אחרי מהומות סטונוול ב-1969, המוני פעילים בתנועה הלהט"בית יצאו מהארון תוך קריאה "החוצה מהארונות, אל תוך הרחובות!". היו שדרשו מכל ההומואים לצאת מהארון. הם טענו כי זו חובתה של הקהילה להוציא מהארון את אלו שאינם מוכנים לצאת ממנו בעצמם. פעולות קיצוניות אלו גררו התנגדות. היו שסברו כי ידה של הזכות לפרטיות צריכה להיות על העליונה, וכי מוטב שהתנועה תגן על הומואים המצויים בארון, במיוחד במוסדות הומופוביים דתיים ובצבא. למרות הקריאות והלחץ לצאת מהארון, מרבית ההומואים והלסביות עדיין לא הסכימו לצאת מהארון.