Jeden z nejvýznamnějších konfliktů této epochy představovala stoletá válka mezi Francií a Anglií. Přes úspěchy anglického krále Eduarda III. v polovině 14. století a získání značné části francouzského území po bitvách u Kresčaku, Poitiers a Azincourtu se podařilo po korunovaci Karla VII. francouzským králem roku 1429 anglický vliv ve Francii postupně eliminovat. Významně k tomu přispěla vítězná bitva u Formigny roku 1450 a Castillonu o tři roky později. Kromě Calais se anglické panství ve Francii zhroutilo a stoletá válka skončila. Tento konflikt dal nicméně vzniknout dalšímu významnému státu, o nějž později svedli boj Kapetovci a Habsburkové – burgundskému vévodství, jež vedle některých francouzských zemí zahrnovalo ve své době i podstatnou část dnešního Nizozemí a Belgie. Mezitím se v Anglii po konci stoleté války rozpoutal domácí konflikt zvaný válka růží mezi dvěma vlivnými rody – Yorky a Lancastery. Po vyčerpávajících bojích zde usedla na trůn nová dynastie Tudorovců.