Karl XII lyckades inte ta upp jakten på August II:s retirerande trupper och dennes nederlag blev även denna gång inget avgörande, då August II kunde dra sig tillbaka och organisera nya trupper i kampen mot svenskarna. Följden blev att Karl XII och den svenska huvudarmén drev runt i Polen för att tillintetgöra August II:s polska resurser och de sachsiska trupper som han hade beordrat dit samt övertala de adelsgrupper i Polen som stod i opposition mot August II att avsätta honom som polsk kung och utropa en ny härskare på den polska tronen. I december 1702 tilldelades Rehnskiöld fyra infanteri- och nio kavalleriregementen, omkring 10 000 man, som han kom att operera självständigt från den svenska huvudarmén. Han hade som uppgift att trygga förhandlingarna mellan de olika adelsfraktionerna i Warszawa och indriva pengar och livsmedel från närområdet för de svenska trupperna som belägrade staden Thorn. Han hade sitt högkvarter nära Piotrków Trybunalski, medan hans trupper var mestadels förlagda längre in i Storpolen, där han höll ett vakande öga på de adelsfraktioner som uppträdde för August II:s sak. Under de dagar han rapporterade till det kungliga högkvarteret överlämnade han befälet till generalmajor Arvid Axel Mardefelt. I april 1703 befordrades Rehnskiöld till general i kavalleriet, och med denna grad fick han ökad prestige under sin medlande verksamhet med de polska adelsfraktionerna och kunde sammanträda med polska ledare som prins Jakob Sobieski, magnat Hieronim Augustyn Lubomirski och kardinal Michał Stefan Radziejowski. I februari 1704 sammanträffade Warszawakonfederationen, där de kom överens om att avsätta August II som polsk kung, då denne med åren hade förlorat stora delar av sitt inflytande i landet. Rehnskiöld fick som uppgift att trygga konfederationens arbete och blockera August II:s trupper från att framrycka österut.