Ca urmare a Primului arbitraj de la Viena din martie 1939, Ungaria a primit Ucraina Carpatică, teritoriu stăpânit până atunci de Cehoslovacia. Câteva luni mai târziu, prin Pactul germano-sovietic de neagresiune (cunoscut ca Pactul Ribbentrop-Molotov) partea de nord a liniei a trecut la Uniunea Sovietică. În 1940, prin Al doilea arbitraj de la Viena (cunoscut ca Dictatul de la Viena), România a trebuit să cedeze Ungariei partea de sud a Maramureșului. În 1941, Wehrmacht-ul german a atacat Uniunea Sovietică; la 1 august 1941, după cucerirea Galiției, autoritățile militare germane de ocupație au înființat "Ostbahndirektion Lemberg", care a fost subordonată Direcției Generale a Căilor Ferate de Est (Gedob). Aceasta a preluat exploatarea căilor ferate din Galiția și, prin urmare, și a porțiunii nordice a traseului descris aici. După sfârșitul celui de-al doilea război mondial, URSS a anexat atât Galiția, cât și Ucraina carpatică, astfel că partea centrală și de nord a acestei căi ferate a trecut pe teritoriul său. România a primit înapoi partea de sud a Maramureșului.