У 2-й половині 1930-х рр. Югославія потрапила в економічну залежність від Німеччини. З початком Другої світової війни королівство намагалося зберігати нейтралітет, але після поразки Франції йому довелося піти на поступки німцям і 25 березня 1941 приєднатися до Троїстого пакту, ставши учасником гітлерівської коаліції. Це викликало широку хвилю народного невдоволення. Вночі з 26 на 27 березня група офіцерів здійснила (за підтримки британських спецслужб) державний переворот. Король Петро II був достроково оголошений повнолітнім і перебрав на себе всю повноту влади. Було розпущено регентську раду й тодішній уряд. Новий уряд очолив ватажок заколотників генерал Душан Симович, який оголосив про вихід його держави з Троїстого пакту, а 5 квітня 1941 р. керований ним уряд підписав у Москві договір про дружбу і ненапад між СРСР і Югославією. Через кілька годин після цього німці напали на Югославію. Радник німецького посольства у Москві Г. Хільгер відзначав: «Ніщо... так не роздратувало Гітлера, як договір СРСР з Югославією».