Během trojího dělení Polska ke konci 18. století připadlo celé Krakovsko habsburské monarchii. Během vytvoření Varšavského velkovévodství z podnětu francouzského císaře Napoleona se podstatná část Krakovska stala součástí tohoto nového státního útvaru. Na základě jednání Vídeňského kongresu se Krakovsko stalo s výjimkou samotného Krakova součástí Rakouského císařství, a to v rámci Haličsko-vladiměřského království. Město Krakov se stalo republikou pod společným mezinárodním dohledem Pruska, Rakouska a Ruska. Po neúspěšném povstání bylo město roku 1846 obsazeno rakouským vojskem a jeho území přeměněno na velkoknížectví. Pod rakouskou vládou zůstalo Krakovsko až do roku 1918, kdy se stalo součástí obnoveného polského státu. Na počátku druhé světové války obsadila území vojska Třetí říše a z Krakova se stalo sídlo německé okupační správy, takzvaného Generálního gouvernementu. Po osvobození Rudou armádou na přelomu let 1944 a 1945 se začlenilo do vznikající Polské lidové republiky a součástí Polska zůstalo dodnes.