El 1875, Fournier aposta per nous mètodes d'impressió i per nous models gràfics. Dos anys més tard, el 1877, encarrega al professor de l'Escola d'Arts i Oficis de Vitòria, D. Emilio Soubrier i al pintor de Vitòria Díaz de Olano, el disseny d'un naip, que sota la direcció del propi Heraclio, va donar com a resultat l'actual naip espanyol amb les figures bàsiques de la signatura, que amb algunes modificacions, és el que actualment es troba al mercat i el més conegut. El 1889, la producció de cartes d'Heraclio Fournier rep una medalla de bronze en la Exposició Universal de París.