Віктор Дикарєв народився 15 жовтня 1918 року в селі Прінцевка (нині — центр Прінцевського сільського поселення, Валуйський район, Бєлгородська область) у родині службовця. Закінчив вісім класів середньої школи, потім два курси залізничної технічної школи в місті Каганович Сталінської області, після чого працював машиністом. У жовтні 1939 року Дикарєв був призваний на службу в Робітничо-селянську Червону Армію. У серпні 1941 року закінчив Хабаровське військове піхотне училище. З грудня того ж року — на фронтах Німецько-радянської війни. Брав участь у боях на Калінінському, Західному, Центральному, 1-му Українському фронтах. Чотири рази був поранений. Брав участь у битві за Москву, боях під Ржевом і на Жиздрі, Курській битві, Проскурівсько-Чернівецької, Львівсько-Сандомирської, Вісло-Одерської операції. До січня 1945 року гвардії капітан Віктор Дикарєв командував 3-м механізованим батальйоном 17-ї гвардійської механізованої бригади 6-го гвардійського механізованого корпусу 4-ї танкової армії 1-го Українського фронту. Відзначився під час форсування Одри.