След Октомврийската революция Лвов се заселва в Тюмен. През зимата на 1918 е арестуван и преместен в Екатеринбург. След 3 месеца Лвов и още двама арестанти (Лопухин и княз Голицин), са освободени предсрочно със забрана от напускане, при което Лвов веднага напуска Екатеринбург и се промъква в Омск, окупиран от въстаналия Чехословашки корпус. Временното Сибирско правителство начело с П. Вологодски изпраща Лвов в САЩ (тъй като се смятало, че именно тази държава е способна да окаже най-бързата и ефективна помощ на антиболшевишките сили), за да се срещне с президента Удроу Уилсън и другите правителствени дейци и да получи помощ от бившите съюзници на Русия от Първата световна война. През октомври 1918 година Лвов пристига в САЩ, но закъснява – през ноември същата година Първата световна война завършва, започва подготовка за мирната конференция в Париж, където се премества и световният политически център. Не добивайки никакви практически резултати в САЩ, Лвов се връща във Франция, където от 1918 до 1920 година участва в управлението на Руското политическо съвещание в Париж. Свързан е тясно със системата за помощ на руските емигранти, като предава на тяхно разположение средства от ЗЕМГОР, съхранявани в Националната банка на САЩ. По-късно се оттегля от политическа дейност и заживява в Париж. Прехранва се със занаятчийски труд, пише мемоари.