1453. Отоманска флота учествовала је у историјским освајања Константинопоља, Гокчеаде, Лимноса и Тасоса. Освајање војводства Атине и Деспотовине Мореје завршено је између 1458. и 1460. године, након чега је уследило освајање Трапезунтског царства и Ђеновске колоније Амасре 1461. године, што је довело до краја и последње остатке Византијског царства. 1462. године отоманска флота је освојила ђеновска острва северног Егејског мора, којима је управљала породица Гатилузио, укључујући и њихов главни град Митилену на острву Лезбос. Уследио је Млетачко-турски рат 1463-1479. У наредном периоду отоманска флота је стекла више територија у Егејском мору и 1475. године крочила је на Крим на северним обалама Црног мора. До 1499. ово је праћено даљим ширењем на обале Црног мора (попут освајања Грузије 1479. године) и на Балканско полуострво (попут коначног поновног освајања Албаније 1497. године и освајања Црне Горе 1499. године). Губитак венецијанских тврђава у Црној Гори, у близини стратешког Херцег Новог, покренуо је Млетачко-турски рат 1499-1503, током којег је турска флота поразила венецијанске снаге у бици код Зончиа (1499) и бици код Модона (1500). До 1503. године османска флота извршила је препад на североисточне јадранске обале Италије и потпуно заузела млетачке земље на Мореи, обали Јонског мора и југоисточној обали Јадранског мора.