Prožil dlouhou kariéru v portugalském koloniálním vojsku. Tzv. Karafiátová revoluce roku 1974 ho zastihla v Angole. Ihned se vrátil do vlasti a stal se členem Hnutí armádních sil ("Movimento das Forças Armadas"), které sdružovalo vojenské důstojníky podporující revoluci. Roku 1975 řídil operace proti radikálním levicovým silám při pokusu o převrat 25. listopadu (tzv. "25 de Novembro"). Roku 1976 byl zvolen v přímých volbách prezidentem již v prvním kole, když získal 61,59 procenta hlasů. I při volbách 1980 byl zvolen již v prvním kole, tentokrát s 56,44 procenty. Po skončení prezidentského mandátu se postavil do čela Strany demokratické obnovy ("Partido Renovador Democrático").