Стил, сам по себи, представља аутентични српски стил, за разлику од "Рашког" и "Вардарског" који су настајали под директним утицајем Романике односно архитектуре у Византији. Исто важи и за поље фрескосликарства на коме је развијен нови српски стил за који Давид Талбот Рајс каже да је "присан осећајан, можда ефемизиран, али допадљив". Током овог периода, развијала се и фортификациона архитектура у склопу које су настале две највеће тврђаве на тлу Србије. Током прве четвртине XV века је деспот Стефан подигао Београдску тврђаву, да би током друге деспот Ђурађ подигао Смедеревски Град.