Els moviments contestataris, apadrinats per revoltes polítiques com la del Maig francès, també van afectar i propiciar l'auge de la reivindicació cultural. La transgressió va esdevenir el comú denominador de molts moviments neoavantguardistes i George Maciunas, que capitanejava la xarxa internacional d'artistes neodadaïstes Fluxus, va materialitzar l'ànsia rupturista a través de manifestos en contra de l'art establert per una banda i de representacions inèdites fins aleshores, per l'altra. Rebuig a la creació tradicional; oda a la improvisació i art discontinu i efímer van ser la base de concerts, "performances" i instal·lacions de la neoavantguarda experimental.