Брзи слом и капитулација Југословенске војске, половином априла 1941. године захватио је и Грахово, па су сву власт у граховској општини преузели комунисти. Они су упали у жандармеријске станице и зграде финансијске контроле у Грахову и Вилусима и разоружали жандарме и финансе. Тада је спаљена сва жандармеријска и општинска архива, као и сва документа других установа која би послужила окупатору. Уместо старе општинске управе је био изабран Одбор народне помоћи, на чијем је челу био Павле Ковачевић. У току маја 1941. партијску организацију у Грахову су посетили Радоје Дакић, члан Покрајинског комитета КПЈ за Црну Гору, Боку и Санџак и Милинко Ђуровић, инструктор Покрајинског комитета за никшићки и шавнички срез. Они су одржали састанак са Савом, Павлом и Војом Ковачевићем и Савом Вујачићем и упознали их са закључцима Мајског саветовања ЦК КПЈ, као и закључцима Покрајинског комитета о формирању војних комитета који ће руководити припремом оружане борбе. Тада је при Месном комитету КПЈ за Грахово био формиран Војни комитет, на чијем се челу налазио Сава Ковачевић. Овај комитет је одмах споровео широку акцију на сакупљању и складиштењу напуштеног наоружања и војне опреме. Прикупљено наоружање је ноћу одношено у неколико тајних склоништа у Крњој Јели, на Јабуковцу и на Граховцу, а појединци су га склањали код својих кућа. Такође, приступљено је формирању ударних група, које су убрзо биле формиране у свим селима граховске општине. Била је организована и обука млађих бораца, која се одвијала илегално и њоме је руководио Сава Ковачевић. Он је младиће, који нису служили војску, учио расклапању и склапању пушке, нишањењу и окидању, руковању бомбом, узимањем заклона и слично. Тек крајем маја 1941. године, италијанске окупационе трупе из Никшића су дошле у Грахово и Вилусе, где су формирале карабињерске станице и на тај начин успоставиле окупациону власт.