Після повалення російського самодержавства під час Лютневої революції (1917 р.) та створення Тимчасового уряду Росії в Петрограді керівники МТСГ на чолі з Едуардом Войніловичем мали на меті політичну суб'єктивність Білорусі. Через заступника голови МТСГ Романа Скірмунта, який був близьким другом і «правою рукою» Едварда Войніловича, мінські дворяни-консерватори хотіли впливати на соціалістичні партії та організації Мінської губернії та закріпити помірну програму аграрних реформ у Білорусі, не допускаючи скасування приватної власності та націоналізації всієї землі без викупу, і домагалися в середині квітня 1917 року отримати у Тимчасового уряду Росії автономії Білорусі в межах Росії, впровадження в школах білоруської мови та історії Білорусі, проведення демократичних виборів до місцевих органів влади, відшкодування збитків, завданих війною та ін.