Јован је био Турчин по рођењу. Јован Кинам га назива Персијанцем. Као дете је заробљен у Никеји 1097. године приликом крсташког освајања престонице Килиџа Арслана (Први крсташки рат). Предат је као поклон цару Алексију I Комнину (1083-1118). Одрастао је у царској палати. Био је стални пратилац Јована II Комнина (1118-1143). Јован га је, по доласку на власт, поставио за мега доместика са титулом севаста. Био је царев близак пријатељ и повереник. Након неуспешне побуне Јованове сестре Ане Комнине и Нићифора Вријенија, Јован II је њихову имовину поклонио Аксуху. Аксух је поклон мудро одбио схватајући да ће тиме погоршати своје односе са царском породицом и са вишим слојевима аристократије. Аксух је затражио милост за Вријенија и Ану. Цар га је послушао и отерао их у манастир. Јован II је био активан у ратовима на Балкану, Малој Азији и у Сирији. Аксух је често учествовао у његовим походима. Аксух је 1119. године извршио опсаду Лаодикеје коју су држали Турци Селџуци. Град је освојен што је омогућило брзу победу цара Јована II. Победа у рату отворила је Византинцима пут преко Мале Азије до Анталије и Киликије. Аксух је учествовао у борбама против Печенега на Балкану (1122). Тада је рањен у стопало у бици код Бероје. Активно је учествовао у кампањама 1137. и 1138. године против Јерменског краљевства Киликије, Кнежевине Антиохије и у северној Сирији. Тада је поново рањен.