Később 1944 nyarán ez a hadműveleti magatartás lett a fő oka a Közép Hadseregcsoport (→ "Bagratyion hadművelet") teljes összeomlásának. Egyedül ebben a hadműveletben 13 német divíziót kerített be és morzsolt fel néhány nap alatt a Vörös hadsereg, miközben azok megpróbálták tartani a „szilárd helyeket”. Ezzel szemben az Atlanti óceán kikötőinek védelme lényegesen meg tudta nehezíteni a nyugati szövetséges haderők ellátását, mert az ottani terep a védekezést megkönnyítette és a szövetségesek hadi fölénye sem volt olyan extrém nagy, mint a Vörös hadseregé a Wehrmacht szovjet frontjain. A háború későbbi szakaszában az „erődítményekként” deklarált objektumok mind nagyobb kiterjedésűek lettek. Így például Kurlandot (1944) és Kelet-Poroszországot (1945) elvágták azzal a feladattal, hogy ellenséges erőket kössenek magukhoz. Ezek elszigetelt helyzetükben teljesen magukra maradtak. Csaknem valamennyi ilyen döntés ellen panaszt emeltek az érintett hadseregcsoportok főnökei, de teljesen hiábavalóan.