Den største del af befolkningen var på denne tid politisk uengagerede. Af i alt 360 pladser i nationalforsamlingen tilhørte 86% kommunistpartiet, samtidig som 83% af befolkningen i en folkeafstemning stemte for at bevare Sovjetunionen. På trods af at den øverste sovjet i Hviderusland vedtog en lov om suverænitet, som kommunistpartiet var gået i brechen for. I august 1991 fulgte myndighederne i Minsk selvstændighedserklæringerne fra sovjetrepublikkerne Estland, Letland og Litauen op ved at give suverænitetserklæringen grundlovsstatus og tage navnet "Den hviderussiske republik" tilbage. Efter Minsk-aftalen i december 1991 blev en forbundstraktat for uafhængige stater indført, med Minsk som hovedkvarter. Forbundet, kaldet Fællesskabet af uafhængige stater (SNG) skulle stå for koordinering af udenrigspolitik, økonomisk politik og forsvarspolitik.