XIV. Lajos a sikeres háború végeztével sem oszlatta fel hadseregeit. Teljes létszámban ( fő) fegyverben tartva, hatékony eszközként használta őket „országegyesítő” politikájának "(Réunions)" keresztülerőszakolásában. A következő években folytatta a terjeszkedést, 1681-ben bekebelezte az elfoglalt Elzászt, ezzel elejét vette, hogy Strassburgon keresztül további német-római császári támadások érjék. 1683-ban elfoglalta a Spanyol-Németalföld keleti területeit és a Luxemburgi Nagyhercegséget, 1684-ben a Pfalzi Választófejedelemséget "(Kurpfalz)" is, ennek helyén létrehozta a francia Saar-vidék tartományt. Elfoglalta a Schelde folyó alsó szakaszát, kézre kerítve Flandria nagy területeit. A békeidőben elkövetett nyílt agresszió ellen Spanyolország hevesen tiltakozott, és 1683-ban hadat üzent Franciaországnak. Ez a háború csak néhány hónapig tartott. Mivel ugyanekkor folyt Bécs török ostroma, Lipót császár hadai le voltak kötve, Spanyolország senkitől sem várhatott segítséget, szinte azonnal békét kellett kérnie.