L-a cunoscut pe Jean Paulhan în 1928. În 1929, datorită lui, a publicat "Zig-zag", un roman de inspirație suprarealistă, care a fost remarcat de Henri Barbusse și Philippe Soupault. În anii 1930 a scris în "Monde" - un ziar pro-comunist - drept critic. Fervent apărător al literaturii proletare, a contribuit la fondarea în 1932 a „grupului de scriitori proletari”. În 1938, s-a întâlnit cu Else Reichmann la Luvru, o evreică austriacă ce a fugit din Austria din cauza Anschluss-ului, căsătorindu-se cu aceasta în 1940 la Nîmes. După moartea sa, în 1969, i-a dedicat acesteia o trilogie. Marc Bernard a colaborat în mod regulat la radio, la "Le Figaro" sau la "Les Nouvelles Littéraires". A lăsat aproximativ cincisprezece povești și piese de teatru ("Vocile", 1945, "Le carafon", 1961), în principal editurii Gallimard.