La începutul verii 1917 funcționa cu gradul de colonel, în Comisia 1 medico-militară. La 11 iulie 1917, având gradul de colonel, a fost numit în șef al Serviciului Sanitar al Armatei I. În această funcție, a dat dovadă de calități strălucite de medic conducător, în timpul Bătăliei de la Mărășești. A organizat astfel în mod impecabil evacuarea răniților la această armată, fiind întodeauna pe front, dovedind o mobilitate extremă și știind să sesizeze mereu situația de fapt. Datorită lui, numărul complicațiilor rezultate din întârzieri și neglijențe în evacuări, apărute la răniți a fost mic, în special cel al cangrenelor gazoase.