Ванков е офицер-русофил и участва в преврата от 9 август 1886 г. срещу княз Александър Батенберг. След контрапреврата емигрира в Русия и служи в руската армия, където през 1911 г. е произведен във военно звание генерал-майор. Проявява своите научни способности и подчертан организаторски талант като специалист в областта на оръжейното производство и металообработването. Работи последователно в Киев и Санкт Петербург, началник е на Туркестанския и Приамурския военен окръг, на Брянския арсенал в Москва. Организира и ръководи оръжейни заводи в Далечния изток, а по време на Първата световна война генерал Ванков е ръководител на военното производство. Създава организацията за производство на снаряди към главното артилерийско управление, която носи неговото име. След Октомврийския преврат през 1917 г. е уволнен от армията и се занимава с научноизследователска работа в областта на цветната металургия. Значителна е и неговата преподавателска дейност. Чете лекции от 1917 г. в Московския университет „Михаил Ломоносов“, а от 1922 г. е професор по технология на металите. Автор е на редица трудове в областта на студената обработка на металите и по история на артилерията.