После офанзиве у Србији у јесен 1941. године, Немачка је тежиште акција у сшпостевеној окупационој зони Југославије пренела у Босну да би обезбедила значајна индустријска предузећа, руднике и комуникације угрожене дејствима партизанских јединица. Следила је офанзива против устанка у источној Босни од 15. јануара до 23. фебруара 1942. године, а затим од почетка априла до средине јуна 1942, офанзивне операције у источној Босни и Херцеговини, а у периоду од јуна до јула 1942. офанзива на Козари. Ове су операције пресекле развој оружаног устанка у источној Босни и Херцеговини у којима је под притиском окупаторско-квислиншких јединица дошло до распада добровољачких и већине партизанских јединица, а ослобођена територија била је реокупирана.