Etter å ha tjenestegjort noen måneder som militærguvernør i Amsterdam ble Durutte utnevnt til kommandant for 31s divisjon og slo seg ned i Groningen. I november 1812 fikk han kommando over 32. infanteridivisjon i marskalk Pierre Augereaus XI. korps, og oppholdt seg i Berlin og Warszawa. Ved Napoléons invasjon av Russland ble Duruttes styrke overført til marskalk Jean Reyniers VII. korps og kjempet mot general Fabian Gottlieb von der Osten-Sackens russiske styrker i slaget om Wolkowysk (Vawkavysk i dagens Hviterussland) fra 14. til 16. november. Under slag avviste hans divisjon gjentatte fiendtlige angrep mot broen ved Wolkowysk. Etter å ha fått melding om Napoléons Grande Armées nederlag trakk Durutte sine styrker tilbake til Kalisz i Hertugdømmet Warszawa, hvor han forsvarte seg mot en russisk styrke som forfulgte hans tropper. Etter det trakk han sine styrker tilbake til Glogau (Głogów i dagens Polen) i Kongeriket Preussen og derfra førte han sin divisjon til Jena hvor han den 1. april 1813 sluttet seg til general Eugène de Beauharnais 3 000 veteraner.