A l'albada de la Primera Guerra Mundial, el Regne d'Itàlia encarà diversos problemes a curt i llarg termini per determinar quins havien de ser els seus aliats i els seus objectius. El recent èxit italià en l'ocupació de Líbia després de la Guerra italoturca havia portat tensió i gelosia amb els seus aliats de la Triple Aliança, l'Imperi alemany i l'Imperi austrohongarès, ja que ambdós estats havien buscat apropar les relacions amb l'Imperi Otomà, i fins al punt que a Munic es cantaren cançons antiitalianes. Les relacions francoitalianes també es trobaven en un mal moment: França se sentia traïda pel suport italià a Prússia, obrint la possibilitat que la guerra esclatés entre ambdós països. Les relacions amb Gran Bretanya també trontollaven donades les constants demandes italianes per obtenir un paper major en l'escenari mundial seguint l'ocupació de Líbia, i les seves demandes eren que altres nacions acceptessin les seves esferes d'influència a l'Àfrica oriental i a la Mediterrània.