Известно време живее в Англия, където играе серия от мачове, побеждавайки всичките си съперници. През 1892 г. печели турнира в Лондон, името му става известно в целия свят и той предизвиква на мач д-р Зигберт Тараш, един от най-силните шахматисти в света по онова време. Тараш високомерно отказва срещата, но по ирония на съдбата след време самият той се стреми към мач с Ласкер, който се осъществява едва през 1908 г. През 1893 г. Ласкер гастролира в различни страни на американския континент и убедително печели всички мачове – например срещу Голмайо (+2 -0 =1), Васкес (+3 -0 =0), Шовалтер (+6 -2 =2), Етлингер (+5 -0 =0), и турнири, включително и този в Ню Йорк, като с играта си потвърждава, че той е достоен кандидат за световната титла. През 1894 г. изключително трудно е организиран мач с Вилхелм Щайниц за високото звание. Мачът се играе в Ню Йорк, Филаделфия и Монреал. На 26 май 1894 г. Ласкер убедително побеждава Щайниц с 12:7 (+10 -5 =4) и на 25 години става вторият световен шампион по шах. Интересно е да се знае, че както Щайниц, така и Ласкер достигат до световната титла, изминавайки един и същи път: Берлин, Лондон, Америка. Разликата обаче е в това, че Щайниц воюва за титлата почти половината си живот, докато на Ласкер били необходими само пет години. Ласкер защитава шахматната корона убедително и с голямо достойнство шест пъти срещу петима претенденти: