Aloitettuaan työnsä kansalliskonventti julisti ensi töikseen yksimielisesti monarkian lakkautetuksi 21. syyskuuta ja tasavallan perustetuksi 22. syyskuuta 1792. Konventin toiminnan alkuvaihetta kevääseen 1793 saakka hallitsi kiristynyt valtakamppailu vuoripuolueen ja girondistien välillä. Girondistien johtajat olivat lahjakkaampia puhujia ja kokeneempia poliitikkoja, joten aluksi he saivat tasangon puolelleen useimmissa asioissa. Vuoripuolue pääsi niskan päälle ajaessaan läpi päätökset kuningas Ludvig XVI:n asettamisesta syytteeseen ja lopulta tammikuussa 1793 tämän tuomitsemisesta kuolemaan. Girondistit yrittivät jarruttaa kuninkaan kuolemantuomiota ja leimautuivat siksi rojalistien myötäilijöiksi. Myös vallankumoussodissa kärsityt tappiot ajoivat sodanjulistusta voimakkaasti kannattaneet mutta sotaa kehnosti johtaneet girondistit entistä pahemmin epäsuosioon. Vuoripuolueen saneltua joukon valtaa keskittäneitä päätöksiä girondistit aloittivat keväällä 1793 konventissa uhmakkaan hyökkäyksen vuoripuolueen tärkeintä tukijaa, Pariisin kommuunia vastaan. Tämän seurauksena touko–kesäkuun vaihteessa tapahtui pariisilaisten uusi kansannousu, joka pakotti konventin erottamaan johtavat girondistit. Vuoripuolue hallitsi tämän jälkeen konventtia heinäkuuhun 1794 saakka.