Potočnik se je v šoli udejstvoval kot zaveden narodnjak in skrbnik socialno šibkega dijaštva. K njegovemu šolskemu delu spadata tudi šolska učbenika "Zgodovinske učne snovi za ljudske šole V in VI," (Lj. 1906) kjer je obdelal dobo po 1835 ter gospodarski razvoj v 19. stoletju. Kot zgodovinar in zemljepisec je Potočnik obravnaval predvsem Koroško. Njegov prvi spis Nova železnica na Slovenskem, Celovec-Podrožčica in Beljak-Podrožčica, je pod psevdonimom Belan izšel v Koledarju Mohorjeve družbe za leto 1907. Spisal je tudi VI. del Slovenske zemlje; Vojvodino Koroško I (1909) in II (1910) z antropogeografskega, političnega, kulturnega in zgodovinskega vidika, ter za I. zvezek priredil narodnostni zemljevid Koroške. V Slovenskih spominih in jubilejih (Lj. 1911) je prikazal življenje J. Apiha. V plebiscitni dobi je bil referent pri pokrajinski vladi in nato do 1922 izvedenec pri razmejitveni komisiji med Jugoslavijo in Avstrijo na črti Olševa-Peč. V tem času je deloval tudi žurnalistično s prispevki o Koroški.