Postupně získal pověst specialisty na vedení bojů v obzvlášť obtížném terénu. Hrál významnou roli v bojích okolo Leningradu a posléze v Karelii v bojích vedených severně od Ladožského jezera. Navzdory tomu, že jeho ofenzíva proti Finsku z léta 1944 neuspěla, obdržel hodnost maršála SSSR a pokračoval v bojích proti Němcům v Laponsku, což se mu již dařilo mnohem lépe. Po skončení války v Evropě se podílel na invazi do Mandžuska. Po válce pokračoval v kariéře vojáka až do konce života, od roku 1964 zastával spíše prestižní a ceremoniální funkci generálního inspektora ministerstva obrany.