Slonim a fost privit cu prudență de către eserii americani. Ei au cercetat activitatea sa în cadrul REOD și au concluzionat că el a avut relații cu trimișii NKVD, dar l-au exonerat de acuzațiile că ar fi fost spion. După atacarea Uniunii Sovietice, Slonim și colegii săi, reuniți la New York, și-au reluat necondiționat linia „defensistă”; Cernov a avut o poziție mai moderată. În februarie 1945 Slonim s-a întâlnit în cele din urmă cu Nabokov la o petrecere din New York. Nabokov l-a respins ca fiind agent sovietic și, probabil, l-a folosit ca sursă de inspirație pentru nuvela "Double Talk". Atitudinea lui Nabokov este respinsă de către exegeții săi: Vladimir E. Alexandrov vorbește de „suspiciunile nejustificate ale lui Nabokov, inclusiv ignorarea lui Marc Slonim”; Brian Boyd notează, de asemenea, că Slonim „a fost de fapt ferm împotriva lui Stalin și a sistemului sovietic”. Înainte de 1950, Slonim a fost interzis din nou în Uniunea Sovietică și în Blocul răsăritean: copiile cărții "Le Bolchévisme vu par un russe" au fost confiscate pe loc de către Ministerul Propagandei din România.