Foruden af virksomheden ved Læreanstalten, hvor han også en kort tid (1843-45) var inspektør, lagdes der på mange måder beslag på hans kræfter. Efter, at han 1845-48 havde beklædt stillingen som vandinspektør i København, blev han således i stor udstrækning benyttet som konsulent af kommunen i hygiejnisk-tekniske spørgsmål og kom blandt andet til at få en væsentlig indflydelse på kloak-, vand- og gasværksanlæggene. Fra 1858 til 1872 benyttede ligeledes Indenrigsministeriet ham som teknisk konsulent. Ved de forskellige verdensudstillinger (London 1862 og 1871, den nordiske udstilling i Stockholm 1866, Paris 1867) var han et virksomt medlem af eller formand for komiteerne for Danmarks deltagelse. 1859-72 var han formand for Det tekniske Selskabs bestyrelse og virkede i denne stilling overordentlig meget for den tekniske undervisning af håndværkere. Endelig udnævntes han 1865 til direktør for Polyteknisk Læreanstalt og fungerede som sådan til sin død.