Britové od 16. století kolonizovali Irsko a ve snaze získat tamní úrodné oblasti zavedli systém plantáží pod britskou správou. Největší takto spravovanou oblastí byla provincie Ulster. Tato nucená správa nad Irskem vedla v roce 1641 k povstání, které bylo Brity následně potlačeno. Během válek tří království mezi Anglií, Skotskem a Irskem v letech 1639 až 1653 byla vojsky Olivera Cromwella spáchána řada masakrů na irském lidu. Spolu se zničením úrod a tím vzniku hladomorů stály tyto konflikty život statisíců Irů, přičemž dalších 50 000 Irů bylo prodáno coby smluvní služebníci. Britům je také dáván za vinu rozsah obětí velkého irského hladomoru z poloviny 19. století, kdy Britové neposkytli Irům dostatečnou pomoc. Velký irský hladomor byl osudný pro milion lidí a další milion opustil zemi (zejména do Spojených států amerických).