Године 1810. у Француској и њеним савезницама избија трговачко-индустријска криза изазвана скупоћом сировина услед енглеске контраблокаде. Трговачка пристаништа као што су Бордо, Марсељ, Хавр, пристаништа северне Немачке и Холандије, потпуно су замрла. Због тога је Наполеон био приморан да делимично наруши континентални систем издавањем посебних лиценци за увоз одређене робе из Енглеске. Услов је био да се из Француске извезе роба исте вредности. Ове мере имале су слабе резултате. Буржоазија, којој је сада била онемогућена поморска трговина, била је непријатељски настројена према Наполеону. Блокада је погађала и радничку класу која је остајала без посла и хране. Незадовољна Наполеоновим формирањем Варшавског војводства, Русија, која је такође била подрвгнута блокади, отворила је своје луке за енглеску робу (1810. године). Крајем исте године, Александар, руски цар, заводи заштитне царине на француску луксиузну робу. То је био један од разлога за непријатељство две државе које ће 1812. године кулминирати у отворени сукоб из кога ће Русија изаћи као победник. Миром у Еребру закључен је савез између Британије и Русије уперен против Наполеона.