Dňa 3. marca 1878 Osmanská ríša musela podpísať Sanstefanskú mierovú zmluvu, podľa ktorej Bulharsko vyhlásilo autonómne kniežatstvo. Jeho súčasťou sa stala väčšia časť Macedónska a Trácka. Európske štáty, obávajúce sa rozšírenia vplyvu Ruska na Balkánskom polostrove, zvolali Berlínsky kongres, na ktorom prepracovali požiadavky zo záveru Sanstefanskej mierovej zmluvy. Tie boli znova zhrnuté v tzv. Berlínskom traktáte. Na základe tohto dokumentu bola na území severného Bulharska (oblasť od rieky Dunaj až po pohorie Stará planina) vyhlásená autonómia a južné Bulharsko (oblasť Východnej Rumélie) bolo pod vládou tureckého sultána, ale malo administratívnu autonómiu. Bulharský národ neuznal rozhodnutia Berlínskeho kongresu a masovo proti nim protestoval. Na Balkáne sa sformovali výbory Jednota, ktorých cieľom bolo koordinovať boj za národnostné zjednotenie.