Svenska kåren i Estland, "Rootsi vabatahtlike korpus Eestimaal", var en på frivillighetens grund 1917–1918 i Sverige uppställd militärkår som kom att omfatta omkring 300 man. Organisatör och chef var överstelöjtnanten, förre fänriken i Västmanlands trängkårs reserv, senare majoren i Finlands vita armés trängtrupper Carl Axel Mothander (1886–1965). Svenska kåren sattes in i Estlands frihetskrig i strider mot den sovjetiska Röda armén och estniska röda förband. Kårens sammansättning är okänd, men man kunde dra nytta av svensk personal som lösgjordes ur Finlands vita armé och Svenska brigaden vid det finska inbördeskrigets slut. En dansk frivilligstyrka Dansk-Baltisk Auxilliaerkorps om cirka 200 man under den danske kapten Borgelin kom att ingå i kåren som rekylgevärskommando, kulsprutekommando. Kåren upplöstes under vintern 1918/sommaren 1919, varvid viss personal kom att ingå i den vite ryske generalen Nikolaj Judenitjs nordvästarmé under beteckningen "Sjvedskij Belyj legion" ("Svenska vita legionen").