Од распада Совјетског Савеза 1987—1991, Руска православна црква се борила да поврати свој некадашњи монопол религијског живота, упркос томе што су се и друге хришћанске цркве, које су постојале од пре револуције, нашле у радикално трансформисаном контексту који карактерише религијски плурализам непознат пре 1917. године. Током совјетског периода, религијске баријере су биле разбијене, јер религије више нису биле везане за етничку и породичну традицију, и дошло је до екстензивног расељавања народа. Ово, заједно са недавним убрзаним континуираним развојем комуникација, довело је до незапамћеног мешања различитих религијских култура.