1915. május 23-án Olaszország hadba lépett az Osztrák–Magyar Monarchia ellen. Az olasz front tiroli szakasza a Karni-Alpokon és a Dolomitokon át húzódott, itt kialakult az alpesi háború. A cs. és kir. hadvezetés kiürítette a védhetetlennek ítélt Cortina d’Ampezzót, a védelmet a hegyi erődvonalakba vonta vissza. A Cortinába délről bevonuló olaszok a Cristallo-hegységet megkerülve, Misurina és Schluderbach felől hatoltak be a Höhlenstein-völgybe. Az itteni védelem gerincét a "Sperre Höhlensteintal" erődjei képezték. A kissé délebbre, a völgy szűkületében fekvő Höhlenstein "(Landro)" község házait, az 1870-ben felépült Grand Hotel Baur nagyszállóval együtt a cs. és kir. hadvezetés kiürítette és felrobbantotta, hogy a házak ne akadályozzák a vártüzérség szabad kilátását. Csak az út menti kápolnát hagytak állva, ez ma is látható. Az olasz támadók a záróerődök megkerülésére törekedtek, az arcvonalak fokozatosan felhúzódtak a völgyet körülvevő magas hegyoldalakra (Monte Cristallo, Monte Piana, itt két éven át véres harc folyt a stratégiai pontokért. Az osztrák–magyar védők kitartottak. 1917 végén, az isonzói fronton elért caporettói áttörés nyomán az olasz hadvezetés kivonta csapatait a Dolomitokból, hogy elkerülje a stratégiai bekerítést. Átmeneti nyugalom állt be, majd a központi hatalmak 1918-as összeomlása után az osztrákoknak kellett kivonulniuk. A vidék, Tirol déli felével együtt (a saint-germaini békeszerződés értelmében) a győztes Olasz Királyság fennhatósága alá jutott.