Potrivit istoricului Ducas, în dimineața zilei de 29 mai 1453, mica poternă "Kerkoporta a" fost lăsată deschisă din întâmplare, permițând primilor cincizeci de soldați otomani să intre în oraș. Otomanii au ridicat steagul deasupra Zidului Interior și au deschis focul asupra apărătorilor greci de pe "peribolos-ul" de dedesubt. Acest lucru a stârnit o panic generală, a dus la debandada apărătorilor și la căderea orașului. În 1864, rămășițele unui stâlp situat pe zidul exterior la capătul zidurilor teodosiene, între turnul 96 și așa-numitul Palat al lui Porfirogenitus, au fost descoperite și identificate cu Kerkoporta de către eruditul grec A. G. Paspates. Istoricii ulteriori, precum van Millingen și Steven Runciman au acceptat și această teorie. Dar săpăturile din acest sit nu au găsit nicio dovadă a unei porți corespunzătoare în Zidul Interior (acum dispărut) în acea zonă și este posibil ca povestea lui Ducas să fie o invenție, bazată pe o legendă anterioară despre Poarta Xylokerkos, pe care mai mulți cercetători au echivalat-o și cu "Kerkoporta".