Orbán kissé kétkulacsos politikája persze nem maradt visszhang nélkül. Rómában a pápának sorozatosan pletykákat kellett megcáfolnia, márpedig minden szóbeszédnek meg van a maga alapja. A rómaiak azt pusmogták, hogy Orbán ellenzi Ferdinánd öccsének római királlyá koronázását, vagy hogy szíve szerint Wallenstein főparancsnok leváltását szorgalmazná. Persze ennyi év múltán nehéz lenne a pápa valós érzéseit pontosan leírni, de a pletykáknak akár meg is lehetett az alapjuk. A legérdekesebb ilyen szóbeszéd az 1632-es lützeni csata után röppent fel. A csatában elesett Gusztáv Adolf, svéd király, akinek halálát a pápa állítólag mélyen meggyászolta. Rómából a hír persze gyorsan a császár fülébe jutott, mire Orbán azonnal hivatalos levelekben kezdett magyarázkodni, hogy valójában a svéd uralkodó haláláért adtak hálát az Úrnak, és még a Te Deum is többször felhangzott. Mindenesetre az egyházfő szerepvállalása a háború során mindvégig kettős maradt, és mindig nehezen lehetett jellemezni azt.