Novellerna, även kallade skisser, skildrar krigets vardag för soldaterna och de civila i den ryska staden Sevastopol på Krim under Krimkriget. Tolstoj skönmålar inte kriget, utan behandlar tvärtom krigets psykologi och om det förnuftsstridiga agerandet och meningslösheten. Han skriver realistiskt om feghet och rädsla hos soldater, och bördsstolthet hos officerare ur överklassen. De omänskliga förhållandena på fältsjukhusen skildras målande, liksom de sista våldsamma striderna då fästningen stormas.