În sfârșit, pe 8 aprilie 1940, Amiralitatea Britanică a lansat Operațiunea Wilfred, o încercare de a plasa mine în apele teritoriale norvegiene din jurul Narvikului. Din coincidență, în ziua următoare Germania a lansat invazia Norvegiei (Operațiunea Weserübung). În timpul acestei invazii, zece distrugătoare germane, fiecare transportând câte 200 de soldați au fost trimise spre Narvik. Navele învechite ale apărării de coastă norvegiene, "Eidsvold" și "Norge", au încercat să reziste invaziei, dar ambele au fost scufundate după o luptă scurtă și inegală. Marina Regală britanică a trimis rapid câteva nave spre Narvik, inclusiv HMS "Warspite", și în timpul Bătăliei de la Narvik britanicii au preluat controlul coastei, anihilând distrugătoarele germane care au adus forța de invazie la Narvik și alte nave germane aflate în apropiere. Navele de război germane "Scarnhorst" și "Gneisenau" au scufundat portavionul britanic HMS "Glorious" în timpul retragerii din această bătălie.