Călugării de la Papraća au avut contacte cu conducătorii ruși în secolele al XVI-lea și al XVII-lea și au călătorit adesea în Rusia pentru a strânge fonduri și a aduce obiecte de cult ortodox. În 1551 călugării au călătorit la Moscova prin regiunea Volînia a Marelui Ducat al Lituaniei, unde au primit un manuscris al unui Evangheliar de la prințul Dymitr Sanguszko, care era nepot al despotului sârb Jovan Branković. Câțiva ani mai târziu, tot în Volînia, un alt grup de călugări de la Papraća a primit o Psaltire de la un bărbat poreclit Nikola Sârbul. În 1559 călugării de la Papraća au ajutat la construirea unei noi biserici a Mănăstirii Tronoša din vestul Serbiei. În 1645 țarul rus Alexei Mihailovici a acordat o cartă care permitea călugărilor de la Papraća să călătorească în Rusia o dată la opt ani pentru a strânge donații. Călugării sârbi au reușit să călătorească în Rusia chiar și în timpul Războiului cu Turcia (1683–1699).