Після збройного перевороту 8 лютого 1963 року обіймав посаду міністра закордонних справ і як компромісна фігура для різних угруповань упродовж року був технократичним прем'єр-міністром Іраку. Одночасно займав пост міністра нафтової промисловості, успішно врегулювавши галузевий конфлікт з Сирією й Іракською нафтовою компанією. В конфлікті в іракському Курдистані зміг досягнути розколу серед повстанців, але не здобув остаточної військової перемоги над ними.