Germania nazistă a folosit munca forțată a persoanelor din teritoriile ocupate în timpul războiului. În 1940, naziștii au inițiat un proiect masiv de înrobire a cetățenilor din țările est-europene pentru folosirea lor la munca forțată în fabricile și exploatările agricole germane. Guvernul sovietic a propus utilizarea muncii germane ca despăgubire de război încă din 1943 și a ridicat din nou problema la Conferința de la Ialta din februarie 1945. NKVD-ul a preluat rolul principal în deportări prin intermediul departamentului său, Direcția Generală pentru Prizonierii de Război și Internați (GUPVI).