Новомъченичество е проява на особена идеологическа съпротива на православно-християнската общност срещу завоевателя ислям, а през 20 век - и на вярващите в Христа против тоталитарните и атеистичните комунистически режими. По време на гражданската война на комунистите срещу Българската държава през периода 1923 - 1944 и в НР България такива са над 150, като най - известните от тях са митрополит Борис (Разумов) Неврокопски (противопоставил публично се и на насилственото дебългаризиране на Пиринска Македония), игуменът на Рилският манастир архимандрит Калистрат Наков, протосингелът на Софийската митрополия архимандрит д - р Ириней Попконстантинов, отец Иван Русинов от село Гирен, Пловдивско, отец Рафаил Раев от Стражица, отец Михаил Попов от село Пожарево, Софийско, отец Стефан Кривошиев от град Севлиево, отец Николай Грънчаров от село Тъжа, отец Борис Вълканов от село Кирилово, старозагорско, отец Александър Дянков от Бяла Слатина, отец Петър Дивизиев от град Разлог, отец Евстати Пандурски (Витошки) от Бояна, отец Михаил Апостолов от град Рила, монахиня Симфороза от манастира "Света Петка" край село Сотиря, отец Григорий Попалександров, отец Димитър Биров от село Голямо Белово, отец Йоан Кирилов от село Малко Белово, Пазарджишко, отец Йоан Тодоров от село Тръстеник, отец Васил Вълков от село Горни Дъбник, Плевенско и отец Николай Йотов от село Долни Дъбник, Плевенско.