Године 1863. на египатски престо дошао је Исмаил, Ибрахимов син. Био је велики обожавалац Запада. Жудео је да Египат учини европском, а не афричком земљом. То је довело до више непромишљених и неодмерених трошкова који су, истина, подигли ниво живота и модернизације Египта, али су истовремено довели до његове пропасти. Исмаил је 1867. године од турског султана по високој цени купио титулу кедива (господара). То је, у суштини, значило признавање скоро пуног суверенитета Египта. Међутим, истовремено је значило и удвостручење дажбина. Исмаил је сањао и о повећању царства. Због тога је организова скупе експедиције које су истраживале долину Нила. Од 1872. године је кренуо у освајачке походе ка југу у којима је освојио Судан. Скупи рат са Етиопијом завршен је неуспехом (1875. године). Египат је био на ивици банкрота. Француска и Британија наметнуле су своју финансијску контролу. Исмаил је 1869. године смењен сином Теуфиком.