Већ у почетној фази Операције Барбароса постало је јасно да је Вермахту потребно противтенковско оруђе које је јаче и мобилније од противтенковских оруђа која су се тада налазила у наоружању, као што је то био Панцерјагер I. Ова потреба је постала приоритет када су добро оклопљени совјетски тенкови Т-34 и КВ-1 почели да се појављују у већем броју.