Ehrenhaft přizpůsobil své přístroje k měření elementárního náboje a následně se zapojil do ostrého sporu s Robertem Millikanem, když tvrdil, že naměřil elektrický náboj menší než náboj jednoho elektronu. Millikan získal v roce 1920 Nobelovu Cenu za fyziku, ačkoli tento spor nebyl ještě zcela uspokojivě vyřešen. Spor ale nakonec ustoupila, jak bylo více a více fyziků ovlivněno Millikanovými výsledky. I když nějakou dobu trval spor ohledně sub-elektronových nábojů, Ehrenhaft učinil další důležité a významné příspěvky k fyzice, včetně demonstrace fotoforese a jiných druhů interakce částic se světlem. Některé z těchto jevů byly následně vysvětleny v podmínkách již existujících jevů, ale některým stále ještě příliš nerozumíme. Ehrenhaft se stal profesorem experimentální fyziky na Vídeňské univerzitě v roce 1920 a byl známý jako svědomitý pracovník a efektivní lektor. Albert Einstein byl častým návštěvníkem jeho domu. Po Anšlusu v roce 1938 Ehrenhaft emigroval, nejprve do Anglie, pak do USA, kde získal občanství.