Entre els pobles nahuas existia una gran estima per la poesia, anomenada «"In Xōchitl In Cuīcatl"», que significa «"La Flor i El Cant"» literalment, tot i que hi ha qui la interpreta com «"paraula florida"». La poesia era una de les activitats especialment practicada entre la classe noble. Huexotzingo, Texcoco i Culhuacan eren les ciutats més renombradas per les seves poesies. Ocasionalment s'organitzaven trobades poètiques on es reunien fins i tot aquells dirigents de ciutats en guerra. El més famós va ocórrer en Huexotzingo l'any 1490, organitzat per Tecayehuatzin, senyor d'aquest lloc. Detalls d'aquesta trobada i moltes altres poesies es troben en diversos manuscrits recopilats després de la Conquesta. El més famós es diu "Cantares mexicanos", i data del . Existeix també una altra recopilació de poesia, feta per Juan Bautista Pomar, net de Nezahualcóyotl.