Ett antal forskare har invändningar mot en så tidig datering. En anledning är att stenarna praktiskt taget utan undantag kan knytas till romanska stenkyrkor från 1100-talet, och motsvarigheter till den stenhuggarteknik som utvecklades då, saknades tidigare. Dessutom finns liljestensornamentik på flera olika dopfuntar, vilka för övrigt dateras till 1200-talet. Det innebär att liljestenarna tidsmässigt skulle höra samman med den romanska konsten med datering 1100- och 1200-talen. I Grolanda kyrka i Västergötland fann man 1953 en stavkorshäll som förmodades vara i ursprungligt läge över en grav, vilken även innehöll ett silvermynt från tidigt 1200-tal. Av de fåtal, mindre än tio, liljestenar med runinskrift så har samtliga dessa stenar en språklig dräkt som röjer hur 1200- och 1300-talets svenska talades.