После успешних борби против четника у селу Водњу и Копљару 6. и 8. јуна, напада на Сопот 14/15. јуна, и борби против Немаца код Сибнице 16. јуна, бригада је 24. јуна поновно обновљена; имала је 300 бораца, подељених у два батаљона и ударну чету. У другој половини јуна извршила је успеле нападе на четнике у Дудовици и Даросави. Дана 3. јуна уништила је воз на прузи Лазаревац-Аранђеловац, а 6. јула, са Космајским НОП одредом, у борбама код Великог и Малог Орашја и Друговца убила је и заробила око 120 четника. До краја јула истакла се у борбама против четника у Кораћици, Малој и Великој Иванчи, Крушевици, Дудовици и Влашкој. У међувремену из Срема се у Шумадију пребацило око 250 бораца који су ушли у састав бригаде. У августу је наставила са нападима на непријатељска упоришта, 5. септембра упала у Аранђеловац, а затим код Белосаваца разбила две четничке бригаде. Средином септембра на планини Руднику спојила се с јединицама Првог пролетерског корпуса и учествовала у ослобођењу Аранђеловца, а затим у борбама код Аранђеловца и Тополе против немачке 7. СС дивизије „Принц Еуген“ и делова дивизије „Бранденбург“. Преименована је 19. септембра 1944. године у 21. српску бригаду, а 8. октобра 1944. ушла у састав Пете крајишке ударне дивизије НОВЈ. У њеном саставу учествовала је у борбама за ослобођење Београда и на Сремском фронту. Из састава 5. крајишке дивизије изашла је 17. децембра 1944, а 13. јануара 1945. године је расформирана.