Rundt 1300 sluttet den varme perioden i middelalderen, og ble etterfulgt av den lille istid. Det kalde klimaet resulterte i et redusert landbruk, hungersnød, pest og krigføring. Det som satte størst preg på samfunnet var Den store hungersnøden mellom 1315 og 1317, svartedauden og hundreårskrigen. Etter som befolkningen i Europa hadde blitt halvert, ble det mer land for de som overlevde, og arbeidskraften ble dyrere. Forsøk fra landeiere på å redusere arbeidslønnen, som den engelske Arbeidsvedtekten av 1351, var dømt til å feile. Resultatet var slutten på livegenskapen over store deler av Vest-Europa. I Øst-Europa var det noen få store byer med et levedyktig borgerskap som fungerte som en motvekt mot de store godseierne, og disse borgerne klarte å tvinge allmuen inn i en enda mer undertrykkende pine.