La pràctica d'aquesta mena d'adoració començà formalment a Avinyó (França) l'11 de setembre de 1226 per celebrar i donar gràcies per la victòria obtinguda sobre els càtars a les últimes batalles que hi hagué durant la Croada albigesa. El rei Lluís VII de França els ordenà que aquest sagrament es guardés a la Catedral de la Santa Creu d'Orleans. La gran quantitat d'adoradors feu que el bisbe, Pierre de Corbie, suggerís que l'adoració hagués de ser contínua i incessant. Amb el permís del papa Honori III, la idea es ratificà i continuà d'aquesta manera pràcticament ininterrompuda fins al caos de la Revolució Francesa, que aturà la pràctica el 1792 fins que la germandat dels penitents GRIS la portaren de nou el 1829.