Мехмед је водио пријатељску политику са западним државама јер је желео да прикрије свој план — освајање Цариграда. Пре него што је кренуо на византијску престоницу, Мехмед је у лето 1452. године на најужем делу Босфора саградио јако утврђење названо Румели Хисар или Нови Град више Цариграда, како наводи српски летописац. Зиму 1452/3. године провео је у припремама, углавном у набавци артиљерије. Лио је огромне топове од којих су неки могли да се померају само уз помоћ 50 пари волова. Византијски цар Константин тражио је помоћ на Западу. Имао је мало успеха након пропасти Фирентинске уније. Многим Византинцима дража је била турска, од латинске власти. Ипак, папски легат Исидор одржао је децембра 1452. године у Светој Софији римску мису и објавио нову унију. Предвођен калуђерима, народ је изашао на улице те је и овај покушај пропао. Највећа помоћ која је од Латина стигла је одред од 700 Ђеновљана. Турцима су пристизале трупе из свих крајева царства. Опсада је започела почетком априла 1453. године. Турске снаге биле су 20 пута веће од хришћанских. Велики топови рушили су зидове, али су их Грци преко ноћи поново дизали. На запрепашћење браниоца, Турци су превукли бродове преко копна и спустили их у Златни рог. Преко њега је затим спуштен понтонски мост од буради. Тако је град опкољен са свих страна. Мехмед је позвао Константина да се преда, али је овај то одбио. Мехмед је онда обећао војницима пљачку града након освајања. У зору 29. маја отпочео је јуриш. Турци су продрли у град и истакли своју заставу на зидинама Цариграда. Константин је погинуо у уличним борбама. Његова глава истакнута је на зидинама града како би Грци видели да су остали без цара. Уследио је невиђен покољ и пљачка која је трајала три дана. Мехмед се од 1453. године назива „Освајач“. Када је ушао у град, најпре се запутио у Свету Софију која је претворена у џамију.