ספרה השלישי של סוזן פלודי אשר יצא לאור ב-2007, עוסק בתגובה הפסיכולוגית של החברה האמריקאית למאורעות ה-11 בספטמבר 2001. בספר היא טוען כי מתקפת הטרור על ארצות הברית הובילה למתקפה נגד הפמיניזם האמריקאי. פלודי בוחנת את השפעותיהם של מאורעות אלה על המדיה, התרבות הפופולרית והחיים הפוליטיים. פלודי טוענת כי מתקפת הטרור החמירה את העוינות כלפי נשים, ועוררה את הדחף לשחזר דפוסים מגדריים מסורתיים. בספרה מתמקדת פלודי בתפקידה של התקשורת בשחזור זה. חלקו הראשון של הספר, מתאר את האופן בו הוצגה מתקפת הטרור בתקשורת, וכיצד ערערה הן את הביטחון הלאומי והן את הביטחון הפטריארכלי. כתוצאה מן הערעור, טוענת פלודי, נוצר נרטיב תקשורתי חדש המציג חוזק וגבורה גברית אל מול חולשה נשית. נרטיב זה מביא לדחיקתן של הנשים לשוליים ולהדרתן מתפקידי גבורה. חלקו השני של הספר עוקב אחר ההיסטוריה של היווצרות המיתוס האמריקאי המציג את הנשים כ"עלמות במצוקה". להמחשת טענותיה, מביאה פלודי את סיפורה של החיילת האמריקאית ג'סיקה לינץ' (Jessica Lynch). לינץ' הוצגה תחילה בתקשורת כאישה חזקה. אולם בהשפעתו של המיתוס, השתנה ייצוגה התקשורתי והיא תוארה במדיה כאישה חלשה שנפלה בשבי האויב עד שנחלצה בידי כוחות הצבא האמריקאים.