Після Народної революції 1921 — 1924 років Шарав виявився активним прихильником МНРП, написав портрети Сухе-Батора і Церендоржа; кілька разів зображував В. І. Леніна (плакат «Лампочка Ілліча», а також безпосередньо портрет Леніна, який був пізніше обраний Сухе-Батор для свого кабінету).