Status svobodného přístavu ale získala Rijeka až rozhodnutím císaře Karla VI. v roce 1719. To, a zároveň stabilizace vztahů Habsburské monarchie i Benátské republiky s Tureckem (po skončení Velké turecké války), umožnily další rozvoj města. Roku 1750 zasáhlo Rijeku zemětřesení, které poškodilo hrad Trsat. V roce 1779 byla z rozhodnutí Marie Terezie dána do správy jako corpus separatum. Stala se tak samostatným celkem mimo chorvatské a slavonské království nebo Uhry. Administrativně byla vedena jako "Město Rijeka s okolím" (maďarsky "Fiume Város és területe", německy "Stadt Fiume mit Gebiet"). Okolím byly míněny přilehlé obce Plase, Kozala a Drenova. Město spravoval guvernér dosazený uherskou vládou.