Постоје три периода у издавању Acta Sanctorum. Први је антверпенски (1643-1770), други венецијански (1737-1770), а трећи париски (1773-1870). Антверпенски период обрађивао је Даниел Папенброх. Едиција је стигла до 6. јуна (25 томова), али је прекинута због Папенброхове критике порекла кармелитског реда. Шпански инквизитори ставили су је у индекс забрањених књига. Забрана је повучена већ 1715. године те су боландисти могли несметано да наставе свој рад. Када је едиција дошла до првих дана августа (1773. година), распуштен је ред исусоваца који су из Антверпена морали да се склоне у Брисел. Када је Брисел . године пао под власт Француске током Француских револуционарних ратова, боландисти у паници напуштају Брисел, а њихова библиотека са мноштвом рукописа и житија је расута.