Болíвар је у међувремену прогласио Трећу Венецуеланску Републику, чији су делегати, заједно с онима од стране Шпанаца контролисале Нове Гранаде, учествовали у раду Конгреса у Ангостури од 1819. до 1821. године. Делегати у Ангостури су недуго након почетка заседања Конгреса прогласили Републику Колумбију и донели устав, међутим консолидација независности трајала је још две године. Болíвар је током 1819. године лансирао успешну кампању с циљем ослобађања Нове Гранаде, након које су се војни успеси револуционара наставили низати. Одлучујући пораз Шпанског царства уследио је у Бици код Карабоба током 1821. године, након којег су убрзо ослобођени и преостали делови Венезуеле. Иако је царство покушало да поврати контролу над територијом током поморске битке на језеру Марацаiбо, било је извесно како је Круна изгубила контролу над севером Латинске Америке, који је сада био независна држава Велика Колумбија.