A Szent Péter-templom körüli magyar külvárost érintő középkori oklevelekben és különböző kora újkori írott forrásokban a templom mellett említést tesznek az itt álló iskoláról valamint a Hídelvéről ide költözött ispotályról is. Az iskola valószínűleg a Rákóczi-féle szabadságharcok idején pusztulhatott el, amikor a kuruc seregek megtámadták Kolozsvárt. A korabeli iratok egy malomról is beszámolnak, ami itt állt. A malmoknak mindig is fontos szerepük volt a városok életében, nem csak élelmezési szempontok miatt, hanem a céhes iparban (csertörő, posztóványoló és fűrészmalmok, érctörő, kovácsoló és lemeznyújtó hámorok), továbbá a városvédelem (puskaport őrlő malmok), sőt az írásbeliség (papírmalmok) terén is. Birtoklásukról éppen ezért mindig pontos feljegyzések készültek. A szentpéteri malomnál rév is volt, ahol 1704-ben a kurucok átkeltek a Szamoson. A közelben, a folyó északi partja fölé emelkedő Szentgyörgy-hegy alatt fa gyaloghídon lehetett átjutni a vízen. A pallót Segesvári Bálint feljegyzése szerint 1630-ban készítették; vélhetően csak javításról volt szó, amire - jégzajlás és árvíz miatt -gyakran kerülhetett sor.