Контракт на спорудження станції уклали незадовго до іракського вторгнення до Кувейту, через що повноцінні роботи затримались на кілька років та почались лише в 1994-му. В період з 1998 по 2000 роки на майданчику ТЕС стали до ладу 8 парових турбін потужністю по 300 МВт, розрахованих на спалювання нафти. Окрім виробництва електроенергії, ця черга забезпечувала опріснення 378 млн літрів води на добу. Забір води для потреб комплексу (включаючи охолодження) організували із протоки Хор-ал-Сабія (відділяє від материка острів Бубіян) через канал довжиною 1,4 км. Відпрацьована вода скидалась до Кувейтської затоки по улоговині довжиною понад 3,5 км.