Han var søn af præsten Peder Paludan. Da han i sit 5. år havde mistet sin fader, flyttede hans moder til København, hvor hun ved slægtninges og særlig den daværende kronprinsesse, senere dronning, Marie Sophie Frederikkes hjælp med stor omhu ledede sine ni børns opdragelse. Børnene Paludan fik J.K. Blok Tøxen som huslærer. Paludan besøgte det Schouboeske Institut og var oprindelig bestemt til handelen, men det engelske overfald 1807 bragte ham som så mange unge mennesker til at indtræde i Hæren. I sit 14. år blev han som frikorporal optaget i Det danske militære Institut. Ved sin udnævnelse til officer 1810 kom Paludan efter Frederik VI's særlige opfordring til Kongens "eget" Regiment, hvor han blev premierløjtnant 1817 og kaptajn 1825. Ved hærorganisationen af 1842 blev han major i 4. linjebataljon, men rykkede 1848 i felten som oberstløjtnant og kommandør for 3. bataljon. Han deltog i kampene ved Dybbøl 28. maj og Nybøl 5. juni og var det følgende år en "virksom" deltager i slaget ved Fredericia, der skaffede ham Sølvkorset og oberstchargen. Om efteråret 1849 afløste han F.A. Schleppegrell som infanteriinspektør på Sjælland; 1850 og 1851 havde han tillidsposten som chef for Generalkommandoen i Nørrejylland. 1855 blev han generalmajor og kommandør for 1. infanteribrigade, året efter Kommandør af Dannebrog og medlem af den rådgivende komité under Krigsministeriet, men allerede 1858 tog han sin afsked.