דאגת האוסטרים באשר לביטחון האזורי גדלה כאשר שטחי האימפריה שגבלו בסרביה כמעט שהוכפלו כתוצאה ממלחמות הבלקן (1912–1913). רבים בהנהגה האוסטרית, בהם הקיסר פרנץ יוזף וקונרד פון הצנדורף, היו מודאגים לנוכח התסיסה הלאומית הסרבית בחלקים הדרומיים של האימפריה. בעודם רדופים בזיכרונות מכישלונותיהם במערכות שניהלו הפיימונטים נגד הפרובינציות האוסטריות והאיטלקיות ב־1859, וחששו פן רוסיה תתמוך בסרביה אם וכאשר זו תספח שטחים סלאביים מאוסטריה (כשם שצרפת גיבתה את פיימונטה במערכה שהגיעה לשיאה בקרב סולפרינו). תחושתם הייתה כי מוטב לנטרל את כוחה של סרביה לפני שזו תפתח מערכה מסוג זה נגד אוסטריה.