Față de Europa de Vest, Exodul rural a început mai târziu în Rusia și fostele state ale URSS. În 1926, doar 18% din populația rusă locuia în zone urbane, comparativ cu un procentaj de peste 75% în Regatul Unit. Deși procesul a început mai târziu, de-a lungul celui de-al Doilea Război Mondial și a deceniilor care au urmat imediat, exodul rural a continuat într-un ritm alert. Până în anul 1965, 53% din populația rusă locuia în mediul urban. Statisticile realizate în 1959 de M. Ya Sonin, un autor sovietic, demonstrează urbanizarea rapidă a URSS . Între 1939 și 1959, populația rurală a scăzut cu 21,3 milioane, în timp ce populația centrelor urbane a crescut cu 39,4 milioane. Exodul rural reprezintă mai mult de 60% din această modificare drastică a populației. În general, majoritatea migratorilor din mediul rural au avut tendința de a se stabili în capitale și orașe din împrejurimile lor. Exodul rural a continuat în majoritatea secolului al XX-lea. Cu toate acestea, odată cu sfârșitul Uniunii Sovietice, exodul rural s-a inversat întrucât instabilitatea politică și economică din orașe a determinat mulți orășeni să se întoarcă la sat.