Током Балканских ратовима командује 8. пешадијским пуком да бих након завршетка Другог балканског рата био одређен 15. августа 1913. за председника комисије за разграничење са Грчком. Реконструкцијом владе Николе Пашића, 4. јануара 1914. постављен је за министра војног. на тој дужности је остао до 22. новембра исте године, када је стављен на располагање. За војног изасланика у Француској постављен је 1. фебруара 1915. године. Јуна 1918. поставен је и за шефа Војне мисије Србије у Француској, што обавља до јуна 1919. године, када се вратио у земљу. После рата био је управник двора до 9. новембра 1919. године, када је смењен и стављен под истрагу због афере са грађевинским материјалом. Дана 1. јануара 1920. године, постављен је за помоћника команданта Треће армијске области а од 1. октобра је био на истој дужности у Другој армијској области. У том периоду био је владин делегат и комесар у Комисији за разграничење са Бугарском. За војног изасланика у Грчкој постављен је 4. новембра 1921. године и на тој дужности до 17. септембра 1923. а затим стављен поново на располагање. Од 17. јануара 1924. постављен је за канцелара Краљевских ордена. Поново је био председник комисије али овог пута за обнову граница са Грчком током 1928. до 1929. године. По окончању ове дужности 11. априла 1929. године је пензионисан, a 1931. престао да врши функцију канцелара Краљевских ордена.