У бици код Хатина 1187. године у којој је Саладин катастрофално поразио Јерусалимску краљевину Боемунд није учествовао. Потом је Саладин напао и кнежевину Антиохију, али је Боемунд успео да је одбрани. Године 1190. примио је остатке немачке војске из Трећег крсташког рата. Четири године касније заробио га је Лав II Јерменски. Уз посредовање Хенрија II од Шампање пуштен је на слободу 1195. године, али се одрекао свих вазалних права на Киликијску Јерменију. Боемунд је умро 1201. године, а наследио га је син Боемунд IV. Боемунд од 1187. године влада и грофовијом Триполи те су две крсташке државе уједињене. Од 1201. године Боемунд се за антиохијски престо борио и против Ремона-Рупена, сина старијег Ремона и унука Боемунда III. Године 1208. Боемунд преузима престо од Ремона, али га Ремон поново враћа 1216. године уз помоћ Лава II Јерменског. Године 1219. Боемунд поново преузима престо након Ремоновог заробљавања. Учествовао је у Шестом крсташком рату у коме је светоримски цар Фридрих Велики освојио Јерусалим 1229. године.