El concepte de navarc es va aplicar per primera vegada a les batalles marítimes de la Segona Guerra Mèdica l'any 480 aC. El càrrec de navarc no va ser una institució creada pels espartans, però va tenir la seva importància durant la lluita d'Esparta contra Atenes a la Guerra del Peloponès. Potser el navarc més important va ser l'espartà Lisandre, que va destruir la flota atenenca i va obligar a Atenes a rendir-se. A Esparta el mandat d'un navarc durava de primavera a primavera, és a dir, un any, a no ser que les circumstàncies de la guerra obliguessin a prorrogar el comandament. Una llei prohibia la repetició del mandat.