Durant la Conferència de Ialta, al febrer de 1945, els aliats van tractar de crear un marc sobre el qual treballar en la reconstrucció de l'Europa de la postguerra, però no es va arribar a cap consens. Després de la fi de la Segona Guerra Mundial a Europa, els soviètics van ocupar "de facto" les zones de l'Europa de l'Est que havien defensat, mentre que les forces nord-americanes i els seus aliats es mantenien en l'Europa Occidental. En el cas de l'Alemanya ocupada, es van crear les zones d'ocupació aliada a Alemanya i una difusa organització quatripartita compartida amb francesos i britànics. Per al manteniment de la pau mundial, els aliats van crear les Nacions Unides, però la seva capacitat d'actuació estava limitada pel Consell de Seguretat, en què les potències victorioses de la II Guerra Mundial es van assegurar el poder vetar aquelles accions contràries als seus interessos. L'ONU es va convertir així durant els seus primers anys en un fòrum on les potències s'embrancaven en lluites retòriques, i que els soviètics utilitzaven amb fins propagandístics.