Criticii ideologiei au declarat că supremacismul alb este o trăsătură esențială a idealurilor Cauzei Pierdute. Susținătorii portretizează de obicei cauza confederată drept nobilă și pe conducătorii acesteia exemple demne de urmat în materie de onoare și cavalerism; înfrângerea a survenit ca urmare a superiorității numerice și industriale care a copleșit superioritatea militară și curajul statelor sudice. În același timp, aceștia condamnă Reconstrucția care a urmat Războiului Civil pe motiv că a fost o încercare a politicienilor din nord și a speculanților de a distruge stilul tradițional de viață al sudiștilor. În ultimele decade, temele Cauzei Pierdute au fost puternic promovate de mișcarea neoconfederată prin intermediul cărților, op-eds-urilor și revistelor (Southern Partisan). Mișcarea Cauzei Pierdute a contribuit la păstrarea relațiilor de gen tradiționale și la realizarea a numeroase monumente comemorative și chiar atitudini religioase.