Пад Француске је оставио Британију и њено царство усамљено. Британски премијер, Невил Чемберлен, је дао оставку током битке и заменио га је Винстон Черчил. Срећна околност за Британце је била та што је већина њене армије избегла заробљавање у француској луци Денкерк, где су хиљаде малих цивилних чамаца и бродића искоришћени да пребаце трупе са обале до ратних бродова који су чекали да их извуку на сигурно. Вођене су бројне дебате о томе да ли су су немачке оклопне дивизије могле саме да поразе браниоце Денкерка да су прешле у напад, јер су њихове линије снабдевања биле исувише растегнуте и била им је потребна реорганизација; у сваком случају, Хитлер је одлучио да послуша савет свог министра ваздухопловства, Хермана Геринга и дозволи Луфтвафеу да сам нападне савезничке снаге док немачка пешадија не пристигне. Ова Хитлерова одлука омогућила је Британцима да успешно евакуишу не само Британски експедициони корпус већ и значајан број савезничких војника који ће представљати окосницу за формирање оружаних снага Слободне Француске. Касније је велики број ових евакуисаних војника одиграо важну улогу током искрцавања у Нормандији.