У рамках свого прагнення створити сучасний флот після китайсько-французької війни віце-король Лі Хунчжан звернувся до корабельні "Вулкан Штеттин" у Штеттині, тоді Німеччина. "Jingyuan" та "Laiyuan" класифікувалися як «канонерські човени» конструкторами, але називалися «крейсерами» китайцями. З точки зору водотоннажності були вони мали співмірні розміри з японськими крейсерами типу "Мацусіма" . Однак, їх озброєння скоріше відповідало призначеним для берегової оборони моніторам з великокаліберними гарматами з низьким темпом стрільби, і їм не вистачало скорострільних потужних гармат середнього калібру, характерних для кораблів, розроблених згідно з положеннями популярної на той час доктрини Jeune École, яку просував французький морський інженер і вчений Еміль Бертен - ключовий радник пр розбудові японського флоту.