O výstavbě trati, která by spojila Rakousko-Uhersko s Osmanskou říší padlo rozhodnutí na Berlínském kongresu. Její výstavba byla zahájena ještě předtím, než Srbsko vyhlásilo nezávislost (1882). Provoz proto neorganizovaly srbské železnice, nýbrž společnost Orientální dráha. Srbská vláda, která byla vyčerpána válkou, neměla navíc zájem financovat rozsáhlý infrastrukturní projekt. Teprve až roku 1880 přinutilo Rakousko-Uhersko vládu v Bělehradě podepsat smlouvu, podle které měla trať vzniknout během následujících tří až pěti let. Rakousko-Uhersko mělo velký zájem na tom, aby získalo železniční spojení s Osmanskou říší, především díky vzájemnému obchodu, který se začal rozvíjet od 50. let 19. století. Tehdy se totiž Osmanská říše zliberalizovala svůj zahraniční obchod. Rakousko-Uhersko zahájilo také výstavbu trati k Srbsku tak, aby mezi oběma státy existovalo přímé železniční spojení.