Devet od desetih največjih potresov v zadnjih 100 letih je bilo dogodkov na področju subdukcijske cone, tudi Veliki čilski potres leta 1960, ki je bil z M 9,5 najmočnejši potres, ki je bil kdaj zabeležen; potres v Indijskem oceanu 2004 in cunami; ter potres Tōhoku 2011 in cunami. Spuščanje hladne oceanske skorje v plašč zmanjša lokalni geotermični gradient in povzroči, da se večji del Zemlje deformira bolj krhko kot v običajnem geotermalnem gradientu. Ker potresi lahko nastanejo le, če se kamnina deformira na krhkem načinu, lahko subdukcijske cone povzročijo velike potrese. Če tak potres povzroči hitro deformacijo morskega dna, obstaja potencial za cunamije, kot je potres zaradi subdukcije indo-avstralske plošče pod evroazijsko ploščo 26. decembra 2004, ki je opustošil območja okoli Indijskega oceana. Pogosto se pojavlja tudi majhno tresenje, ki povzroča majhne, nenamerne cunamije.