У 1520-х рр. було започатковано написання нової історії ВКЛ: на базі I зводу з'явився II — Хроніка Великого князівства Литовського і Жомоїтського. Друга, розгорнута, редакція даного зводу виникла в 1540-х, а третя, найповніша, — у 1550-ті рр. Аналіз текстів цього зводу засвідчує зацікавленість його творця Гедиміновичами і литовською аристократією. Це, однак, не завадило йому вмістити до свого твору сюжети з історії Київської Русі та українських земель XIV — початку XVI ст. Їхніми джерелами були давньоруські літописи, у першу чергу Галицько-Волинський літопис, а також місцеві. Так, у розгорнутій редакції II зводу є 2 розділи (вони найкраще представлені у Рум'янцевському та Тихонравівському літописах) з характерними назвами: «О великом князе Гедимині и о битві з князем Володимиром Володимирским» і «О князі Станиславі Киевском». В їхніх текстах описано легендарну історію завоювання Гедиміном Києва, Володимира, Луцька, Житомира та ін. міст у 1320. У II зводі є також дані про поразку литовських військ від ординців на Ворсклі, про відвоювання князем Дашком (Данилом) Острозьким Крем'янця у поляків і звільнення князя Свидригайла Ольгердовича з ув'язнення у 1418 році, про взяття кримським ханом Менглі-Гіреєм І Києва у 1482 році, про Сокальську битву 1519 року та ін.