Interiér kostela byl dovybavován postupně. Roku 1660 získal hlavní oltář raně barokní obraz sv. Michaela. Z  roku 1603 pocházejí dvě vitrailová heraldická okna, která byla včleněna do novodobých oken. Kolem roku 1768 byly do kostela instalovány nový hlavní oltář a kazatelna a roku 1765 postranní mariánský oltář, který měl bohatou sochařskou figurální výzdobu. Kruchtu podklenutou třemi křížovými klenbami nesou dva pilíře. Pod kruchtou na západní stěně bývaly kdysi dřevěné rokokové polychromované sochy sv. Ondřeje a sv. Václava z poloviny 18. století. Ty byly přemístěny do kostela v Kraslicích. Presbytář je zaklenut křížovou žebrovou a paprsčitou klenbou. Triumfální oblouk je zakončen lomeným obloukem a v pásu vyzdoben figurálními a dekorativními motivy sokolovského malíře Richarda Krautmanna. Vlevo se nachází sv. Anežka Římská, v ose nad obloukem je vyobrazena Veroničina rouška a vpravo postava Antonína Paduánského. Kruchtu nesou dva pilíře a je podklenutá třemi křížovými klenbami. Většina zařízení kostela je pseudogotická. Pseudogotické jsou oltáře Srdce Páně na evangelní straně a Panny Marie Lurdské na epištolní straně. Obdobně i kazatelna a většina soch světců, například sv. Archanděl Michael hlavního oltáře. Umělecky hodnotný je krucifix ve vstupu do lodi. Je to řezaná práce ve dřevě z druhé poloviny 17. století. Německá regionální literatura se ještě zmiňuje o barokní soše sv. Floriána, původně umístěné v předsíni kostela. Roku 1913 byla posvěcena na východní straně kostela, nejspíše v kamenném baldachýnu. Údajně byla v kostele socha sv. Jana Nepomuckého, jež snad byla roku 1911 snesena. Bližší údaje a umístění nejsou známy.