У новембру 1956. године Бабаџањан је предводио 8. механизовани корпус током совјетске интервенције против револуције у Мађарској. 1959. постављен је за команданта војног округа у Одеси. Од 1967. до 1969 године био је управник Војне академије „Родион Малиновски“, а од маја 1969. године постављен је за главнокомандујућег тенковских снага. Такође је био депутат у Совјету СССР, у шестом и седмом сазиву. Од 1969. до 1977. године постављен је за главнокомандујућег оклопних снага совјетске војске. 29. априла 1975. године проглашен је за Маршала оклопних снага Совјетског савеза (био је један од двоје људи који су икада унапређени у овај чин), и на овом положају је остао све до своје смрти.