לאחר גירוש הטורקים הגיעו מתיישבים חדשים ונדים וקרואטים. בשנת 1573 הוא היה בבעלות פאל צינדרי. בשנת 1697 נבזז היישוב על ידי פשיטות. בשנת 1703, במהלך מלחמת העצמאות ראקוצי, ברחו ליישוב אנשי המסדר הפרנציסקני. בשנת 1731 התיישבו קבע הפרנציסקנים והיישוב התחיל להתפתח במהירות. בשנת 1744 זכה לדרגת עיר שוק. בשנת 1870 הוא הפך למקום מושבו של בית משפט הנפתי ובשנת 1871 הפך לכפר גדול. מכאן ואילך אפשר לומר שתהליך העיור כמעט לא נפסק. התפתחות היישוב קיבלה תנופה חדשה מכיוון שבשנת 1906, במהלך קידוח באר ארטזית, פרצו מים רפואיים מעומק של 410 מטר.