Швеції все ж вдалося зробити Росію гарантом конституції епохи Свободи. Густав ІІІ порушив це у 1772 році, і тому це питання було доволі дратуючим моментом у контактах між двома державами, тому що через це Росія формально мала право робити певні кроки для його відновлення. Проте російсько-шведська війна 1788—1790 рр. була загалом несуттєвою для сторін-учасниць. Катерина ІІ розглядала війну проти свого шведського кузена як незначне відволікання уваги, адже її польові війська перебували у війні проти Туреччини і вона була так само зацікавлена у революційних подіях, що розгорталися у Польщі та Франції. Ця війна також лише дуже незначно вирішила внутрішні проблеми Густава ІІІ, який був вбитий у Стокгольмській опері у 1792 році.