Устаничка активност у Славонији почела је ускоро након доласка немачких окупационих снага и успоставе Независне Државе Хрватске. Усташе су по доласку на власт почеле са прогоном комуниста и масакрирањем српског становништва, што је многе присилило да побегну од домова и склоне се у брда. Припреме за почетак оружаног устанка извршили су Раде Кончар, Павле Грегорић и Карло Мразовић. Најјача партизанска активност била је на подручју планина Папук, Псуњ, Диљ и Крндија. У марту и априлу 1943. године, немачке и усташко-домобранске снаге покренуле су тзв. Псуњско-папучку операцију с циљем да се униште партизани који су дјествовали на том подручју. Крај офанзиве обележила је битка код Шушњара у којој су партизани победили и заробили Славонски домобрански здруг од 650 војника. Славонија је ослобођена током априла 1945., након пробоја Сремског фронта.