З березня 1920 року — як заступник міністра закордонних справ головував у польській делегації на переговорах у Мінську та Ризі щодо припинення вогню у польсько-радянській війні та мирного договору з Радянською Росією. Він таємно домовлявся про умови перемир'я та миру з Адольфом Йоффе, був одним із підписантів Ризького миру 18 березня 1921 року. З 24 травня по 11 червня 1921 року тимчасово виконував обов'язки Міністра закордонних справ, згодомм залишив дипломатію. У 1923 році він заснував партію «Народне єднання», а після об'єднання з ПНП «Визволення» став президентом парламентського клубу. У 1926 році він співзасновник Селянської партії, головою якої він був обраний. У 1928—1931 роках — віцемаршалек Сейму.