1917 рік, початок російсько-української війни 1917 року. Молодий лікар Валентин Войно-Ясенецький з дружиною і чотирма дітьми переїжджає до Ташкента, охопленого громадянською війною та інтервенцією, де Войно-Ясенецький стає головним лікарем міської лікарні. Він не тільки щодня рятує сотні хворих, оперуючи під кулями постійних вуличних баталій, а й бореться за життя коханої дружини, яка вмирає від туберкульозу. У самий розпал репресій, залишившись сам на сам з чотирма дітьми на околиці колишньої імперії, він стає священиком. І з того часу, ніколи не зраджуючи ані скальпелю, ні хресту, він проходить крізь усі випробування заслань і поневірянь, лікуючи душу і тіло…