Během reformního období v roce 1968 se držel stranou a z pohledu sovětského vedení se nijak nezkompromitoval, proto jeho kariéra úspěšně pokračovala po celé období normalizace po okupaci sovětskými vojsky v 70. a 80. letech. Ve funkci člena ÚV KSČ ho potvrdil XIV. sjezd KSČ roku 1971 a opětovně ho na tuto pozici zvolil i XV. sjezd KSČ, XVI. sjezd KSČ a XVII. sjezd KSČ. V roce 1973 získal Řád práce a roku 1976 Řád Vítězného února.