У првим борбама против Италијана, у Тринаестојулском устанку и касније, био је командир чете, па комесар Пиперског батаљона, а затим начелник Штаба Зетског партизанског одреда. У борбама на Пљевљима, 1. децембра 1941. године, био је заменик команданта Црногорског одреда за операције у Санџаку, а од Главног штаба НОП одреда Црне Горе био је одређен да део тога Одреда, одведе у Србију. После формирања Прве пролетерске бригаде, постављен је за команданта њеног Другог црногорског батаљона. На овој дужности остаје до почетка новембра 1942. године, када је примио дужност команданта Четврте пролетерске (црногорске) бригаде.