Stilul s-a caracterizat printr-o adopție modernistă timpurie de materiale noi, inovație formală și dispuneri foarte neobișnuite ale maselor, fiind uneori inspirat de forme biomorfe naturale, alteori de noile posibilități tehnice oferite de producția în masă a cărămizii, oțelului și în special sticlei. Mulți arhitecți expresioniști au luptat în Primul Război Mondial și experiențele lor, combinate cu frământările politice și răsturnările sociale care au urmat Revoluției germane din 1919, au dus la o perspectivă utopică și la o agendă socialistă romantică. Condițiile economice au limitat sever numărul de comenzi de clădiri construite între 1914 și mijlocul anilor 1920, având ca rezultat multe dintre cele mai importante lucrări expresioniste care au rămas ca proiecte pe hârtie, ca "Arhitectura alpină" a lui Bruno Taut și "Casa Nova. Zukunftsarchitektur - Formenspiel und Feinbau." a lui Hermann Finsterlin.