Ovlivňovali ho blízcí lidé, kulturně nadšení rodiče, strýc Luboš Ogoun tanečník a choreograf, v rodině také herec Luděk Kopřiva. Silně jej ovlivnil v roce 1969 čin Jana Palacha. Jeho veřejně vyjadřovaná nespokojenost se socialistickým zřízením a odevzdaným chováním většinové společnosti mu v době nastupující normalizace po Pražském jaru 1968 začala působit stále větší problémy. Po gymnáziu se proto dostal na Akademii výtvarných umění v Praze až napočtvrté. Absolvoval v roce 1982 u profesora Jana Smetany. Od té doby se soustavně věnuje volné malířské tvorbě. Po skončení studií, měl čím dál větší obavy o budoucnost svých dětí, což ho vedlo k neustálému hledání možností, jak na změnu režimu působit. Podařilo se mu nejprve ve výtvarné obci zlomit letargii a s několika kolegy v roce 1986 založil tzv. aktiv Mladých výtvarníků a Galerii mladých, na jejímž vedení se podílel. Poté se spojil s dalšími uměleckými školami a propojil tyto aktivity s disentem. V němž působil jako grafik samizdatu Lidové noviny. V roce 1989 stál proto u počátku Občanského fóra.