Apja Nagy András gabonakereskedő volt, anyja Sághi Horváth Katalin. Középiskoláit szülővárosában, a bölcseletet 1842-től 1846-ig Pozsonyban végezte (ahol mint tanuló Repkény c. írott, magyar lapot szerkesztett); a jogi tudományokat 1846-1848-ban Győrött hallgatta. 1848-ban az akadémiai ifjúság zászlóalját szervezvén, Karvassy Ágoston akadémiai tanár segédtisztje lett. Majd ugyanazon év nyarán Pestre ment és jurátussá esküdött föl és ugyanakkor a honvédek közé lépett mint önkéntes tüzér és részt vett a pákozdi csatában. 1848. decemberben Aradra küldték, ahol előbb az ostromló, majd a várőrség tagja volt és Világosnál tette le a fegyvert. Ekkor hideglázban szenvedvén, haza bocsátották. 1850. január 6-án Temesvárt a császári hadseregbe sorozták és gyalog kellett Bécsig Flórencig az utat megtennie. Itt érintkezésbe jutott a Markó-családdal. 1851. februárban kiváltották és visszatért hazájába. Az ügyvédi pálya előtte el lévén zárva, atyja üzletében Temesvárt segédeskedett. 1863-ban letette az ügyvédi vizsgát és ugyanott ügyvédeskedett. 1870-ben a temesvári munkásegylet elnöknek választotta és az egylet számára alapszabályokat dolgozott ki. Azon évben a József-külvárosi önkéntes tűzoltóegylet főigazgatójának őrnagyi ranggal megválasztotta és később az országos választmányba is beválasztatott; 1869-től 1872-ig a város tiszteletbeli főügyésze volt. 1880-tól ügyvéd Buziáson (Temes megyében).