L'Exèrcit Nacional (o Imperial com costumeiramente era cridat) durant la monarquia era dividit en dos rams: el de 1a Línia, que era l'Exèrcit de fet; i el de 2a Línia, format per les antigues milícias i ordenanças heretades dels temps coloniais. Amb a rebutja de les tropes portugueses en les províncias de la Bahia, Maranhão, Pará i Cisplatina en adherir a la independència, l'Emperador Pere I reorganizou les tropes la seva disposició per al conflicte imminent. La major part dels militars acollits en el país - inclusivament els naturals de Portugal - van romandre leais a l'Emperador, que pot disposar de tropes, equipament i bases per a les operacions de guerra. Així, durant la Guerra de la independència, la força terrestre va combatre eficaçment en el nord/nordeste i en el llavors extrem sud del Brasil (avui Uruguai), derrotant les tropes leais a Portugal. En 1824 l'efectiu de l'Exèrcit de 1a Línia era de 24.000 homes disciplinados, entrenats i equipats tan bé quant els seus equivalents europeus. Amb el terme de la guerra d'Independència, les Forces Armades Brasileres ja estaven efectivament bé organitzades i equipades. Això va ocórrer gràcies principalment a do Pere I que sempre va admirar i va respectar la carrera d'armes. Un batalló va ser enviat la Pernambuco a la fi de 1824 on debelou amb èxit la revolta de la Confederação del Equador.