Підтримував шведського короля Карла XII, був його ад'ютантом. Прихильник короля Станіслава І Лещинського й супротивник Августа II; брав участь у Полтавській битві, в якій врятував життя Карлові ХІІ. Після неї втік разом з Карлом XII до Туреччини, де захищав шведські інтереси перед султаном і сприяв оголошенню турками війни Росії. По смерті Карла XII визнав Августа II, вірно служив йому, у 1731 р. був мазовецьким воєводою; по смерті Августа II невдало намагався допомогти Станіславві І Лещинському й був змушений визнати Августа III, який призначив його краківським каштеляном.