Владавина Малик ел Адила представља период мира. Пред крај његове владавине је угарски краљ Андрија Арпад покренуо поход на Свету земљу. Тиме је отпочео Пети крсташки рат. Умро је 1218. године. Наследила су га тројица синова који су поделили државу. Египат је припао Малик ел Камилу. Током Камилове владавине вођен је и Шести крсташки рат. Предводио га је немачки цар Фридрих II. Фридрих и Камил склопили су тајни договор по коме је немачки цар требало да освоји Јерусалим. Свети град је након Маликове смрти припао Камиловом брату Муазаму са којим је египатски султан био у сукобу. Фридрих осваја Јерусалим. Крсташи су га држали у рукама до 1244. године. Током Камилове владавине између крсташа и Египћана трајао је мир. Нови, Седми крсташки рат, покренут је 1248. године под вођством француског краља Луја. Египатски султан Ејуб умире следеће године. Власт је преузела његова удовица, Шајар ал Дур, у ишчекивању сина Тураншаха да се врати из ратова у Месопотамији. Ејбак, Ејубов војсковођа, је однео победу над крсташима Луја код Мансураха. Потом је елиминисао Тураншаха и преузео власт оженивши се Шајар ал Дур. Смрћу Тураншаха завршена је владавина Ајубида Египтом.