Ale politika, ktorú Alexader Stambolijski viedol si rýchlo našla medzi obyvateľmi svojich mnoho odporcov. Medzi nimi bolo aj okolo pol milióna emigrantov z oblastí, ktoré Bulharsko stratilo po roku 1913. Práve oni boli na ťarchu v tom čase 6 000 000 agrárnemu Bulharsku, ktoré Stambolijského strana nedokázala uživiť. Ľudia sa dožadovali takej politiky, ktorá by im vrátila späť pôdu, domy a rodiny. V júni 1923 vláda Alexadra Stambolijského bola po niekoľkých dňoch krvavých bitiek zvrhnutá Vnútornou macedónskou revolučnou organizáciou (po bulharsky: "Вътрешна македонска революционна организация"). Alexader Stambolijski bol 9. júna 1923 brutálne zavraždený. V septembri 1923 vypuklo povstanie komunistov (tzv. Septembrové povstanie), ktorí chceli vytvoriť jednotnú frontu s BNPZ. Bolo však potlačené a komunistická strana sa ocitla mimo zákona.