През 1248 г. Карл, съпроводен от съпругата си Беатрис, тръгва заедно с брат си Луи IX на кръстоносен поход в Египет, където се проявява като храбър воин. По време на отсъствието му в Прованс избухва въстание. През 1250 г. Луи ІХ освобождава Карл и другия си брат, Алфонс дьо Поатие, да се завърнат в своите владения. През октомври той се връща, носейки послание до кралицата-майка Бланш, тъй като самият Луи ІХ решава да остане в Светите земи. С помощта на военна сила и дипломация Карл съумява през август 1252 г. да подчини метежните градове. Карл проявява снизхождение към предводителя на въстанието Барал дел Балцо/дьо Бо, който става негов верен съратник.