Након Дугог рата и Житванског мира (1606), католицима је дозвољено да обнављају и граде цркве у Османском царству, чиме се отвара пут за католичку пропаганду у српском земљама. Главно средиште за ширење пропаганде према унутрашости је Дубровачка република. Католичка црква је дубровачке трговце користила као обавештајце, а дубровачке свештенике као проповеднике. У то време се развија и посебан јужнословенски књижевни језик, који је у класицистичком маниру назван "илирски језик". У циљу ширења католичког утицаја настаје и чувено дело под насловом "Краљевство Словена" (1601).