Under Det armenske folkedrab i 1915 var Kühlmann oprindeligt modstander af, at udsætte den armenske civilbefolkning for massakrer. Kühlmann støttede imidlertid den tyrkiske nationalisme og omtalte massakrerne som "påståede". Von Kühlmann lagde vægt på alliancen mellem Tyskland og osmannerne/tyrkerne og betegnede den osmannisk/tyrkiske fremfærd overfor det kristne armenske mindretal som "interne politiske forhold". Efterfølgende tilkendegav von Kühlmann imidlertid, at "Ødelæggelsen af det armenske folk fandt sted i stort omfang. Denne udryddelsespolitik vil i en lang periode være en plet på Tyrkiets navn."