Bol známy svojim obdivom Georgea Orwella, Thomasa Paina a Thomasa Jeffersona a kritikou matky Terezy, Billa Clintona, Hillary Clintonovej a Henryho Kissingera. Pre svoj konfrontačný štýl bol vychvaľovanou aj kontroverznou osobnosťou. Ako politický pozorovateľ, polemik a politický radikalista vydal v USA a Spojenom kráľovstve niekoľko ľavicovo orientovaných publikácií. Od zavedenej politickej ľavice sa začal vymedzovať v roku 1989 po (podľa jeho slov) "vlažnej reakciu" európskej ľavice na udelenie fatvy Rúholláhem Chomejním na Salmana Rushdieho. Teroristické útoky 11. septembra 2001 posilnili jeho kritiku "fašizmu s islamskou tvárou". Kvôli jeho podpore vojny v Iraku ho niektorí ľudia začali označovať za neokonzervatistu, ale on tvrdil, že nie je "konzervatívny v akomkoľvek zmysle".