Torget anlades ursprungligen åren 1732-1734 under kung Fredrik Vilhelm I:s regeringstid, i södra änden av den då nya stadsdelen Friedrichstadt, i samband med en större utvidgning av staden Berlin åt väster och söder under den kungliga arkitekten Philipp Gerlachs ledning. Det runda torget avslutade de nord-sydliga huvudgatorna Friedrichstrasse, Wilhelmstrasse och Lindenstrasse söderut, innanför tullporten i Berlins tullmur, Hallesches Tor. Torgen Pariser Platz och Leipziger Platz anlades vid samma tid och de tre torgen gavs olika geometriska former; Mehringplatz fick en rund form och kallades därför fram till 1815 "Das Rondell". Detta år döptes torget om till "Belle-Alliance-Platz", efter segern i slaget vid Waterloo, som i Preussen vid denna tid benämndes slaget vid Belle-Alliance efter en ort nära Waterloo i dagens Belgien. Under mitten och slutet av 1800-talet utsmyckades torget med en central park och flera skulpturer, dominerade av en central kolonn meden skulptur av segergudinnan Victoria utförd av Christian Daniel Rauch. Omkring 1870 revs tullporten och kvarteren runt torget bebyggdes i Gründerzeit-stil, men platsen fortsatte att vara känd som Hallesches Tor vilket också blev namnet på tunnelbanestationen som byggdes 1902.