Након развода почела је да наступа соло у малом ноћном клубу Ла ред. Тамо је у јеку Кубанске револуције изградила свој препознатљив стил. Нападно нашминкана и обучена у хаљине које су једино носиле проститутке, Ла Лупе је приређивала упечатљив наступ током којег се грохотно смејала, плакала, гребла лице, ударала се по грудима, свлачила одећу, псовала, гађала ципелама публику и стењала глумећи оргазам. Овакви енергични наступи привлачили су доста пажње, пре свега хипика и припадника противкултуре који су долазили на Кубу привучени кубанском револуцијом, али и интелектуалаца. Француски филозоф Жан Пол Сартр присуствујући њеном наступу прозвао ју је "црном венером" и "музичком животињом", кубански писац Гиљермо Кабрера Инфанте ју је прозвао "феноменом", Пикасо "генијем", а Ернест Хемингвеј "ствараоцем уметности беса". Међу уметницима привучени њеним наступом били су и Марлон Брандо, Симон де Бовоар и Тенеси Вилијамс. Такође, Ла Лупе је привукла велики број обожаваоца хомосексуалаца који до данас чине велики део њених обожавалаца. Међутим, шира кубанска јавност није благонаклона гледала на Лупине наступе натопљене агресијом и сексом. У новинама су њено певање називали "вриштањем" а наступе су описивали као "скандалозне". Нетрепељивост према наступима кулминирали су утврђивањем комунистичке партије на власти која је у првим деценијама владавине на Куби била сексуално репресивна, прогањајући сваки облик "неморалног" понашања.