Hans produktion är omfattande av egenhändigt utförda arbeten och formgivning av industriella standardvaror som gjorde honom till en banbrytare och förnyare inom svenskt silversmide. Under intryck av tidig jugend från danskt och engelskt silversmide utvecklade han ett formspråk som anknyter till 1920- och 1930-talens särdrag av klassicism och funktionalism. Han har utformat ett flertal altaruppsatser till kyrkor samt en dopfuntinsats i silver till Petrikyrkan i Malmö, ett kors till Uppsala domkyrka, altarkors till Östersunds nya kyrka, brudkronor till Katarina kyrka och Bromma kyrka samt profana praktpjäser dit han själv räknade juvelskrinet "Heliga tre konungar" som sitt bästa verk, och pokalerna "Jona med fisken" samt "Blomman". Som formgivare formgav han silverkorpus och bestick för GAB:s räkning bland annat skapade han silverbestickmodellerna "Vasa" 1921 och "Rosenholm" 1933–1935. Han medverkade i Stockholmsutställningen 1909, Baltiska utställningen, hemutställningen på Liljevalchs konsthall 1917, Jubileumsutställningen i Göteborg 1923, Stockholmsutställningen 1930, samt världsutställningarna i Paris 1925 och 1937 samt New York World's Fair 1939. En minnesutställning med delar av hans produktion visades på Nationalmuseum 1942. Han var en av stiftarna i föreningen Konsthantverk och föreningens första ordförande 1904–1906. Fjorton dagar före sin död undertecknade han ett papper där silversmeden Sven Arne Gillgren fick alla hans verktyg, "så de icke skulle skingras". Ängman är representerad på Nationalmuseum i Stockholm. Jacob Ängman är begravd på Skogskyrkogården i Stockholm.