Arnštamin ensimmäinen itsenäinen ohjaustyö oli Lokakuun vallankumousta romantisoidusti kuvaava "Ystävättäret" ("Podrugi", 1936). Hän jatkoi vallankumousteemaa Sergei Kirovista kertovassa elokuvassa "Druzja" (1938). Partisaanityttö Zoja Kosmodemjanskajasta kertova "Zoja" (1944) sai Stalin-palkinnon vuonna 1946. Stalin-palkinnon sai myös säveltäjäelämänkerta "Säveltäjä Glinka" ("Glinka", 1947). Neuvostoliittolais-bulgarialainen "Urok istorii" (1957) kuvaa Berliinin valtiopäivätalon tuhopolttoon liittyviä tapahtumia vuonna 1933 ja "Sofja Perovskaja" Aleksanteri II:n murhaan osallistunutta narodnikkia.