Za rusko-turecké války po pádu Belogradčiku Čerkesové ves opustili spolu s ustupující tureckou armádou. Opuštěné nemovitosti zabírali Bulhaři z okolí a po berlínském kongresu také uprchlíci ze západní Thrákie, kteří si ještě v roce 1878 postavili na levém břehu řeky asi 73 domů. Obec získala své první bulharské jméno Bărzica. Od jara 1879 se na levém břehu začaly usazovat i bulharské rodiny a počet domů vzrostl o 60 a dědina se přejmenovala na Bărzici. O něco později přišli další osadníci z různých balkánských vesnic a na úpatí západních svahů si postavili dalších 40 domů. Na druhé straně thráčtí osadníci se postupně během následujících tří let odstěhovali nejspíše proto, že mluvili v tomto regionu neobvyklým dialektem se silnějším vlivem řečtiny a turečtiny a i jejich zvyky byly odlišné. V květnu 1881 byla obec přejmenována na Alexandrovo na počest knížete Alexandra Battenberga, který se zde zastavil na oběd při cestě do Vidinu.