Redan 1839 hade Gounod blivit förtjust i Hector Berlioz symfoni "Roméo et Juliette" och 1841 skissade han på "Romeo och Julia"-temat nere i Italien där han befann sig efter att ha vunnit Prix de Rome. Efter succén med "Faust" på Théàtre Lyrique hade Gounod fått beställning på en ny opera och kunde på så sätt tonsätta "Romeo och Julia". Tack vare Världsutställningen 1867 i Paris, och all publik och digniteter som gästade staden, utökades succén även med "Romeo och Julia". Ganska snart uppstod en parodi på operan kallad "Rhum et eau en juillet" (Rom och vatten i juli).