Како су се револуционарне идеје национализма шириле по Европи, оне су се такође појавиле и родиле међу Румунима, који су желели своју наицоналну државу, али су живели под страном влашћу. Многи румунски писци тог времена такође су били део националног покрета и учествовали у устанкама 1821. и 1848. године. Почело се расправљати о пореклу Румуна, а у Трансилванији се појавио латински покрет "Şcoala Ardeleană", чији су чланови почели писати филолошке студије о романском пореклу Румуна и почели да отварају школе на румунском језику.