Per dedicar-se als seus assumptes normands, va confiar el comtat de Ponthieu al seu fill Guiu el 1126. En el conflicte que va oposar a Enric I d'Anglaterra amb Geoffroy Plantagenet, comte d'Anjou, va escollir el bàndol del comte d'Anjou, i Enric li va prendre els castells d'Alençon i d'Argentan. Va aprofitar la mort del rei Enric I per reprendre Alençon. La mort del rei anuncià una guerra de successió entre Matilde d'Anglaterra, filla del rei i esposa de Geoffroy Plantagenet, i Esteve de Blois, nebot del rei. Mentre que la majoria dels senyors veïns s'uniren a Esteve, Guillem va continuar sent fidel a Geoffroy i a Matilde, i es va haver de defensar contra Rotrou III de Perche i Ricard de l'Aigle. El 1147 va seguir al rei Lluís VII el Jove a la segona croada. A la seva tornada, un litigi el va oposar a Enric II Plantagenet, el nou comte d'Anjou i duc de Normandia, i aquest li va reprendre Alençon. Per venjar-se, Guillem va devastar la zona situada entre el Perche i Normandia.