През юли 1918 г. доброволно се присъединява към Червената армия. Назначен за командир на рота в трети Симбирски полк на 24-та Самаро-симбирска стрелкова дивизия, през ноември 1918 г. е командир на батальон от 215-и пехотен полк, от април 1919 г. – помощник-командир на полка, от септември 1920 г. – командир на 213-и стрелкови полк на същата дивизия. Воюва на Иизточния, Южния и Западния фронт, участва в битките за градовете Симбирск, Самара, Бугуруслан, Орск, при потушаване на селското въстание в района на град Калач на Дон. През 1920 г. воюва на полския фронт, където е ранен 3 пъти. През ноември 1920 г. е обявен за негоден за военна служба, но отказва да напусне.