Според историческите извори от най-дълбока древност върху цялото това пространство се е намирало блато. Съгласно легендата в тази блатиста местност растяло смокиновото дърво Фикус Руминалис, в чиито корени се оплела пусната по течението на р. Тибър кошница с бебетата Ромул и Рем, която била открита впоследствие от вълчицата. Поради това митично събитие Велабърът придобил значение на място с голяма символична стойност. С построяването на канала Клоака Максима, който вероятно е следвал коритото на древен поток, блатото е пресушено, но дори след това водите на реката са могли да наводняват дола, докато нивото на местността не е било повдигнато окончателно след Големия пожар от 64 година.