У 1789 році був обраний депутатом і входив до крайньої лівої партії. У конвенті проявив себе рішучим прихильником партії Жиронди і одним з найвпливовіших її членів. На нього було зведено звинувачення в роялізмі та помірності, хоча він свого часу подавав голос за страту короля, і він змушений був у 1793 році втікати до Нормандії, де безуспішно намагався підняти повстання.