Den 8. juli omdannedes regeringen, og P. Munch blev erstattet af Erik Scavenius som ny udenrigsminister. Han indledte forhandlinger, hvis mål var at sikre Danmark en plads i det kommende, tyskdominerede Europa. De måtte dog afbrydes på grund af modstand både på tysk og dansk side. Den oprindelige, lidt henholdende forhandlingslinje fortsatte derfor – trods en konstant frygt for dannelse af en Quislingregering, men nu med opbakning fra både partierne, Rigsdagen og befolkningen. Ved Tysklands angreb på Sovjetunionen den 22. juni 1941 ændredes grundlaget for samarbejdspolitikken igen. Mange forventede, at sovjetstaten ville bryde sammen, og en bølge af antikommunisme fulgte de tyske sejre.