El desastre del Transbordador Espacial Columbia l'1 de febrer de 2003 (durant el STS-107, una missió que no involucrava a la ISS) va donar lloc a una suspensió de dos anys i mitja de durada del programa del transbordador espacial nord-americà. Una altra suspensió d'un any, pel STS-114 (perquè l'escuma continuava vessant del tanc extern) va donar lloc a certa incertesa sobre el futur de l'Estació Espacial Internacional. Tots els intercanvis de personal entre el febrer de 2003 i juliol de 2006 es van dur a terme utilitzant la nau espacial russa Soiuz; va tenir lloc una visita del STS-114 el juliol de 2005 però només logístic. A partir de l'Expedició 7, només foren dos astronautes en cada llançament, a diferència de tres membres anteriorment. Com que la ISS no havia estat visitat pel transbordador espacial durant més de tres anys, s'havien acumulat més residus del previst, el que temporalment va impedir les operacions de l'estació en el 2004. Els transports automàtics de la Progress i la missió STS-114 van ajudar a eliminar les deixalles.