За часів Османської імперії, турецькі війська були відомими створенням веж з черепів своїх ворогів, для створення відчуття жаху серед противників. Перше сербське повстання проти османського панування вибухнуло 1804 року, на чолі з Карагеоргієм. 19 травня 1809 року 3000 сербських революціонерів, що велись воєводою () Стеваном Сінджелічем були атаковані великим турецьким військом на пагорбі Чегар, що розташований поблизу міста Ниш. Через брак координації серед сербських командирів, революціонери не змогли отримати жодної підтримки від інших загонів сербських повстанців. Турки, що чисельно переважали, втратили тисячі солдат в чисельних атаках проти сербів, але врешті решт змогли зламали сербські лінії. Знаючи, що він та вояки під його командуванням ризикують бути посадженими на палю в разі полону, Сінджеліч взяв свою кременеву рушницю й вистрелив по пороховому льоху свого окопу. Вибух, що стався, вбив його, усіх сербських революціонерів, а також всіх турецьких солдат довкола.