Симфонія №2 була замовлена Львом Шугліним, більшовиком і керівником відділу пропаганди Державного музичного видавництва (Музектор), він просив написати великий оркестровий твір із хоровим фіналом під назвою "Посвята жовтню" до святкування 10-ї річниці "Жовтневої Революції". Композитор не був незадоволений твором; 28 травня 1927 року він написав Тетяні Глівенко, що йому набридло писати його, він вважає текст Безименського "огидним". Тим не менше, симфонія стала яскравим зразком радянської музики 20-х років, і зокрема поняття "промислових" симфоній, спрямованих на натхнення пролетаріату: хоровий розділ відкривається фабричним свистком - це нововведення, запропоноване Шугліним.