1267 році французький король Людовик IX та його брат Карл I, король Сицилії, стали планувати Восьмий хрестовий похід. Його у 1269 році вирішено було почати з Тунісу. Король Франції вважав, що Мухаммада I можна було б переконати перейти до християнства, якщо йому надали б військову підтримку проти султана Бейбарса. 1270 року війська французів висадилися біля руїн Карфагену, а потім почали облогу Тунісу. Проте серед хрестоносців почалися хвороби, що переросли в епідемії, під час якої помер Людовик IX. Проте невдовзі в Африці висадився Карл I, що перейшов у наступ. Зрештою Мухаммад I мусив укласти мирний договір, за умовами якого халіф зобов'язався сплачувати данину королю Карлу I в 10 тис. срібних динарів, компенсацію за витрати на війну в розмірі 210 тис. унцій золота, марсельські, генуезькі сицилійські купці отримали свободу торгівлі. Також християнським священникам було дозволено оселятись у місті та проповідувати в місцевих храмах. У 1272 році сплатив данину і компенсацію представникам сицилійського короля.