Ob koncu 1690-tih let, ko je bila španska oblast v Južni Nizozemski že precej brez moči, je postalo nezadovoljstvo s pasivno in "poslušno" gospodarsko in trgovsko politiko napram Republiki Nizozemske vse bolj glasno. Vse več je bilo zahtev po večji zaščiti domačega gospodarstva in po možnostih za trgovanje na velike razdalje. Pri tem je bil najbolj aktiven Jan van Broushoven, grof Bergeyck (1644–1725). Leta 1699 je organiziral zbor civilnih predstavnikov, ki je pripeljal do spremembe carin za uvoz severnonizozemskega tekstila, rafinirane soli, sladkorja in drugih proizvodov. Vsaj pri soli je ta ukrep kršil mirovno pogodbo iz Münstra (ki je vključevala koncesijo zelandski industriji soli) in povzročil takojšne protiukrepa severne sosede. Naraščajoče napetosti med severom in jugom na področju carin pa je kmalu prekril širši konflikt, spor za nasledstvo v Španiji.