A régió, amelyben cockney-k élnek, nincs egyértelműen meghatározva. Eredetileg, amikor London alig több volt, mint a város, a kifejezés minden londonira vonatkozott, ám a város növekedésével leváltották ezt a tág definíciót. Az általános nézőpont az volt, hogy ahhoz, hogy valaki cockney legyen, az embernek a "Bow Bells" harangok, a St Mary-le-Bow harangjainak hallótávolságán belül kell lennie, amelyeket a Whitechapel Bell öntödében öntöttek. A St Mary-le-Bow templomot azonban 1666-ban elpusztította a londoni nagy tűz, és Sir Christopher Wren újjáépítette. Noha a harangokat 1941-ben ismét elpusztították a Blitzben, 1940. június 13-án némák maradtak a harangok a második világháború brit invázióellenes előkészítéseinek részeként. Mielőtt azokat 1961-ben cserélték, volt egy olyan időszak, amikor a „hallótávon belüli” meghatározás szerint nem születtek „"Bow Bell"” cockney-k. Az ilyen szó szerinti meghatározás használata más problémákat vet fel, mivel a templom körüli terület már nem lakóhely, és a körzet zaja miatt valószínűtlen, hogy sok ember most a harangok hallótáván belül születne. Hasonlóképpen a múltban számos kórház hallható tartományban volt; de most csak a Londoni Királyi Kórház található Whitechapelben, az otthoni szülések manapság ritkábbak.