Sovětský svaz se stal supervelmocí v roce 1949, když sovětští vědci poprvé provedli úspěšný atomový výbuch, a země se tak zařadila mezi jaderné velmoci. Díky ohromné rozloze a dostupnosti téměř všech surovin i díky investicím do těžkého průmyslu centrální vládou v 60. letech došlo v této zemi k velkému pokroku. I SSSR měl svojí sféru vlivu, kterou se pokoušel neustále rozšiřovat; patřila k ní střední a východní Evropa, Kuba, Vietnam, Severní Korea a v 80. letech i některé africké a arabské země. SSSR šířil svůj vliv vojenskou silou. Podporoval Čínu a severní Koreu při invazi do jižní Koreje v Korejské válce, poté podporoval Severní Vietnam při ofenzivě do Jižního Vietnamu, což přineslo Vietnamskou válku. V roce 1968 rovněž poslal Sovětský svaz vojska do Československa a v 80. letech vedl válku v Afghánistánu. Na rozdíl od západních zemí došlo ve východním bloku ke konci 70. let ke stagnaci, která později přerostla v krizi a o několik dalších let později rozdmýchala spory jak mezi jednotlivými národy Sovětského svazu, tak i v řadách jeho spojenců. Situaci nezlepšila ani cílená reforma nazývaná Perestrojka ("přestavba společnosti"), zavedená v druhé polovině 80. let Michailem Gorbačovem, která měla přinést „uvolnění“ státu a přinést demokratické a kapitalistické prvky (podobně, jako třeba Čína zavedla na počátku 90. let, což jí přineslo ekonomický úspěch). Kolem roku 1987 byl Sovětský svaz na vrcholu jaderného zbrojení s USA, současně byl 7. rokem ve válce v Afghánistánu a přehoupl se přes svůj tzv. ropný zlom. Rozpad SSSR začal sporem o Náhorní Karabach na Kavkazu, a vyvrcholil odstupem prezidenta SSSR na konci roku 1991 a rozpuštěním státu k 31. prosinci stejného roku.