I början på artonhundratalet hade Ryssland världens tredje största flotta efter Storbritannien och Frankrike. Den ryska flottan bestod organisatoriskt av Östersjöflottan och Svartahavsflottan, Kaspiska flottiljen, Vitahavsflottiljen och Ochotska flottiljen (vid Stilla havet). 1802 avskaffades amiralitetskollegiet och flottans ledning övergick till det nybildade sjöförsvarsministeriet. Under Napoleonkrigen rådde sedan freden i Tilsit 1807 och till Napoleons ryska fälttåg 1812 krigstillstånd mellan Ryssland och Storbritannien. Krigshandlingarna utgjordes nästan uteslutande av smärre sjöstrider i Östersjön och Barents hav där Royal Navy vanligen visade sin överlägsenhet. Under finska kriget utkämpades flera slag mellan de ryska och de svenska skärgårdsflottorna; vid Rimito Kramp, Sandström och Grönvikssund samt vid Palma sund.