Під час війни Речі Посполитої з Росією у 1609—1618 роках "Смоленщина" була завойована польсько-литовськими військами, а в 1611 р., після майже дворічної облоги, був узяте м. Смоленськ. У зв'язку з цим в 1613 р. Сейм Речі Посполитої постановив поновити "Смоленське воєводство" у складі "Великого князівства Литовського". За умовами укладеного в 1618 році Деулінського перемир'я Росія визнала територіальні втрати. До складу зазначеного воєводства увійшли землі "Смоленщини" з містами Білий, Дорогобуж, Рославль, Смоленськ, Серпейськ, а також московські повіти Невель і Себеж з Червоним Городком, Сіверська земля з Трубчевське князівство і Почапська волость. Положення православних віруючих, які не перейшли в католицизм або унію, значно погіршилися, мало місце утиск інших конфесій крім католицтва й уніатства.