Slova písně se objevila už 24. června 1941, dva dny po přepadení Sovětského svazu německým Wehrmachtem, v novinách "Izvěstija", přičemž Alexandrov za další dva dny složil hudbu. Už 27. června píseň doprovázela na Běloruském nádraží v Moskvě odcházející vojáky. Od 15. října 1941, kdy německá vojska okupovala Kalugu, Ržev a Kalinin, ji začal rozhlas vysílat každý den, a to hned po úderech moskevského orloje. Píseň byla záměrně pouštěna vojákům odcházejícím do boje, aby v nich vyvolala statečnost a odhodlání bojovat za svou zemi. Například sovětský veterán Anatolij Kozlov uvedl, že píseň posilovala jednotku, ve které sloužil, na duchu a vedla ji k vítězství. To později uznal i Winston Churchill, který měl možnost si ji poslechnout během Jaltské konference a následně ji označil jako "„tajnou hudební zbraň“".