Махфузов централни рад током 1950-их је била "Каирска трилогија", која је завршена пре Јулске револуције. Новеле у трилогији су биле насловљене именима улица "Палатно шеталиште", "Палата жеља", и "Шећерна улица". Махфуз је поставио причу у деловима Каира где је одрастао. Романи описују живот патријарха ел-Сајида Ахмеда Абдела Гавада и његове породице током три генерације, од Првог светског рата до 1950-их, кад је краљ Фарук -{I}- збачен са власти. Махфуз је престао да пише током неколико година након завршавања трилогије. Разочаран у Насеров режим, који је свргнуо монархију 1952, он је поново почео да објављује 1959, сада пролиферно производећи романе, кратке приче, новинске чланке, мемоаре, есеје и сценарије. Он је изјавио у једном интервјуу из 1998. године, да је он „дуго осећао да је Насер био један од највећих политичких лидера модерне историје. Почео сам да га у потпуности ценим након што је национализовао Суецки канал.”