Profesionálním hokejistou se stal v sezóně 2001-02, kdy se připojil k farmářskému celku Vancouveru – Manitobě Moose hrajícím v lize American Hockey League (AHL). Během výcvikového kempu si podvrtnul kotník a po návratu byl pro rozehrání přidělen k druhému farmářskému celku Columbia Inferno, který hrál v lize ECHL. Po šesti zápasech byl povolán do Manitoby, kde se stále zlepšoval i navzdory zkušeným konkurentům v brance: Alfiemu Michaudovi a Wadeu Flahertymu. Po zranění brankářů Canucks: Dana Cloutiera a Pēterise Skudry dostal šanci chytat v NHL, v zápase proti Dallasu Stars hraném 23. ledna 2002, při kterém pomohl k vítězství 4:2. Po zápase byl odeslán zpět do AHL. V sezóně 2002-03 dostal o něco více příležitostí v AHL, kde chytal společně s Tylerem Mossem. Ačkoliv za Canucks chytali opět Cloutier a Skudra, tak si díky nahrazování v době jejich zdravotních potíží zachytal v sedmi zápasech základní části a v jednom zápase playoff. Po sezóně odešel z Vancouveru Skudra, který podepsal smlouvu v Rusku a Auld mohl být záložním brankářem za Cloutierem. Během sezóny, ale přišel Johan Hedberg a Auld tak většinu sezóny 2003-04 strávil v Manitobě. V sezóně 2004-05, kdy byla v NHL výluka chytal celou sezónu za Manitobu Moose v tandemu s brankářem Wadem Flahertym. Ačkoliv byl Auld během sezóny týmovou jedničkou, tak během playoff nebyly jeho výkony přesvědčivé a na pozici jedničky jej vystřídal Flaherty. V prosinci 2004 chytal za tým Kanady na Evropském Spengler Cupu. V sezóně 2005-06 se Auld vrátil do NHL, kde působil jako záloha za Cloutierem. 20. listopadu 2005 si Cloutier zranil vazy v koleni a Auld jej nahradil na pozici prvního brankáře, kde mu dělal náhradníka bývalý spoluhráč z juniorské reprezentace Maxime Ouellet. Po sezóně obdržel cenu pro nejužitečnějšího hráče a byl nominován do kanadské reprezentace na Mistrovství světa 2006, kde skončili čtvrtí.