Након освајања већег дела Бугарске и након Косовског боја, Турци упадају у мађарске граничне области. Први сукоб са Мађарима вођен је 1390. године када су Турци, по повратку из Баната са пленом кога су опљачкали, нападнути од стране северинског бана Миклоша Перењија који их је потукао и ослободио заробљенике. Мађарски краљ Сигимунд је две године касније прешао Дунав и потукао Турке такође код Браничева, а затим их, долином Млаве, гонио до близу манастира Горњака. После неуспешне опсаде Голупца, Сигимунд се повукао у Влашку где је на послушност приморао дотадашњег војводу Јована Мирчета. Турски султан Бајазит предузима озбиљне припреме за рат са Угарском. Главним снагама осваја Трново 1393. године и тиме окончао постојање средњовековне државе Бугарске. Затим је освојио Мали Никопољ, тврђаву на левој обали Дунава. Сигимунд је тек почетком 1395. године сакупио војску и, уз помоћ влашког војводе Мирчета, нанео пораз Турцима на Ровинама. У бици су, као Бајазитови вазали, учествовали Стефан Лазаревић, Константин Дејановић Драгаш и Марко Мрњавчевић. Драгаш и Марко погинули су у боју. Победом на Ровинама, Сигимунд је освојио Мали Никопољ, а Мирчета је вратио на влашки престо. Наредне године, Сигимунд је заузет унутрашњим збивањима у Угарској што је турском султану омогућило да Мирчета збаци са престола и на њега постави свог војводу. Избегли Мирче склапа савез са Сигимундом и војно га помаже у борбама против Турака.