Doar un an mai târziu, un val de revoluții a izbucnit în Germania (revoluția germană noiembrie din 1918–1919) și în Ungaria (unde o Republică a Sfaturilor a rezistat 133 de zile, în frunte cu Bela Kun). În Finlanda vecină, revoluția a fost învinsă încă din martie 1918 cu prețul unui război civil, cu ajutorul germanilor; Teroarea Albă s-a soldat acolo cu  de morți. În ianuarie 1919, Partidul Social Democrat German a făcut apel la  pentru a reprima în sânge revoluția muncitorilor; liderii spartakiști Karl Liebknecht și Rosa Luxemburg au fost uciși. În 1919–1920, și alte țări, precum Italia, s-au confruntat cu greve insurgente. În alte părți, cum ar fi Franța, Regatul Unit sau Statele Unite ale Americii, valul de greve și proteste nu a degenerat în nicio tentativă revoluționară.