Завдяки програмі Баланоса зруйнований Парфенон набув свого сучасного вигляду. Втім з 1950-х років, вже після його смерті, досягнення неодноразово піддавались критиці. По-перше, не здійснювались спроби повернути блоки на їх первісне місце. По-друге, і найважливіше, Баланос використовував для з'єднання античних мармурових блоків залізні стрижні та скоби. З часом вони заіржавіли та деформувались, через що розтріскувались блоки. Наприкінці 1960-х років на додаток до проблеми кріплень Баланоса яскраво проявились результати впливу навколишнього середовища: забруднене повітря та кислотні дощі пошкодили скульптури та рельєфи Парфенона. 1970 року у доповіді ЮНЕСКО пропонувались найрізноманітніші шляхи порятунку Парфенона, в тому числі взяття пагорба під скляний ковпак. Зрештою 1975 року засновано комітет, що здійснює контроль за збереженням всього комплексу Афінського акрополя, а 1986 року розпочали роботи із демонтування залізних кріплень, застосованих Баланосом, та замінили їх на титанові. В період 2009—2012 років грецька влада реставруватиме західний фасад Парфенона. Частину елементів фриза замінять копіями, оригінали перевезуть до експозиції Нового музею Акрополя. Головний інженер робіт Маноліс Коррес вважає першочерговим завданням залатати дірки від куль, випущених по Парфенону в 1821 році під час Грецької революції. Також реставратори повинні оцінити збиток, нанесений Парфенону сильними землетрусами 1981 і 1999 років. В результаті консультацій вирішено, що до моменту завершення відновлювальних робіт всередині храму можна буде побачити залишки апсиди християнської доби, а також постамент статуї богині Афіни Парфенос; не меншу увагу реставратори приділятимуть слідам від венеціанських ядер на стінах та середньовічним написам на колонах.