Svartfötternas antal decimerades kraftigt efter flera smittkoppsepidemier under 1800-talet, varför de aldrig blev ett större militärt hot mot den vita expansionen. Däremot var de under 1800-talets första årtionden mycket aggressiva mot amerikanska pälsjägare, som de överföll och dödade varhelst de påträffades inom deras område. Denna fientliga hållning emot amerikaner sades ha sin upprinnelse under Lewis och Clarks kartläggningsexpedition 1805, då en svartfot dödades av expeditionens medlemmar då han försökte stjäla en häst, men berodde förmodligen på att svartfötterna försökte hindra sina längre bort boende fiender att få direktkontakt med amerikanska handelsmän och därmed beröva svartfötterna deras ställning som mellanhänder i handeln. Det dröjde ända till 1840-talet innan relationerna mellan svartfötter och trappers stabiliserades.