Cetatea Doboj, o fortăreață regală a Dinastiei Kotromanić, a fost construită mai întâi la începutul secolului al XIII-lea și apoi extinsă la începutul secolului al XV-lea (în 1415). A fost extinsă din nou în timpul Imperiului Otoman în 1490. Temelia din piatră mai nouă a cetății a fost construită pe straturile anterioare ale fundației mai veche (datând din secolele al IX-lea sau al X-lea) din lemn, nămol și lut (cetate tip "motte"). A fost un obstacol foarte important în calea invadatorilor veniți dinspre nord, maghiarii și, ulterior, austriecii și germanii. A fost construit în stil gotic - roman, cu turnuri gotice și ferestre romanice. În zonă au avut loc numeroase bătălii în perioada medievală, iar cetatea a căzut adesea pe rând, când în mâinile armatelor bosniace când în mâinile armatelor ungare. Dobojul a fost locul unei bătălii deosebit de importante între maghiari și o coaliție bosniacă-turcă la începutul lunii august 1415, în care maghiarii au fost înfrânți cu pierderi mari pe câmpul unde se află orașul modern Doboj de astăzi (în special în jurul zonelor Makljenovac și Usora). Fiind o fortăreață importantă de frontieră între Regatul Bosniei și Ungaria, a fost frecvent atacată, oficial de 18 ori în războaiele austro-otomane și, în cele din urmă, a căzut în mâinile Habsburgilor în 1878.