Personajele complexe create de Damon Runyon au fost baza spectacolului făcut de Frank Loesser și Abe Burrows' numit "Băieți și fete", (1950, 1,200 de spectacole); iar Goana după aur a fost decorul pentru Alan Jay Lerner și spectacolul lui Frederick Loewe "Vopsește-ți camionul" (1951). Cele șapte scurte luni în care a rulat acel spectacol nu i-a descurajat pe Lerner și Loewe să mai colaboreze iarăși, de data aceata la "My Fair Lady" (1956), o adaptare după piesa lui George Bernard Shaw, "Pygmalion", avându-i ca protagoniști pe Rex Harrison și Julie Andrews, care, având 2,717 de spectacole a deținut recordul timp de mulți ani. Filme populare de la Hollywood au fost făcute după toate aceste muzicaluri. "Prietenul" (1954) a avut 2,078 de spectacole în Londra, devenind pentru scurt timp al treilea muzical care a avut numeroase spectacole în istoria scenelor West End sau Broadway (după "Chu Chin Chow" și "Oklahoma!"), până când a fost depășit de "Zilele salatei". A marcat debutul actriței Julie Andrews' în America. Un alt record a fost atins de "Opera de trei peni", care a avut 2,707 de spectacorle, devenind spectacolul din afara Broadway-ului cu cele mai multe spectacole până când a apărut "Fantasticii". Producția a însemnat un început pentru muzicalurile care sunt profitabile în afara Broadway-ului la scară mică, cu o orchestră mică. Acest lucru a fost confirmat în 1959 când a avut loc o reapariție a piesei lui Jerome Kern și P. G. Wodehouse, "Lăsați totul în seama Janei", care a durat mai mult de doi ani. Sezonul din 1959–1960 în afara Broadway-ului includea o duzină de muzicaluri și spectacole de revistă printre care "Micuța rază de soare Mary", "Fantasticii" și "Ernest îndrăgostit", o adaptare muzicală a comediei lui Oscar Wilde din 1895 "Ce înseamnă să fii onest".