Příčinou nadměrného zadlužování byla lákavě nízká úroková míra, která v letech 2000–2003 klesla z 6,5 % na 1 %. Toto opatření americké centrální banky mělo zmírnit dopady bubliny „dotkomových“ společností a teroristických útoků 11. září 2001. Následný pokles úrokových měr byl způsoben rostoucím deficitem běžného národního účtu. Ben Bernanke situaci vysvětloval tím, že v letech 1996–2004 došlo ke zvýšení schodku amerického běžného účtu o 650 miliard amerických dolarů, tedy z 1,5 % na 5,8 % HDP. Princip rovnováhy platební bilance vyžadoval kompenzaci schodku běžného účtu přebytkem investičního účtu ve srovnatelné výši. Jinými slovy došlo k výraznému toku kapitálu směrem do Spojených států, aby tyto mohly zaplatit svou nadměrnou spotřebu. Hlavními věřiteli USA se v této souvislosti staly rozvíjející se asijské ekonomiky a země vyvážející ropu. Reakcí americké centrální banky bylo v letech 2004–2006 zvýšení jednoletých a pětiletých úrokových sazeb, což přivedlo majitele nemovitostí do nezáviděníhodné situace.