Les notícies de la invasió es van estendre ràpidament a tot el món a través d'ambaixadors i corresponsals a Corea. Els periodistes dels Estats Units van informar sobre la invasió en cinc hores després de l'atac inicial, i l'ambaixador dels Estats Units a Corea va enviar un telegrama al departament d'Estat dels Estats Units a les 21:26 EDT (10:26 KST) 24 de juny. A mesura que el combat es va fer més intens, el Secretari d'Estat Dean Acheson informava de la situació al president dels Estats Units Harry S. Truman (que estava descansant a la seva llar a Independence (Missouri) durant el cap de setmana), i al secretari general de les Nacions Unides, Trygve Lie. L'atac va ser particularment preocupant per Truman, qui el va comparar amb l'atac a Pearl Harbor, i per Lie, que li recordava la invasió de Noruega durant la Segona Guerra Mundial. Truman va decidir actuar el més ràpidament possible per prevenir una escalada del conflicte. Muccio es va reunir amb Rhee, qui li va informar que l'exèrcit sud-coreà es quedaria sense municions en deu dies, i no podia rebutjar la invasió pel seu compte. Va demanar a les Nacions Unides i als Estats Units que ajudessin a Corea del Sud en el conflicte.