Az 1923-as tokiói földrengés után, 1923. szeptember 28-án különböző szervezetek 100 vezetője összegyűlt és megalkotta a Tokió Rengo Fudzsinkai-t (Tokyo Federation of Women’s Organizations, Nőszervezetek Tokiói Szövetsége). A szervezetet öt részre osztották: társadalom, foglalkoztatás, munkaerő, oktatás és a kormány. A „kormány” foglalkozott a női jogokkal és azzal, hogy a nők is tagjai lehessenek az államnak. A kormányszekció vezetője, Kubusiro Ocsimi 1924 novemberében gyűlést hívott össze olyan nők számára, akik a női jogokért akartak küzdeni. A gyűlésen megalkották az első számú női választójogi szervezetet, a Fudzsin Szanszeiken Kakutoku Kiszei Domei-t (League for the Realization of Women’s Suffrage, Egyesület a női választójog megvalósításáért). A kiáltványban kijelentették, hogy a nők felelőssége az elmúlt 2600 év szokásait eltörölni, s a nők és férfiak természetes jogait is hangsúlyozták. A politikai jogok szükségesek voltak a dolgozó nők védelme érdekében.