V 16. století př. n. l. ve středomoří se realizoval bohatý výměnný obchod, různých komodit, těžba nerostů, řemeslných výrobků, jak dokládají četné roztroušené archeologické nálezy, například Mínojské civilizace na společensky vyspělém ostrově Kréta. Zmíněné ekonomiko-politické vztahy byly náhle rozrušeny obrovskou erupcí sopky Santorin na Krétě, ke které došlo, podle radiokarbonových analýzy, v roce ~1646 ±35 roků př. n. l.Minojská civilizace byla zničena, do atmosféry bylo vyvrženo ~ 30 m³, celá oblast byla zasypána prachem s důsledkem na klima, poklesem teploty, spadu aerosolu siřičitanů a v neposlední řadě obrovská devastace pobřeží vzedmutím moře vlnou tsunami o výšce vyšší něž 60 m. To vše nepochybně ovlivnilo i oblast v rozsahu od Libye až po deltu Nilu. Chronologicky to koresponduje s vládou 15. dynastie, nejspíše s vládou prvních tří králů Salitise a Bnona a Apacnana v rozmezí 1630–1600 př. n. l. Záznam o neobvyklé bouři a zátopách Nilu se zachovaly na stéle Tempest na třetím pylonu v Karnaku, které jsou historiky spojovány s erupcí sopky Santorin.