A nagy északi háború (1700–21) és Finnország orosz megszállása (1713–1721) következtében Svédország óriási területeket vesztett el, noha maga Finnország továbbra is Svédország része maradt. Ezt követően Svédország újragondolta védelmi politikáját, például új erődítéseket hozott létre Kelet-Finnországban. Ekkor alapozták meg Fredrikshamn (Hamina) erődvárost, amelynek első tervét Axel von Löwen készítette 1723-ban. Von Löwen egy barokk stílusú, „ideális várost” tervezett, amelyek mintájául a hasonló, közép-európai erődvárosok szolgáltak, ennek ellenére alakját és az utcák elrendezését illetően az itáliai Palmanovára hasonlított. Az 1741–1743-as orosz–svéd háborúban Svédország ismét vesztett, és Kelet-Finnország területéből egy nagy részt át kellett adnia Oroszországnak, beleértve Haminát, Lappeenrantát és Savonlinnát. Az ország védelmének középpontja ekkor egy kis vidéki város, Helsinki lett. Hamina neoklasszikus építészetének nagysága az orosz uralom alatt is és azt követően is, a Finn Nagyhercegség korában is tovább élt.