V rámci své funkce se zúčastnil teheránské, jaltské i postupimské konference. V období let 1946 až 1952 byl náměstkem ministra zahraničních věcí Sovětského svazu a do roku 1950 současně i poslancem Nejvyššího sovětu Sovětského svazu. V letech 1956 až 1962 zastával post sovětského velvyslance ve Švédsku, poté pracoval v ústřední administrativě ministerstva zahraničních věcí. Roku 1975 odešel do důchodu.