Однак китайська армія була нездатна до таких маневрів. Японська армія на голову перевершувала китайську за технічним оснащенням. У китайців не було ні достатньої кількості автотранспорту, ні підходящих залізничних ліній для переміщення військ; переважна більшість китайських військових частин слід було на фронт пішки. Перекидання військ з півдня на північ Китаю в результаті займала значно більше часу, ніж доставка японцями підкріплень по морю з Японських островів. Тому доставка підкріплень на північ Китаю була неможлива; крім того, якби японцям вдався вихід у центр Китаю, вони потім могли б притиснути китайську армію до моря в районі Шанхаю і Нанкіна, як це зробили німці з англійської армії під час битви за Дюнкерк. В умовах повного панування на морі японського флоту це означало б повне знищення китайських збройних сил. У цій ситуації Чан Кайши вирішив відкрити другий фронт в Шанхаї, щоб відтягнути ворожі сили в Східний Китай. Якби японці змінили напрямок наступу з осі північ-південь на вісь схід-захід, то це дало б китайської армії, спираючись на заздалегідь підготовлені рубежі оборони, стримувати японське наступ, даючи можливість організувати в глибині країни базу для подальшої війни.