Перший час після приходу націонал-соціалістів до влади в Німеччині «Пісня німців» достатньо часто виконувалася поряд з бойовими піснями НСДАП. Так, 30 січня 1933 року, факельна хода, що славила нового рейхсканцлера — Адольфа Гітлера, — виконувала «Пісню німців», яку оголосив гімном Німеччини найлютіший ворог нацистів — соціал-демократ Фрідріх Еберт. Водночас «Пісня німців» не стала символом нового режиму. Скоріше вона стала гімном тих, хто з самого початку скептично ставився до «Третього Рейху» та сподівався, що рейхспрезидент Пауль фон Гінденбург подбає про те, щоб це не зайшло занадто далеко. 21 березня 1933 у потсдамській Кролль-опері — Рейхстаг було спалено за місяць до цієї події — пройшло засідання новообраного рейхстагу. Соціал-демократи планували бойкотувати його, Комуністична партія була заборонена, а мандати її депутатів анульовані, однак для прийняття «Закону про надзвичайні повноваження», що передавав всю повноту влади уряду на чолі з рейхсканцлером, НСДАП все ще не вистачало голосів. Гітлеру були потрібні голоси консерваторів, німецьких націоналістів та центристів. Будівля, у якій засідали депутати, була оточена загонами СА, проте для створення видимості вільного волевиявлення штурмовикам СА було заборонено цього дня виконувати націонал-соціалістичні пісні. Замість них виконувалася «Пісня німців». Після того як Герінг оголосив про прийняття закону, депутати від НСДАП кинулися до трибуни і, оточивши її, хором заспівали партійний гімн «Пісня Горста Весселя».