מעצמאות בשנת 1960 ועד הפלישה הטורקית לקפריסין בשנת 1974, התפתחה פמגוסטה לכיוון דרום-מערבה של ורושה כמרכז תיירותי ובסוף שנות השישים הפכה פמגוסטה למרכז תרבותי ותיירותי ידוע. תרומתה של פמגוסטה לפעילות הכלכלית של המדינה עד 1974 חרגה בהרבה מממדיה הפרופורציונליים במדינה, בעוד שאוכלוסייתה הייתה רק כ־7% מכלל המדינה. פמגוסטה היוותה בשנת 1974 למעלה מ-10% מכלל התעסוקה והייצור התעשייתי של קפריסין והתרכזו בעיקר בתעשייה הקלה התואמת את פעילותה כאתר נופש תיירותי והפיכת מוצרים למוצרי איכות הנעים בין מזון, משקאות וטבק לבגדים, הנעלה, פלסטיק, מכונות קלות וציוד תובלה. זה תרם ל-19.3% מהיחידות העסקיות והעסיק 21.3% מכלל העוסקים במסחר באי, כמו כן שימשה כיעד התיירותי העיקרי של קפריסין; אירוח ב-31.5% מהמלונות ותפוסה של כ־45% מהקיבולת הכוללת של חדרי האירוח בכל קפריסין. בתקופה זו האוּרְבָּנִיזַצְיָה של פמגוסטה האטה והתפתחות האזורים הכפריים האיצה, לפיכך הצמיחה הכלכלית הייתה משותפת בין העיר פמגוסטה לבין המחוז שהייתה כלכלה חקלאית מאוזנת, עם הדרים, תפוחי אדמה, טבק וחיטה כמוצרים עיקריים. נמל העיר נשאר נמלה הראשי של האי ובשנת 1961 הורחב כדי להכפיל את יכולתו ובכך להכיל את היקף היצוא והיבוא ההולך וגדל, כאשר הנמל טיפל ב-42.7% מייצוא קפריסין, 48.6% מהיבוא ו - 49% מתעבורת הנוסעים.