A 2004–05-ös szezon nem indult valami jól a középpályásnak, eltörött a bal lába a Manchester United elleni mérkőzésen, ezért közel két hónapot ki kelet hagynia. A BL-ben a csoportkörben az AS Monaco, az Olimbiakósz és a Deportivo volt az ellenfelük, Gerrard visszatérésére az utolsó BL-csoportmeccsen került sor az Olimbiakósz ellen, ahol A Pool-nak 2 góllal kellett nyernie a csoportkörből való továbblépéshez, a harmadik gólt ő szerezte (3–1), így sikerült életben tartani a BL-álmokat. A kieséses szakaszban fantasztikus menetelésbe kezdtek a Bayer Leverkusen, a Juventus és a Chelsea kiejtésével eljutottak az isztambuli döntőig, ahol az olasz AC Milan volt az ellenfelük. A BL történetének egyik, ha nem a legjobb döntőjében a milánói csapat a félidőben 3–0-ra vezetett. De köszönhetően Gerrard góljának, majd az általa kiharcolt büntetőnek, a végére 3–3-ra módosult az eredmény, mindez hat perc alatt. A hosszabbítást követő tizenegyespárbajban a Liverpool felülkerekedett ellenfelén. Így Gerrard a klub történetében ötödször emelhette magasba Európa legrangosabb klubtrófeáját. Az UEFA ebben az évben őt választotta az év legértékesebb BL-játékosának. A nyáron majdnem elhagyta a klubot, de végül visszautasította Chelsea ajánlatát és a heti, klub rekordnak számító 100 000 fontot, majd végül 4 éves szerződéssel hosszabbított. A Ligakupa döntőjében a Chelsea ellen a győzelemre álló csapat kapitánya öngólt vétett, és a csapat a hosszabbításban nem tudott ellenfele fölé kerekedni (3–2).