Константин и његови савладари такође су развили нови тип личне гарде састављене искључиво од коњаника, тзв. дворске схоле (). За време Теодосија, источни "-{magister officiorum}-" је под својом командом имао седам таквих схола, а западни пет, што је све скупа износило 6.000 припадника те гарде. Насупрот томе, у 3. веку гарду је сачињавало 15.000 преторијанаца, претежно пешадинаца, и 2.000 августовских коњаника. Према томе, број коњаника у гарди се утростручио на уштрб пешадинаца, који су сасвим нестали из исте. Дворски схолари су у оно време (4. век) дејствовали као нека врста ударне коњице. Захваљујући њима извојевана је победа у бици код Милвијског моста 312, али се исто тако њихов превремени напад у Хадријанопољској бици 378. претворио у безобзирно повлачење. Током 5. века гарда је изгубила своју некадашњу улогу ударне снаге. А пошто цар више није узимао директно учешћа на бојном пољу, схолари су се свели на дворску гарду у склопу константинопољског гарнизона.