Pocházel z anglické rodiny usazené od 17. století v Irsku, byl vnukem admirála Williama Rowleye (1690–1768). Narodil se na zámečku "Mount Campbell" v irském hrabství Leitrim jako mladší syn dlouholetého poslance Clothwortha Rowleye (1731–1805), mimo jiné byl synovcem admirála Joshuy Rowleye (1734–1790). Do služeb "Royal Navy" vstoupil ve třinácti letech v roce 1778, původně působil v Karibiku. Ve válkách proti revoluční Francii dosáhl hodnosti kapitána (1795), poté sloužil v Indii a na Mysu Dobré naděje, kde byl v roce 1808 krátce velitelem. V hodnosti komodora vynikl v roce 1810 převzetím francouzského ostrova Réunion do dočasné britské správy, měl významnou účast na Mauricijském tažení. Poté byl převelen do Středomoří, v roce 1813 byl povýšen na baroneta, v roce 1814 dosáhl hodnosti kontradmirála a v roce 1815 obdržel Řád lázně. V roce 1815 se s admirálem Pellewem zúčastnil bombardování Alžíru, které s konečnou platností ukončilo působení pirátů ve Středomoří. V letech 1818–1821 byl vrchním velitelem v Corku a u břehů Irska, v roce 1824 byl povýšen na viceadmirála. Kariéru zakončil jako vrchní velitel ve Středomoří (1833–1837). V roce 1834 získal Řád sv. Michala a sv. Jiří, při odchodu do penze obdržel hodnost admirála (1837). V roce 1840 byl dekorován velkokřížem Řádu lázně.