Байрон був не тільки романтиком. Він також написав злободенно-сатиричні твори, позначені виразним реалізмом ("«Видіння суду»", 1821; "«Бронзова доба»", 1823, та інші). Незакінчений роман у віршах "«Дон Жуан»" (1819— 23; 16 пісень) завершує творчий шлях поета. Це грандіозний критичний огляд суспільного життя тогочасної Європи. Протест Байрона проти соціального й національного рабства, мілітаризму, церкви, порочної дворянсько-буржуазної моралі й тема революційного народу звучать тут з особливою силою, бо розкриваються вони переважно реалістичними художніми засобами. Останні місяці свого життя Байрон перебував у Греції, де в рядах грецької армії боровся за визволення Греції з-під османського ярма. Там же (в грецькому місті Месолонгіон) він захворів на пропасницю, від якої помер.