ב-14 ביוני 1941, כשבוע לפני הפלישה הנאצית לברית המועצות, גורשו רבים מחברי הארגון לסיביר על ידי הסובייטים, עקב פעילותם הציונית שנתפסה כפעילות חתרנית. בארגון פעלו תלמידי גימנסיות וסטודנטים וכן יוצאי תנועות נוער מ"הנוער הציוני", "מכבי הצעיר", בית"ר ו"בני עקיבא". בעקבותיהם הצטרפו צעירים מחוגים דתיים כ"תפארת בחורים", תלמידות מבית הספר "יבנה" וחניכות "הסתדרות בתיה". האידאולוגיה של הארגון התבססה תחת השלטון הסובייטי, ועיקריה היו שלילת המשטר הסובייטי, אך חתירה לציונות פרגמטית, לאיחוד ולגישור על פני קצוות אידאולוגיים בקרב הציונות (שמאל סוציאליסטי - ימין ליברלי).