Vojenský výcvik a vojenskú službu absolvoval v Nemeckej armáde, kde ako výsadkár dosiahol hodnosť rotného. V roku 1992 nastúpil na vysokú školu, avšak vzdelanie nedokončil, pretože sa vydal zapojiť do vojny v Bosne a Hercegovine na strane Chorvátskeho obranného výboru, čo odôvodnil morálnymi i osobnými dôvodmi. Jednak veril v to, že Chorváti viedli spravodlivú vojnu, jednak ovplyvnený filozofickými prácami Mauricea Maeterlincka, Thomasa Manna, Charlesa Baudelairea či Friedricha Nietzscheho pokladal účasť vo vojne za spôsob ako dosiahnuť "„vyšší stupeň vedomia“", teda za "„míľnik na mojej ceste za sebanaplnením“". Následne sa po vypuknutí vojny v Kosove pridal na stranu Kosovskej oslobodzovacej armády, jednak kvôli tomu, že ho lákala myšlienka zapojiť sa do partizánskej vojny, na čo bol ako výsadkár vycvičený, avšak nemal možnosť sa jej zúčastniť. Zároveň pokladal boj kosovských povstalcov za nezávislosť za správny. "„Po tom, čo som videl, čo Srbi konali v Bosne som nemohol sedieť a čakať kým niekto iný urobí niečo na pomoc kosovskému obyvateľstvu“".