Els britànics, sota el comandament de Sir Arthur Wellesley, van envair Espanya des de Portugal el 1810. Una força espanyola, reunida entre les restes de l'exèrcit espanyol i combatents voluntaris, es va unir a ell i va derrotar amb èxit els francesos sota el comandament personal de Josep Bonaparte a la batalla de Talavera. Per a la seva victòria, Wellesley fou convertit en duc de Wellington, tot i que no molt després de Talavera es va veure obligat a retirar-se a Portugal. Malgrat que Wellington va prendre Madrid el 6 d'agost de 1812, es va retirar no gaire després de tornar a Portugal. Amb les tropes franceses extenuades i assetjades, quan Napoleó va agrupar les tropes per la que seria una desastrosa ofensiva contra Rússia, Wellington va veure una oportunitat i va atacar de nou el 1813. A la batalla de Vitòria, el 21 de juny de 1813, els francesos sota el comandament personal del rei Josep van ser derrotats de nou i, després, van ser forçades a retirar-se fins als Pirineus a principis de juliol. Els combats van continuar a la muntanya durant tot l'hivern, tot i que a la primavera de 1814 els aliats van avançar cap al sud de França.