Efter sammanstötningarna i slagen vid San Juan och Miraflores, beslöt den då peruanske översten Andrés Avelino Cáceres och några andra såsom kaptenen José Miguel Pérez bege sig till de centrala delarana av Anderna för att organisera och åter få igång motståndet mot ockupationen av de chilenska trupperna; för detta åkte de den 15 april 1881 tåg från Viterbostationen (och undgick upptäckt från de bevakande chilenska soldaterna) med slutstation i staden Jauja. På så sätt, och mycket tack vare sina djupa kunskaper i språket quechua organiserade Cáceres försvaret mellan den civila befolkningen i området Sierra Central och översten Gregorio Albarracín i Sierra Sur (södra Anderna); vilka under en tid av tre år utförde en effektiv gerillakrigföring. De valde ”la breña” i de centrala delarna av Anderna för sin motståndskamp, för där fanns markförhållanden som var utmärkta för gerillakrigföring. Där fanns också mänskliga resurser att tillgå, fastän utan militär träning och dåligt beväpnade för en utdragen kamp.