Фінальна гра світової першості проходила на лондонського Вемблі за присутності більш ніж 90 тисяч глядачів, переважна більшість з яких палко підтримувала команду господарів, збірну Англії. Попри їх сподівання рахунок матчу досить швидко відкрили суперники англійців, збірна ФРН. На 12-й хвилині Зігфрід Гельд навісив з лівого флангу на дальню штангу, там Рей Вілсон вибив м'яч головою, проте прямо на Гельмута Галлера, який влучно пробив по воротах Бенкса. Однак вже за шість хвилин рівновагу відновив Джефф Герст, замкнувши головою навіс зі штрафного. Після обміну голами команди почали грати обережніше, думаючи насамперед про захист і не ризикуючи проводити масовані атаки. Гра змінилася після 78-ї хвилини, на якій м'яч після удару Герста влучив у німецького захисника і рикошетом відскочив до Мартіна Пітерса, який із семи метрів вразив ворота Ганса Тільковскі, вивівши збірну Англії уперед. Західнонімецькі футболісти кинулися відігруватися і їхні старання були винагороджені на передостаній хвилині основного часу, коли після штрафного у виконанні Еммеріха і декількох відскоків м'яч опинився у Вольфганга Вебера, якому вдалося проштовхнути його повз англійського голкіпера. Таким чином уперше з 1934 року для визначення чемпіона світу було призначено додатковий час.