Tyypin 26 kilpa-auton tekniikan pohjalta syntyi urheiluautoversio Grand Sport, mikä oli hetken aikaa maailman suorituskykyisin sarjatuotantoauto. Pierre Levegh osallistui omistamallaan ja itse preppaamallaan autolla Le Mansin 24 tunnin ajoihin vuonna 1952. Koska Levegh oli havainnut harjoitusten aikana värinää moottorista, ja kun auton kierroslukumittari oli mennyt epäkuntoon, hän ei halunnut kilpa-autoa huonosti tuntevan varakuljettajansa ottavan ajovuoroja, vaan päätti itse ajaa koko 24 tunnin kilpailun itse. Levegh oli 23 tunnin aikana pystynyt keräämään tavoittamattoman etumatkan kisan muilla palkintosijoilla ajaviin Mercedes-Benz 300 SL (W194) ”Lokinsiipi” -kilpureihin, mutta vajaata tuntia ennen maaliintuloa väsynyt Levegh valitsi liian pienen vaihteen. Moottori karkasi ylikierroksille, ja sen ilmeisesti ennestään vioittunut kampiakseli katkesi. Keskeytyksen vuoksi Mercedes-Benz sai odottamattoman kaksoisvoiton, ja tiimi kutsui Leveghin vuoden 1955 Le Mansin ajoihin loukkaantuneen Hans Herrmannin tilalle. Levegh joutui noin kaksi ja puoli tuntia kilpailun startin jälkeen mahdottomaan tilanteeseen, kun varikolle hidastavaa Mike Hawthornia väistävä Lance Macklin tuli suurella nopeuserolla lähestyvän Leveghin ajolinjalle. Törmäys sinkosi Leveghin 300 SLR (W196S) -auton ilmaan, se muuttui ohjaus- ja jarrutuskyvyttömäksi, ja ulosajo johti moottoriurheiluhistorian pahimpaan onnettomuuteen.