A Második Lengyel Köztársaság idején Bełżec falu az ország délkeleti részének két nagyvárosa között helyezkedett el, Lublintól 76 km-re délkeletre és Lwów városától (, jelenleg Lviv, Ukrajna) északnyugatra, ahol a régió legnagyobb zsidó közössége élt. Bełżec a Lengyelország elleni német–szovjet paktumnak megfelelően a német megszállási övezetbe került. Eredetileg a zsidó kényszermunkásokat 1940 áprilisában hozták be erre a területre az Otto kódnevű német stratégiai terv részeként, hogy védelmi létesítményeket építsenek, ezzel is gátolva a szovjetek előrenyomulását a megszállt Lengyelországban.