Iracký prezident Abdul Rahman Arif a iracký premiér Tahir Jahíja bol zosadený počas štátneho prevratu 17. júla 1968 vedený Ahmed Hassan al-Bakrom zo strany Baas, ktroej bol vodcom spolu so Saddámom Husajnom. Husajn sa cez jeho post de facto šéfa spravodajskej služby strany stal de facto vodcom krajiny v polovici 70-tych rokov a de iure až v roku 1979 keď nahradil Al-Bakra. Počas de iure vlády Al-Bakra ekonomika rásila a Irak získal významné postavenie medzi arabskými krajinami. Ale vnútorné faktory ohrozovali stabilitu krajiny, medzi nimi konflikt krajiny s Iránom a frakciami šítskej moslimskej komunity. Externým problémom bol pohraničný konflikt s Iránom ktorý viedol k iránsko-irackej vojne.