Într-un sens mai specific, teismul poate fi o doctrină preocupată cu natura unui Dumnezeu monoteist și relația dintre Dumnezeu și univers. Teismul, în acest sens specific, îl consideră pe Dumnezeu ca fiind personal, prezent și activ în guvernarea și organizarea lumii și a universului. Astfel, "teismul" descrie concepția clasică despre Dumnezeu care este întâlnită în creștinism, iudaism, islam și unele forme ale hinduismului. Utilizarea cuvântului "teism" pentru a indica această formă clasică de monoteism a inceput în timpul revoluției științifice din secolul al XVII-lea, cu scopul de a-l diferenția de concepția deistă care apărea în acea perioadă și care susținea că Dumnezeu, deși transcendent și suprem, nu intervine în lumea naturală și poate fi cunoscut rațional si nu prin revelație.