Jeho otec Andrzej byl šlechticem, kterému patřila část vesnice Kulčyci. Rodina byla řeckokatolického vyznání, ale identifikovala se s polskou státní ideou. Michał vychodil střední školu v Sambiru, kde se dostal pod vliv demokratických myšlenek Kaspera Cięglewicze. Popiel založil sebevzdělávací vlastenecký spolek, který se v květnu 1836 proměnil v tajnou politickou společnost. V letácích kritizovala poddanství a prosazovala spojenectví Rusínů a Poláků proti Němcům za osvobození Polska a polského venkova. V únoru 1837 policie zatkla 19 studentů ze Sambiru v souvislosti s těmito aktivitami. Popiel byl vyšetřován, ale neprozradil své kolegy. Byl ovšem odsouzen na třináct let do vězení. Odvolací soud trest zkrátil na čtyři roky. V prosinci 1839 byl s dalšími politickými vězni odvezen na Špilberk. V roce 1843 byl propuštěn. Pracoval pak jako učitel v šlechtické rodině Rozwadowských v nedalekém Zoločivu. Krakovského povstání roku 1846 se patrně účastnil, ale nebyl státními úřady pronásledován.