Сакаджаве́я ("Sacagawea", , близько 1788—1812) — молода жінка з племені лемгі-шошонів (проживали на території нинішнього штату Айдахо), що подорожувала разом з експедицією Льюїса і Кларка у ролі перекладачки і провідниці під час їхнього дослідження західних Сполучених Штатів. З експедицією пройшла тисячі миль від Північної Дакоти до Тихого океану між 1804 і 1806 роками та допомогла дослідити тоді щойно придбані обширні території американського Заходу. Традиційна історія стверджує, що Сакаджавея говорила на кількох індіанських діалектах, налагоджувала контакти з місцевими племенами. Коли експедиція зіткнулась із загоном лемгі, завдяки Сакаджавеї від них вдалось отримати коней, провіант та дах, що дозволило експедиції досягти Тихого океану.