Влітку і восени 1918 ріка Х. Єрмаков в посаді командира взводу 1-го Вешенского полку Донський армії воює проти Червоної армії на Царицынском і Балашовском напрямках. Коли в кінці грудня, втомлені від війни і розпропаговані червоними, козаки кинули фронт, він повернувся додому. Місяць потому, виконуючи приписи циркулярного листа Оргбюро ЦК РКП(б) «расказачивании» від 24 січня 1919 року Червона армія розпочала терор на Верхньому Дону. 25 лютого (с. ст.) спалахнуло Верхньо-Донське повстання в станиці Казанської. 26 лютого повсталими була звільнена Мигулинская, а 27 — станиці Вешенської. У той же день хорунжий Х. Єрмаков починає формування повстанського загону правобережних хуторів. Два дні потому загін Єрмакова виступає на сторінку Каргинскую, де розбиває каральний загін Лихачова і захоплює артилерійські склади червоних.