Vid sidan av sin yrkeskarriär och sitt övriga författarskap ägnade Britten Austin 25 år åt sitt arbete med att sammanställa ögonvittnesskildringar av Napoleons katastrofala invasion av Ryssland 1812. Verket gavs ut i tre band. Han förklarade att han hyste en "grundmurad skepsis till historiker". Han ansåg att ”ju mer lättlästa de är, desto mindre historiskt pålitliga är de”. Så han valde att "inte hitta på något, inte en enda mening" utan i stället "återuppliva dem - med deras egna ord". Britten Austin använde ""160 personer av de många tusen som utgjorde Grande Armée"". "Jag tänkte att jag, utan impertinenta kommentarer (jag var ju trots allt inte med), skulle kunna återupprätta, så verklighetstroget som möjligt, sex månader av förlorad tid." För att uppnå detta "var jag naturligtvis tvungen att ta mina tusentals livfulla fragment, klippa sönder dem och sätta ihop dem till vad jag såg som en ’marschordning’ och därmed i stora drag hjälpa läsaren att inte gå vilse." Resultatet blev en unik detaljerad rapport från fronten.