Da det politiske venstre i 1876 fikk flertall i parlamentet, ble Cairoli etter 16 år som deputert, leder av fraksjonen. To år senere dannet Cairoli sin første regjering, med en frankofil og irredentistisk (italiensknasjonalistisk) politikk. Det ble imidlertid møtt med irritasjon i befolkningen at Italia ikke oppnådde noe under Berlin-kongressen, mens Østerrike-Ungarn sikret seg muligheten av å okkupere Bosnia og Hercegovina.