В січні-лютому 1918 р. Никифор Блаватний був одним з кількох найбільш діяльних офіцерів в оточенні Симона Петлюри. Очолив військову групу (курінь Чорних гайдамаків, що складався із 150 учнів 2-ї юнацької школи, та 30-40 січових стрільців), яка 17 (30) січня (тобто наступного дня після знаменитого бою під Крутами) успішно розпочала бої на станції Кононівка проти більшовицьких військ — Харківської колони Беленковича (до 1100 багнетів), а з наступного дня в Яготині — проти об'єднаних більшовицьких сил (до Беленковича приєдналася з-під Крут група Муравйова), завдаючи їм значних втрат. 19 січня (1 лютого) за наказом Блаватного був підірваний міст через р. Трубіж, що затримало ворога ще на дві доби. За наказом Петлюри група Блаватного (з мінімальними втратами) повернулася до Києва, де брала участь у придушенні більшовицького повстання на заводі «Арсенал». Блаватний командував однією з трьох колон, що штурмували завод, потім на чолі Чорних гайдамаків брав участь в обороні Києва.