1991 va ser l'any de la seva eclosió en esdevindre campió europeu i mundial dels 100 m esquena i europeu del 200. El seu primer èxit va ser als Mundials de Perth de l'any següent. Va arribar als Jocs de Barcelona com una de les opcions més segures de medalla per al combinat local. Malgrat que tan sols va poder ser quart en els 100 metres, aconseguí el seu èxit més important en guanyar la medalla d'or en la prova dels 200 metres esquena. Completà la seva actuació amb un setè lloc en els 100 metres papallona (rebent a banda de la medalla dos diplomes olímpics), així com novè en els 200 metres estils i desè en els relleus 4x100 metres estils.