När Strauss sommaren 1867 for till Världsutställningen i Paris hade han valsen med sig i bagaget. Den 28 maj framförde han valsen på en bal som gavs av Österrikes ambassadör furst Richard von Metternich och dennes hustru Pauline von Metternich (se valsen "Wiener Bonbons"). Under den franska titeln "Le beau Danube bleu" blev valsen mycket spelad under den tid som utställningen pågick. En engelsk dam som var närvarande vid balen, Anna Lillie Moulton (senare Madame Hegermann-Lindencrone), skrev entusiastiskt i sin dagbok dagen därpå: "Den berömde Johann Strauss, kommen direkt från Wien enkom för detta tillfälle, stod med lyft batong och slog in 'Blå Donau' för första gången hörd i Paris... Och som Strauss spelade den!... Med glöd och 'entrain'!" Det tog inte lång tid innan verkets rykte hade nått vida långt och den 1 juli 1867 dirigerade Theodore Thomas det första amerikanska framförandet i New York med sin egen orkester, vilken senare skulle komma att bli den berömda Chicago Symphony Orchestra. Minder än tolv veckor senare, den 21 september 1867, dirigerade Strauss den första brittiska premiären av valsen (i en körversion med 100 mansröster) på Londons Royal Italian Opera House i Covent Garden. Efteråt noterade han i sin dagbok: "oerhörd tumult och glädje!!!".