Enda et betydelig sjøslag ble utkjempet under konflikten. Slaget ved North Foreland ble utkjempet den 3. og 5. august og endte med engelsk seier, men det fikk ingen innvirkning på krigen da den nederlandske flåten unnslapp fullstendig ødeleggelse. Ved dette stadiet var ganske enkelt overlevelse tilstrekkelig for nederlenderne mens englenderne knapt kunne ha råd til en seier. Taktisk uvesentlig tapte nederlenderne to skip mot ett engelsk skip, kunne slaget ha hatt store politiske implikasjoner. Cornelis Tromp, som kommanderte den nederlandske bakparti, hadde beseiret sin engelske motpart, men ble anklaget av De Ruyter for å være ansvarlig for flukten til det meste av den nederlandske flåten ved å jakten på den engelske bakpartiet så langt som til kysten av England. Da Tromp var en forkjemper for Oranien-partiet, ble konflikten til politisk partistrid. På grunn av dette ble Tromp avsatt den 13. august av generalstatene. Fem dager senere kom kong Karl med ytterligere et fredsforslag til De Witt, på nytt benyttet han franskmannen Buat som mellomledd. Blant de brevene som ble overgitt, avslørte ett av dem ved en pinlig feiltagelse et hemmelig instruks til de engelske kontakter i Oranien-partiet, og som avslørte planene om hvordan generalstatene kunne veltes. Buat ble arrestert; hans medskyldige i sammensvergelsen flyktet fra landet og til England, blant dem Tromps svoger Johan Kievit. De Witt hadde nå bevis på kollaboratørvirksomheten til Oranien-partiet og regentene i de største nederlandske byene distanserte seg fra deres sak. Buat ble dømt for forræderi og halshogd.