Скупи Рат за шпанско наслеђе постао је све непопуларнији, па је виговска влада изгубила популарност. На општим изборима 1710. незадовољни бирачи су изабрали већином торијевце у парламент. Нови председник владе постао је Роберт Харли, који је тражио начине да закључи мировни споразум. Торијевци су били спремни на компромис, по коме би се Шпанија дала унуку француског краља, али виговци никако нису пристајали да Бурбони буду на шпанском трону. Међутим, спољашњи сплет околности је помогао да се то разреши. Виговци су подржавали старијег брата надвојводе Карла, а тај је умро 1711, па је надвојвода Карло VI, цар Светог римског царства наследио Аустрију, Мађарску и трон Светог римског царства. Више није било у британском интересу да он добије шпанску круну, јер би се превише моћи концентрисало на једном месту. Споразум у Утрехту био је предложен парламенту на усвајање, али није могао да прође јер су се виговци противили. У доњем дому парламента торијевци су имали већину, али у дому лордова нису. Да би обезбедила торијевску већину у дому лордова, краљица Ана је прогласила 12 нових лордова. То је омогућило да се споразум ратификује и на тај начин заврши британско учешће у Рату за шпанско наслеђе.