Після більшовицького перевороту 1917 у Петрограді залишився в Україні, вступив на службу до українського війська. За Гетьманату — начальник артилерії 1-го Волинського армійського корпусу, а з 20 липня 1918 року — начальник Головного артилерійського управління. З 29 жовтня 1918 року — генерал-значковий (генерал-лейтенант). У березні 1919 року перейшов до Добрармії Денікіна, воював у Збройних силах Півдня Росії, з 10 травня 1919 року в резерві при штабі Головнокомандувача ЗСПЮ. З 1920 року перебував в еміграції в Югославії. Помер у після 1934 року.