Килиггревово улагање у ново позориште ставило је две компаније на одржавање техничких стедстава позоришта. Давенант је водио младу трупо, а Килигреова власт над његовим глумцима била је далеко од апсолутне. Искусни глумци Мајкл Мохун (којег је Пепис назвоа најбољим глумцем на свету) и Чарлс Харт добили су добре акције у уговоре у Друри Лејн позоришту. Таква подела власти довела је до сукоба који су ометали рад позоришта. Појавом глумица у позоришту током шездесетих година 17. века, британски драматурзи написали су текстове за глумице, које су углавном глумиле у љубавним и провокативним сценама. Током епидемије бубонске куге у Лондону од 1665. до 1666. године, позориште је било затворено, а забрањене су и све остале забаве у граду, наредбом Круне. Позориште је било затворено 18 месеци, до јесени 1666. године, а за то време је реновиран његов ентеријер, укључујући ширење бине. Велики пожар у Лондону који је трајао до 2. до 5. септембра 1666. године није угрозио позориште које се налазило на западу града. Ипак, позориште је изгорело шест година касније, 25. јануара 1672. године.