Адаті зустрічається в «Продовженні анналів Японії» (797) та в «Збірнику японських слів» (938) як повіт провінції Мусаші. До 17 століття територія цього повіту була малозаселеною. Його комплексне освоєння почалося лише за правління шьоґунату Токуґава. Центральні землі Адачі називалися володінням Футіє й перебували під прямим контролем шьоґунів. З півночі на південь їх перетинав Ніккоський шлях. На південному відрізку цього шляху розташовувалося постояле містечко Сендзю. В районі буддистського монастиря Соджі-джі існувало прихрамове поселення Ніші-Арай. До початку 20 століття район Адачі був сільськогосподарським, за винятком містечкок Сенджю та Ніші-Арай. Після Великого кантоського землетрусу 1923 року до нього були перенесені середні й малі підприємства з постраждалого Токіо. Урбанізація пришвидшилася після Другої світової війни. До 1990 року населення району невпинно зростало.