Капитулација Италије у септембру 1943, а затим конференције у Каиру и Техерану у зиму 1943. у великој мери су ојачале Титов положај и ослабили краљевску власт. Британска влада је захтевала да Пурић постигне договор са партизанима. Ентони Идн је у свом првом интервјуу после Техеранске конференције 7. децембра обзнанио британску одлуку да задржи признавање југословенске владе у егзилу, док ће истовремено признати југословенске партизане за савезнике. Три дана касније, Черчил је рекао краљу Петру да је убеђен у Михаиловићеву колаборацију и изразио жељу да Михаиловић буде уклоњен из југословенске владе. Британски притисак за уклањањем Михаиловића је растао временом, али је наилазио на неспремност краља и владе у егзилу.