Redan i mitten på 1930-talet lanserade Ericsson en vit "bakelit"-telefon, den visades gärna i annonser och påfallande ofta i händerna på en ung dam. Det var ingen massvara och ingick i ett specialsortiment som var i regel tillverkade av härdplasten "urea-formaldehyd". Till New York World's Fair 1939 ställde Ericsson ut en genomskinlig variant tillverkad av akrylplasten "diakon". Normalt var standardfärgen svart, men det fanns modeller i murrigt brunt, rött och grönt — bakeliten tillät inga klara färger. Hela apparaten inklusive lur vägde knappt tre kilogram.