Током инвазије на Совјетски Савез, Операција Барбароса, немачки тенкисти били су непријатно изненађени када су се у борби по први пут сусрели са најновијим руским тенком Т-34 који је био знатно супериорнији од немачких тенкова. Међутим, неприпремљеност совјетских снага на немачки изненадни напад, механички проблеми, лоше обучене тенковске посаде и неспособно вођство довело је до тога да совјетске оклопне снаге буду окружене и уништаване у великим размерама. Како било, мешање Адолфа Хитлера, карактеристика терена на којем се одвијао сукоб, јак отпор совјетских трупа, бројност у људству и ратној техници, онемогућило је понављање блицкриг тактике из 1940. Упркос великом почетном успеху немачких јединица против Совјета, Немци су били суочени са неефикасношћу њиховог Панцер IV тенка и њиховог топа у уништавању совјетских тенкова, па су били приморани дизајнирати и производити јаче и много скупље Пантер и Тигар тенкове. Упоредо с Немцима, Совјети су појачали своје Т-34 тенкове, почели су производњу самоходних противтенковских топова попут СУ-152 са топом калибра 152 mm који је био у стању да избаци из строја и најтеже и најбоље оклопљене немачкие тенкове, а пред крај рата довели су на бојиште и ЈС-2 тенкове.