Иако је претендовала на све источнословенске области у оквиру граница дотадашње Аустроугарске монархије, ЗУНР је успела да успостави своју власт само у источном делу Галиције, немајући стварног утицаја на збивања у Буковини, коју је запосела Румунија, нити на збивања у Закарпатју, где је створена аутономна "Русинска Крајина" у саставу Мађарске Народне Републике. ЗУНР је ускоро изгубила чак и Лавов, који је запосела Пољска. Пошто је сукоб са Пољацима ескалирао у отворени рат, ЗУНР је почетком 1919. године одлучила да се уједини са суседном Украјинском Народном Републиком (УНР). Уједињење је проглашено 22. јануара 1919. године. Према првобитном договору, ЗУНР је требало трансформисати у такозвану "Западну област" УНР, али то није било спроведено у пракси.