En lloc de prendre la ruta costanera al voltant d'Anatòlia,que estava dominada pels cristians, va dividir les seves unitats: els no combatents per la costa mentre que Conrad i el seu exèrcit van travessar Anatòlia per la part interior. El 25 d'octubre de 1147 va ser derrotat pels turcs seljúcides a la Batalla de Dorilea. Conrad i la majoria dels cavallers van poder escapar, però la majoria dels soldats a peu van ser morts o capturats. Les restes de l'exèrcit germànic va replegar-se a Nicea, on molts supervivents van desertar intentant de tornar a casa. Conrad i els seus homes van haver de ser escortats a Lopadium pels francs, on es van integrar al cos principal de l'exèrcit franc de Lluís. A Efes, Conrad va emmalaltir greument i va ser enviat a Constantinoble a recuperar-se on el mateix emperador Manuel I Comnè va fer-li de metge personal. Un cop recuperat, Conrad va navegar fins a Acre, i des d'allà va arribar a Jerusalem. Va participar en el desastrós setge de Damasc, i després d'aquest fracàs va començar a perdre el suport dels seus aliats. Quan en promoure un atac a Ascaló va veure que els seus aliats no es presentaven com havien promés, Conrad va decidir tornar a Alemanya, i de camí es va trobar amb l'emperador a Tessalònica. Llavors Conrad va prometre en matrimoni la seva cunyada Berta de Sulzbach, germana de Gertrudis de Sulzbach la seva dona, amb l'emperador.