Крајем осамдесетих и почетком деведесетих година 20. века наступа нова епоха у међународним односима. Крај Хладног рата, као и нестанак блоковске поделе света означио је почетак епохе у којој се међународна заједница суочава са новим друштвеним процесима, и појавом нових безбедносних изазова, ризика и претњи које углавном долазе од недржавних субјеката, при чему угрожавања превазилазе опасности које су до сада познате. Цивилна одбрана која је до краја Хладног рата била структурисана и организована за деловање у случају оружане агресије, проширује концепт безбедности и постаје подједнако усмерена како на заштиту и одбрану у рату, тако и у миру.