El va suposar una contínua decadència de l'Imperi Otomà. Des del final de la Guerra d'independència de Grècia a 1829, la influència turca a Europa havia anat disminuint, una pèrdua de pes polític al que l'activitat de les potències europees per l'oest (Regne Unit, França, Prússia, Imperi austríac) i l'Imperi Rus per l'est havien contribuït en gran manera. A la regió dels Balcans, continu focus de conflictes, Sèrbia era una entitat autònoma semi-independent des 1815, encara que teòricament encara sota administració otomana. Mentrestant, la resta de la regió balcànica era sotmesa a la fèrria autoritat de l'Imperi Otomà davant el progressiu avanç dels moviments nacionalistes.