בעקבות תוצאות המלחמה, פרדריק השלישי, מלך דנמרק, שמלך בין השנים 1648 ל-1670, שכנע את האצולה לוותר על חלק מכוחם ועל הפטור מתשלום מיסים וכך החלה תקופה של אבסולוטיזם פוליטי בדנמרק. תקוותיה של דנמרק, להחזיר את השטחים שנכבשו על ידי שוודיה, כבר אבדו. בזמן שדנמרק תקפה את שוודיה בשנות ה-70 של המאה ה-17, במטרה להחזיר את סקונה, היא לא קיבלה תמיכה משאר המדינות האירופיות, משום שהן לא רצו שליטה של מדינה אחת על מצר ארסונד. בנוסף, האוכלוסייה שחייה בסקניה לא רצתה להיות תחת שליטה דנית. תוצאות המלחמה, שנקראה "המלחמה הסקנית", היו קיפאון. המלחמה הצפונית הגדולה, שהתקיימה בין השנים 1700–1721, החלה בקרב בין שוודיה לדנמרק (ביחד עם מדינות הקואליציה), שהסתיים בתוצאות מרות עבור חברות הקואליציה. הדנים חתמו על הסכם שלום עם השוודים. הם הצטרפו ללחימה רק לאחר מספר שנים, כאשר הרוסים ניצחו בקרב פולטבה. לבסוף שוודיה נחלה תבוסה עצומה ויותר לא איימה על דנמרק. במסגרת הסכמי פרדריקסבורג דנמרק קיבלה רק את שלזוויג חזרה והחזירה לשוודיה את פומרניה שנשארה אצלה עד 1715.