Teresa va començar a escriure la seva part de la novel·la dos anys després de Tomàs. Mentre mecanografiava la biografia anava incloent, fragmentàriament, una carta imaginària al seu pare. El text deixa veure de manera clara la profunda decepció i indignació de Teresa davant la Praga ocupada pels tancs soviètics durant la Primavera de 1968, que sufocaria el socialisme reformista txec. D'aquesta manera, l'obra es converteix en un diàleg intergeneracional entre el ferm compromís del jove Tomàs amb la primera URSS i els dubtes i crítiques de la següent generació de comunistes per la deriva del sistema. No obstant això, els darrers passatges de la biografia de Tomàs també denoten desconfiança cap a la direcció més burocratitzada que estava prenent el govern soviètic.