У припремама за устанак у Црној Гори, КПЈ се повезала са активним и резервним официрима бивше Југословенске војске, јер се у редовима устаника налазио велики број омладине која није знала да рукује ватреним оружјем. Тако је Лашић постао члан Војног комитета МК КПЈ Андријевица. Када је квислиншке албанске јединице кренуле да се концентришу према ослобођеној територији, Лашић је кооптиран у Среску војну команду. Лашић је често иступао против комунистичког вођства устанка. Ни само вођство устанка није имало илузију у дуготрајност сарадње са Лашићем, али покушавали су да не заоштравају односе са њим док устаници не ослободе Плав и Гусиње. Када је италијанска војска почела своју офанзиву на устанике, Лашић је 4. августа напустио своје место у cреској команди и придружиио се антикомунистичкој групи Љуба Вуксановића која се противила даљем устанку. Послије повлачења партизана из Берана и Андријевице почетком августа, Лашић је био члан делегације послате да дочека италијанску војску. Већ 5. септембра Лашић је у Лијевој Ријеци одржао збор грађана на ком је позивао на обрачун са устаницима.