Први српски војни логор у Банату је подигнут код Перлеза. Командант логора је био народни пуковник Јован Дракулић, који је пре Револуције био пензионисани аустријски потпоручник. Посада логора је бројала 5.000 граничара и 300 добровољаца из Кнежевине Србије, један топ од шест фунти и два топа од три фунти. Међу граничарима било је и наоружаних дечака и учесника „Битке народа” код Лајпцига 1813. Логор код Перлеза је напао мађарски пуковник Ернест Киш у јутарњим часовима 2. септембра 1848. са бројно надмоћним снагама (5 батаљона регуларне пешадије, 6 ескадрона хусара и 16 топова) и уништио га. Међу погинулима на српској страни био је командант добровољаца из Србије капетан Јанча Михаиловић. Пуковника Дракулића је пораз погодио, али не и скроз дотукао. Скупљао је разбежале војнике с намером да подигне нови логор. Тиме се међутим није искупио за издају, коју су му његови сународници приписали због катастрофе код Перлеза. Чак је и патријарх Рајачић веровао у наводну Дракулићеву издају. Војни суд у Земуну је водио истрагу против Дракулића, који је истражном затвору провео више од 96 дана. Патријарх Рајачић га је помиловао на његову молбу јануара 1849, али му изгледа није поверовао да је невин.