ראבו קאראבקיאן נולד ב-1916 בסן איגנסיו, קליפורניה להורים ארמניים ששרדו את שואת הארמנים. בגיל צעיר מתגלה כישרונו לצייר והוא נוסע לניו יורק להיות שוליה בביתו של דן גרגורי, מאייר מפורסם ומצליח ממוצא ארמני. במלחמת העולם השנייה שירת כסרן במחלקה של אמנים שהתמחו בהסוואה, ובמהלך המלחמה איבד את עינו השמאלית. כצייר הוא ידוע בעיקר לשמצה לאחר שציוריו המופשטים החלו מתפוררים ומתקלפים כשהצבע האקרילי בו השתמש התגלה כלא עמיד. בתחילת הסיפור, כשנתיים לאחר מותה של אידית, אשתו השנייה לה היה נשוי עשרים שנה, קאראבקיאן בן ה-71 גר בבית בעל ה-19 חדרים כמעט לבדו. כל המשרתים עזבו, ורק טבחית חדשה ששכר ובתה בת ה-15 גרות בבית. לעיתים באים מבקרים לראות את אוסף הציורים שלו, אבל חברו היחיד הוא שכנו, הסופר פול שלזינגר, שנמצא רוב שעות היממה בביתו של קאראבקיאן ואוכל אצלו.