Pocházel ze starého šlechtického rodu původem z Dánska (rod se připomíná též pod jménem "Uhlefeldt" nebo "Ulefeld"). Narodil se v Sedmihradsku jako starší syn císařského polního maršála hraběte Lea Ulfelda (1651–1716), matka Anna Marie, rozená Sinzendorfová (1673–1736), byla nejvyšší hofmistryní arcivévodkyně Marie Alžběty, místodržitelky v Nizozemí. Antonín Corfitz původně sloužil v armádě a krátce před otcovou smrtí se pod jeho velením zúčastnil války proti Turkům. V roce 1723 byl jmenován císařským komořím, v roce 1724 se stal členem říšské dvorské rady, v roce 1726 spolu se svým bratrem obdržel český inkolát. Kariéru v diplomacii zahájil jako vyslanec v Savojském vévodství, kde působil v letech 1728–1730. V roce 1733 byl krátce zplnomocněncem Českého království u říšského sněmu v Řezně, v letech 1733–1739 byl rakouským vyslancem v Haagu. V roce 1739 se podílel na uzavření bělehradského míru, který po válce s Tureckem znamenal pro Rakousko územní ztráty. V roce 1739 byl jmenován tajným radou a s titulem velvyslance pobýval v letech 1740–1741 v Istanbulu.