ה"כפר הילידי" הראשון - ניסיון ליצור מחדש את הסביבות והמנהגים הטבעיים של קבוצות אתניות ספציפיות - היה חלק מהתערוכה העולמית של פריז בשנת 1889. המייצגים והמוצגים האתנוגרפיים נועדו "לחנך את המעמד הנמוך." הם אורגנו סביב תאוריות גזעיות ואבולוציוניות של התקופה, בחנו את מושג ההבדל האנושי, והציגו שיעור חי או מתועד באבולוציה בעזרת הצגת "האחר". תצלומים, למשל, סודרו באופן היררכי לפי רמת הכהות של העור. התערוכות תמכו באמונות האירופאיות והאירופו-אמריקאיות לנחיתותם של האפריקאים, האסיאתים והאינדיאנים, ונעזרו במדעי החברה החדשים כתמיכה באידאולוגיות ישנות ומבוססות.