У својим раним годинама, КПД је била посвећена оружаној радничкој револуцији у Немачкој, и током 1919. и 1920. године, револуционарни немири су настављени. Већински социјалдемократи, који су дошли на власт након пада старог режима су мрзели револуционарне социјалисте, и искористили су војску да их сузбију. Током неуспелог Спартакистичког устанка у Берлину јануара 1919. године, Либкнехт и Луксембургова су убијени. Партија се затим поделила у две фракције, КПД и Комунистичку радничку партију Немачке (КАПД), које су обе истицале лојалност Комунистичкој интернационали у Москви.