Војислав Мишић, најмлађи син војводе Мишића и његове жене Лујзе, рођен је 30. јуна 1902. године у Ваљеву. Брачни пар Мишић имао је, осим Војислава, још петоро деце — синове Радована и Александра и ћерке Елеонору, Олгу и Анђелију. Породица се, као све породице професионалних војника, често селила, па је Војислав основну школу завршио у Београду, где је провео оба Балканска рата. По завршетку основне школе одлази у војну школу у царску Русију. Био је у Кадетском корпусу, вероватно у Полтави. У Русију је Војислав отишао по жељи оца који је веровао да ће му најмлађи син тамо бити на сигурном, али Руско царство убрзо почиње да се распада, што због Првог светског рата, што због наступајуће револуције. Војислав, уз помоћ посланика Мирослава Спалајковића, успева да се извуче из Русије и враћа се у Србију преко Азије - два месеца путује кроз Сибир, па преко руског Далеког истока бродом стиже до Солуна, где га чека отац. Средином јула 1918. године одлази на школовање у Енглеску, али не у војну школу, већ на Итон, а онда се одлучује за агрономију, смер хортикултура. По завршетку студија вратио се у Србију.