Властите налагат политика на асимилация на националните и религиозни малцинства, която продължава и до днес. В 1934 година Турция приема закон за ограничаване на номадството, целта на който е асимилация на някои от чергарските малцинства, живеещи в Турция. В резултат турската армия напада кюрдски алевитски сепаратисти. Кланетата продължават между 1936 и 1937 г. в района, известен днес като Тунджели (вилает). Броят на жертвите е около 13 000 души. Впоследствие, „турската идентичност“ е защитена съгласно републикански закони и конституцията и накърняването ѝ се преследва като престъпление съгласно член 301 от турския Наказателен кодекс, по който се наказват лица, изказали дисидентски мнения по исторически въпроси като арменският геноцид, а всички турски граждани са обявени за „турци“, независимо от техния произход.