A krími háború és a második itáliai függetlenségi háború (amelyben Ausztria elvesztette Lombardiát) megmutatta, hogy hiába volt Ausztria a Német Szövetség formális vezetője, Poroszország ellenállása miatt nem kapott segítséget a többi tagállamtól sem. Bécs Poroszország ideiglenes meggyengülését sem tudta kihasználni, amikor az a haderőreform és az alkotmány miatt belső konfliktusokkal küszködött. Az új porosz kancellár, Otto von Bismarck kijelentette: "A bécsi konferencián megszabott porosz határok nem kedvezőek az egészséges államléthez; korunk nagy kérdéseit nem szónoklatokkal és többségi szavazásokkal döntik el – ez volt 1848 és 1849 nagy tévedése – hanem vérrel és vassal."