1881 și tratatul de pace la 23 martie 1881. Sub tratatul de pace, britanicii au acordat burilor autonomie în Republica Sud-Africană (Transvaal) sub o supraveghere teoretică britanică.