В кінці квітня — на початку травня японські сили дійсно почали просування на Соломонових островах, а 11 травня узялись до операції проти Науру. Сформований для цього в Рабаулі на острові Нова Британія загін включав есмінці «Удзукі», «Мочідзукі», «Юдзукі», переобладнаний легкий крейсер «Кінрю-Мару», мінний загороджувач «Окіносіма», який прийняв на борт десантників (можливо відзначити, що цей корабель уже неодноразово доправляв десант — на острови Гілберта, до Рабаула, на Тулагі), переобладнаний мінний загороджувач Кьоєй-Мару (Koei Maru). Загін пройшов через протоку Святого Георгія, яка розділяє острови Нова Британія та Нова Ірландія, і увійшов до району за кілька десятків кілометрів на південний схід від останнього. Тут 12 травня о 4:39 ночі підводний човен S-42 випустив по мінному загороджувачу чотири торпеди, з яких дві чи три влучили в ціль. Юдзукі зняв із «Окіносіми» контрадмірала, що керував операцією, а інший есмінець Мочідзукі узяв торпедований корабель на буксир (за іншими даними, буксирування здійснював «Кінрю-Мару») та повів його до Буки (порт на однойменному острові біля північного завершення значно більшого острова Бугенвіль). Втім, близько 6:40 ранку «Окіносіма» затонув. До втрат додалось ремонтне судно «Мацує-Мару», що вийшло з Рабаула для допомоги мінному загороджувачу, проте було торпедоване та потоплене іншим підводним човном S-44.