Две хрисовуље Стефана Душана из 1343/44. и 1344/45. године спомињу село под именом "Клъбасница". У османском дефтеру из 1481. године се наводи да насеље има 80 домаћинства. "Етнографија вилајета Адријанопољ, Монастир и Салоника", штампана у Цариграду 1878. године, која се односи на мушко становништво 1873. године, показује да "Кладошница" има 40 домаћинства и 110 житеља Словена. Васил Канчов бележи да је "Кладошница" 1900. године имала 620 Словена хришћана. Према секретару Бугарске егзархије, Димитру Мишеву, 1905. године у Кабасници је било 520 Словена "патријаршиста" и у насељу је радила грчка школа. Боривоје Милојевић 1920. године наводи да је у Кабасници било 80 кућа Словена хришћана. У Кабасници је 1913. године било 637 житеља, 1920. године 617, 1928. године 683, а 1940 године 802 житеља. За време грађанског рата насеље није страдало, али је због исељавања у прекоокеанске земље број становника у опадању.