עם הדחתו של אידי אמין ב-1979 במלחמת אוגנדה-טנזניה, והבחירות השנויות במחלוקת שהחזירו את הנשיא הקודם של אוגנדה, מילטון אובוטה, לשלטון ב-1980, חזר מוסווני לאוגנדה. חזרתו הייתה מלווה בתומכיו תוך ריכוז כוח במוצבים הכפריים בחבלים דוברי באנטו בדרום ובדרום-מערב המדינה, במטרה להקים את צבא ההתנגדות העממית (). לאחר מכן באותו המקום הם תכננו מרד נגד המשטר בזמן כהונתו השנייה של אובוטה וכוחותיו המזוינים, צבא השחרור הלאומי של אוגנדה (). ההתקוממות החלה בתקיפה של מתקן צבאי במחוז מובנדה המרכזי ב-6 בפברואר 1981. צבא ההתנגדות העממית (PRA) התמזג עם קבוצת הלחימה של הנשיא לשעבר, יוסוף לול, שנקראה "לוחמי החירות של אוגנדה", ליצירת צבא ההתנגדות הלאומי (). שתי קבוצות מורדים אחרות, חזית ההצלה הלאומית של אוגנדה () וצבא אוגנדה הלאומי לשעבר (FUNA), חברו לכוחותיו של מוסווני. צבא אוגנדה הלאומי לשעבר (FUNA) הוקם בחבל מערב הנילוס מתומכיו של אידי אמין.