V Škofji Loki je obiskovala osnovno šolo in med 1914 in 1918 učiteljišče pri uršulinkah. V letih 1919-20 je učila v Borovljah na Koroškem, kjer je pomagala rojakom v času pred plebiscitom in se udeleževala predavanj filozofije na univerzi v Gradcu. Po plebiscitu je prišla v Ljubljano, kjer je opravila diferencialne izpite na klasični gmnaziji. Nato je od 1921 do 1925 študirala filozofijo, pedagogiko in nemščino na Filozofski fakulteti v Ljubljani. Sodelovala je pri študentskem novokatoliškem gibanju, ki ga je vodil pesnik in njen bodoči mož Anton Vodnik, s katerim se je poročila leta 1927. Po študiju je do aretacije leta 1943 učila na učiteljišču. Po vojni je bila do 1948 ravnateljica bežigrajske gimnazije, nato profesorica nemščine na Gimnaziji Poljane do 1960, ko se je upokojila.