עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה באוגוסט 1914 היה בקמן מפקד הבריגדה ה-75. הבריגדה שלו נכללה במסגרת הדיוויזיה ה-37 אשר הייתה חלק מהקורפוס ה-20. הבריגדה נפרסה בחזית המזרחית והשתתפה בבלימת הפלישה הרוסית לפרוסיה המזרחית וכן בקרב טננברג ובקרב הראשון על האגמים המזוריים. בסטפמבר 1914 הוא מונה למשך תקופה קצרה למפקד הדיוויזיה ה-41. ב-1915 הוא השתתף בקרב השני על האגמים המזוריים, וב-15 באוגוסט של אותה שנה מונה לראש מטה ארמיית הניימן תחת אוטו פון בלו. הוא השתתף עם הארמייה במתקפת גורליצה-טרנוב, ולאחר מכן בנסיגה הגדולה, וב-30 בדצמבר 1915 שונה שמה לארמייה השמינית. ב-5 באוקטובר 1916 הועברו בקמן ובלו לחזית המקדונית. בלו מונה למפקד קבוצת ארמיות פון בלו ובקמן מונה לראש מטה הקבוצה. כוחות הקבוצה נכשלו בכיבוש העיר סלוניקי, ובעקבות כך הוחלף בלו ב-22 באפריל 1917 בפרידריך פון שולץ. ב-8 באוגוסט של אותה שנה מונה בקמן למפקד קורפוס המילואים ה-3, וב-5 בספטמבר הועבר לפקד על הקורפוס ה-14. ב-1 בנובמבר 1917 מונה למפקד קורפוס המשמר היוקרתי. הקורפוס נכלל במסגרת הארמייה הרביעית והוצב בחזית המערבית. ב-9 באפריל 1918 השתתף הקורפוס בהתקפה של הארמייה על הכוחות הבריטים לכיוון נמלי תעלת למאנש, במסגרת קרב איפר הרביעי שהיה חלק ממתקפת האביב, אך המתקפה נכשלה בכיבוש יעדיה. בהמשך אותה שנה הותקף הקורפוס בידי מדינות ההסכמה במסגרת מתקפת מאה הימים, ונאלץ לסגת מעמדותיו. ב-12 באוגוסט 1918 הועבר בקמן לפקד על הקורפוס השלישי. הוא פיקד על הקורפוס עד סיום המלחמה, וב-30 בספטמבר 1919 פורק הקורפוס ובקמן פרש מהצבא.