Опис шляху є в «Повісті временних літ» і у творі візантійського імператора Константина VII Багрянородного «De administrando imperio» («Про управління імперією»; складений у 943–953 роках). Виник наприкінці IX — на початку X століття, занепав в 1204 році, після руйнування Константинополя хрестоносцями, внаслідок чого центр світової торгівлі переміщується до Венеціанської республіки, що призводить до її розквіту та втрати Києвом свого стратегічного значення. Переважна більшість товарів зі Скандинавії та півночі Русі стали переправляти навколо європейського континенту.