Després d’aquestes dones xilenes, la fase contemporània del feminisme es va construir a través del conflicte social entre socialisme i feminisme. El president elegit democràticament, Salvador Allende, va ser destituït l'11 de setembre de 1973 quan un cop militar va envair el seu palau, assassinant brutalment tots els funcionaris del govern de la Unitat Popular i provocant el debat del suïcidi d'Allende. Aquesta revolució "«El camí xilè cap al socialisme»" va acabar bruscament, revitalitzant la base del govern. Tanmateix, la fundació va ser corrompuda precipitadament pels valors patriarcals. La destacada sociòloga feminista Maria Elena Valenzuela va argumentar que l'estat militar es pot interpretar com l'expressió per excel·lència del patriarcat: "«La Junta, amb un sentit molt clar dels seus interessos, ha entès que ha de reforçar la família tradicional i el paper dependent de les dones, que es redueix a la de la mare". "La dictadura, que institucionalitza la desigualtat social, es basa en la desigualtat en la família»". Aquestes desigualtats van començar a agitar les dones xilenes. Les dones van començar a formular grups que s’oposaven al domini patriarcal de l’esfera política.