Valget foregikk kort tid etter Riksdagsbrannen (natta mellom 27. og 28. februar). Adolf Hitler fikk deretter president Paul von Hindenburg til å undertegne Riksdagsbrannforordningen. Denne innebar opphevelse av en rekke demokratiske rettigheter nedfelt i Weimarforfatningen. Det ble blant annet innført innskrenkninger i den personlige frihet, ytringsfriheten, pressefriheten og forenings- og forsamlingsfriheten. Videre ble en rekke politikere arrestert rett før valget, som ble overvåket av SS, SA og Stahlhelm. Til tross for dette, fikk NSDAP en langt lavere framgang i valgene enn hva som var forventet på forhånd, som var rent flertall.