Černič je obiskoval gimnazijo v Novem mestu, Kranju in Ljubljani, nato s pomočjo Knafljeve štipindije študiral medicino v Gradcu in na Dunaju in bil tam 1911 promoviran. Na Dunaju se je tudi specijaliziral za kirurgijo na kliniki Juliusa Hochenegga. Leta 1913 je bil zdravnik prostovoljec v 2. Balkanski vojni in prebil 1. svetovno vojno kot kirurg na ruski in italijanski fronti. Leta 1919 je postal primarij kirurškega oddelka Splošne bolnišnice Maribor in njen upravnik (1919-1921). Po preureditvi mariborskega kirurškega oddelka se je posvetil travmatologiji in bil med prvimi, ki se je ukvarjal s to panogo na Slovenskem. Do 1928 je opravljal tudi delo porodničarja in ginekologa. Leta 1929 je v Mariboru zgradil sanatorij. V letih 1932 in 1933 je v Ljubljani vodil kirurški oddelek Obče javne bolnišnice. Leta 1941 so ga Nemci izgnali v Srbijo, od tam se je 1943 vrnil v Belo krajino in odšel v partizane. Po osvoboditvi je bil do upokojitve 1948 delegat Ministrstva za narodno zdravje Ljudske republike Slovenije v Splošni bolnišnici Maribor.