התואר חזר לאירופה חמישה חודשים לפני מונדיאל 1966, כאשר ברית המועצות זכתה בו בעקבות ניצחון במשחק ידידות על צ'ילה. ברית המועצות איבדה את האליפות בחצי גמר המונדיאל למערב גרמניה, שאיבדה אותו לאנגליה במשחק הגמר. בשנה שלאחר מכן, אנגליה הפסידה במשחק ידידות לסקוטלנד, במשחק שהוליד את הרעיון של אליפות העולם הבלתי רשמית. בעקבות ניצחון מערב גרמניה על הולנד בגמר גביע העולם 1974, גרמניה המערבית הפכה להיות הקבוצה הראשונה שמחזיקה בגביע העולם, אליפות אירופה ואליפות העולם הבלתי רשמית באותו זמן. התואר נשאר באירופה עד 1978 עד אשר נלקח מהולנד על ידי ארגנטינה, בגמר גביע העולם 1978. הוא נשאר בדרום אמריקה עד גביע העולם 1982, בו פרו הפסידה אותו לפולין. התואר נשאר באירופה במשך עשר השנים הבאות, למעט תקופת כהונה של שנה אחת בה החזיקה בו ארגנטינה, בעקבות ניצחונה על בלגיה בחצי גמר מונדיאל 1986.