Az, hogy a fesztivál filmjeinek kiválasztása kezdetekben a beküldő állam feladatát képezte, időnként a diplomáciai és politikai szempontok térnyerését eredményezte a döntés meghozatalakor, s ez komolyabb esetekben a film cenzúrázásához vezetett a fesztiválrendezők részéről. A fesztivál akkori alapszabálya kimondta, hogy a filmek vetítése nem sértheti a Cannes-ban jelen lévő más országok érzékenységét (alapszabály 5. cikkelye). Így 1951-ben kivették a versenyfilmek közül Szergej Geraszimov "Oszvobozsgyennij Kitaj" című dokumentumfilmjét, a szovjet rezsim melletti propaganda miatt. Máskor a cenzúra külső politikai nyomásgyakorlás eredménye volt. 1956-ban a franciák engedtek Németország kérésének és visszahívták a hivatalos válogatásból Alain Resnais "Sötétség és köd" című dokumentumfilmjét, melyet a holokausztról, a Harmadik Birodalom koncentrációs táborairól készített. Ez a cenzúra élénk tiltakozást váltott ki mind Franciaországban, mind pedig Németországban. 1959-ben ugyancsak Alain Resnais "Szerelmem, Hirosima" című filmjét hagyták ki a vetítésből a beválogatás ellenére, nehogy megsértse az amerikai küldöttséget.