Linia militară de demarcație din Transilvania nu era o frontieră politică definitivă, granițele urmând a fi fixate prin tratative de pace ulterioare. În cazul teritoriilor transilvănene, votul liber al majorității etnice aflat în concordanță cu principiului autodeterminării naționalităților, enunțat în cadrul celor 14 puncte ale președintelui Wilson, a fost consfințit de către Marea Adunare Națională de la Alba Iulia la 1 decembrie 1918, care a hotărât unirea cu România a Transilvaniei, Maramureșului, Sătmarului, Crișanei și Banatului.