După încheierea Primului Război Mondial și dizolvarea Austro-Ungariei, Pocuția a fost disputată de Polonia și de efemerul stat Național al Ucrainei Occidentale, care a avut capitala sa în Stanislău după pierderea Liovului. În timpul războiului polono-ucrainean și al intervenției Aliaților în războiul civil rus, trupele poloneze conduse de generalul Franciszek Kraliczek-Krajowski și românești conduse de generalii Nicolae Petala și Iacob Zadik au intrat în Pocuția în mai 1919, făcând legătura între Polonia și România ca să împiedice Republica Sovietică Federativă Socialistă Rusă și Republica Sovietică Ungaria să deschidă între ele un „coridor bolșevic” prin Pocuția și Maramureș. După o scurtă ocupație a estului regiunii, în august 1919, armata românească s-a retras, predând Pocuția autorităților poloneze. După războiul Polono-Sovietic, zona a rămas în cadrul Poloniei.