לאורך חייו שינה מספר פעמים את הנאמנויות הפוליטיות שלו ודעותיו. הוא היה פטריוט עות'מאני, אך עם התעוררות הסכסוך בין האימפריה העות'מאנית למיעוט היווני שלה, הוא הביע לעיתים הזדהות עם דרישות המיעוט היווני, ולאחר עצמאות יוון, גם עם יוון העצמאית. בשנת 1922, בעקבות מלחמת יוון–טורקיה הוא נאלץ להימלט מאיזמיר שבטורקיה לסלוניקי ביוון, וכך בא הסוף על עיתונו "איל מיסיריט". גם דעותיו לגבי הציונות השתנו עם הזמן; בראשית ימיו הוא נודע כבעל יחס מסתייג כלפי הציונות וכתב שאין היא יכולה להתיישב עם פטריוטיות עות'מאנית אולם מספר שנים לאחר מהפכת הטורקים הצעירים עבר לתמוך בציונות.