Durant aquest període es va produir una transformació profunda de l'estructura econòmica del país; les regions altre temps més pròsperes, com ara el nord-oest, Cuyo i el nord-est (les economies de les quals eren motoritzades per l'intercanvi comercial amb l'Alto Perú, Xile i Paraguai respectivament) van viure una marcada declinació a causa del procés independentista i a la competència dels productes industrials d'origen majoritàriament britànics amb les seves produccions artesanals i industrials. Paral·lelament, el Litoral argentí (la seva importància econòmica durant el Virregnat del Riu de la Plata havia estat limitada a l'activitat mercantil i l'administració pública) va experimentar els efectes d'una ràpida valorització dels productes ramaders, especialment carn en forma de "tasajo" i cuirs, que li van permetre posar-se al capdavant de l'economia del país. D'altra banda, la província de Buenos Aires va monopolitzar els ingressos de la Duana que servia a tot el país, de manera que va capturar la que era (per gran diferència) la principal font d'ingressos públics. El comerç exterior va ser monopolitzat pels comerciants estrangers, especialment britànics.