В перших днях вересня з початком Першої світової війни виїхала з кількома сестрами до Перемишля, а звідти до Відня, де у військовому шпиталі «Wieder Krankenhaus» сестри доглядали поранених вояків, а потім короткий час перебували в Ґмінду поміж біженців з Галичини. До Яворова повернулася в другій половині серпня 1915 р. Після приїзду була рік настоятелькою в Перемишлі, а в липні 1916 р. призначено її ігуменею Яворівського монастиря (до 1919 р.). В часі польсько-українських протистоянь навесні 1919 р. пережила разом із сестрами польські ревізії, а 24 березня польський офіцер навіть погрожував пістолетом, бо хотів аби вона своїм життям присягнула, що в монастирі не ховаються українські військові. 15 січня 1920 р. виїхала до монастиря в Словіті.