Na start Mistrovství Evropy v Heerenveenu (11.–13. ledna) se díky určitému zlepšení zdravotního stavu nakonec postavila a mohla tak obhajovat zlaté medaile z předchozích tří šampionátů. S výsledkem na sprinterské pětistovce však nebyla spokojená, do celkového pořadí jí naskočila poměrně velká ztráta na největší soupeřky. Druhý závod na 3000 m jela v rozjížďce s de Vriesovou, která většinu tratě vedla, avšak Sáblíková ji v posledním kolem předjela a cílovou čáru proťala ve druhém nejrychlejším čase po překvapivé vítězce Ireen Wüstové. Po druhém dnu soutěže (v prvním ženy nestartovaly) byla na průběžném sedmém místě. Třetí distanci 1500 m absolvovala v pátém nejrychlejším čase, ovšem její ztráta na vedoucí suverénní Wüstovou opět narostla. Kvůli obnoveným problémů se zády zvažoval trenér Novák nenastoupení do posledního závodu na 5000 m, avšak i tento start nakonec absolvovala. I přes zdravotní potíže pětikilometrovou trať vyhrála s náskokem téměř pěti sekund na druhou Wüstovou, nicméně v následujících rozjížďkách jedoucí Nizozemky dokázaly zdolat pro ně dostačující časy, takže Sáblíková v celkovém pořadí víceboje skončila na čtvrtém místě, 1,3 sekundy od cenného kovu. Poprvé od roku 2006, kdy byla rovněž čtvrtá, nezískala na mistrovství Evropy medaili.