Кнез Мутимир умро је 891. или 892. године, а оставио је тројицу синова: Прибислава, Брана и Стефана. Завладао је Прибислав као најстарији брат, али је његова владавина потрајала свега годину дана након чега га је збацио брат од стрица Петар који се током Мутимирове владавине налазио у Хрватској. Прибислав и његова браћа побегли су у Хрватску. Петра је 895. или 896. године напао Бран, али није имао успеха. Петар га је заробио и ослепео. Две године касније Петра је напао Клонимир, син Мутимировог брата Стројимира. Клонимир је заузео Достинику одакле је уздрмао Петров положај. Петар је на крају ипак изашао као победник, убио свог противника и следећих двадесет година владао у миру. У исто време грађански рат потреса и Бугарску. Бориса-Михаила је на престолу наследио син Владимир који није прихватио хришћанство. Због повратка државе у паганство, Борис се морао вратити из манастира, збацити свог сина и на престо поставити млађег Симеона (893-927). Са Симеоном је Петар Гојниковић склопио кумство. Симеон је ратовао против Византије којој је 897. године нанео велики пораз и присилио је на плаћање данка. Мир је потрајао до смрти цара Лава VI када је управо због одбијања новог цара да плаћа данак поново плануо рат. Петар се на обали Неретљана састао са стратегом Драча. О састанку је био обавештен кнез Захумља Михаило Вишевић који није био у добрим односима са Петром. Обавестио је Симеона да Гојниковић преговара са Византинцима и Мађарима против Бугарске. Симеон, који је недавно однео велику победу над Византијом код Анхијала (917), шаље војску у Србију на челу са Павлом Брановићем (сином Брана Мутимировића). Гојниковић је на превару заробљен на састанку на коме су му Бугари гарантовали безбедност и обећање потврдили заклетвом и склапањем кумства. Преварени српски кнез Петар Гојниковић живот је завршио као заробљеник Бугара.