Z dlhodobého hľadiska sa napätie medzi Ruskom a Rakúsko-Uhorskom zintenzívnilo, rovnako ako otázka národnosti na Balkáne. Kongresu sa podarilo udržať Istanbul v osmanských rukách. Účinne sa dištancovalo od víťazstva Ruska. Berlínsky kongres sa vrátil k územiam Osmanskej ríše, ktoré predchádzajúca zmluva dala Bulharskému kniežatstvu, predovšetkým Macedónsku, a tak vytvoril v Bulharsku silnú revanšistickú požiadavku, ktorá v roku 1912 viedla k prvej balkánskej vojne, v ktorej boli Turci porazení a stratili takmer celú Európu. Keď sa Osmanská ríša postupne zmenšovala vo veľkosti, vojenskej moci a bohatstve, mnoho balkánskych moslimov migrovalo na zostávajúce územie ríše na Balkáne alebo do srdca v Anatólii. Moslimovia boli väčšinou v niektorých častiach Osmanskej ríše, ako je Krym, Balkán a Kaukaz, ako aj v južnom Rusku a tiež v niektorých častiach Rumunska. Väčšinu z týchto krajín stratila Osmanská ríša časom medzi 19. a 20. storočím. Do roku 1923 zostala moslimskou pôdou iba Anatólia a východná Trácia.