Ko je Nemčija leta 1941 napadla Sovjetsko zvezo, je poljska vlada v izgnanstvu vzpostavila diplomatske odnose s Sovjetsko zvezo proti "hitlerizmu", a tudi zato, da bi pomagala Poljakom, ki jih je preganjala NKVD. 12. avgusta 1941 je Kremelj podpisal enkratno amnestijo ki je zaobjemala na tisoče poljskih vojakov, ki jih je Rdeča armada na vzhodu Poljske leta 1939 ujela, vključno s številnimi poljskimi civilnimi ujetniki in deportiranci, ujetimi v Sibirijo. Amnestija je Poljakom omogočila, da ustvarijo osem vojaških divizij, znanih kot Anderska vojska. Evakuirali so jih v Iran in na Bližnji vzhod, kjer so jih obupno potrebovali Britanci, na katere je močno pritiskal Rommelov afriški korpus. Te poljske enote so bile osnova za II. poljski korpus, ki ga je vodil general Władysław Anders, ki se je skupaj z drugimi, prej ustanovljenimi poljskimi enotami, bojeval skupaj z zavezniki.