Po uchopení moci komunisty se stal v červenci 1921 členem vlády a současně zástupcem vrchního velitele Mongolské lidové revoluční armády. V letech 1923 – 24 studoval Vojenskou akademii v Moskvě a po smrti Süchbátára se roku 1924 stal vrchním velitelem armády a v letech 1928 – 30 předsedou Prezidia Malého churalu. Od roku 1930 pak byl postupně ministrem zahraničí, výživy a zemědělství a místopředsedou vlády. V roce 1939 se stal předsedou vlády a zúčastnil se sovětsko-japonské války jako velitel Mongolské lidové revoluční armády v hodnosti maršála. Zahraniční politiku své země zcela podřídil Stalinově vůli a z Mongolska učinil prakticky přívěsek Sovětského svazu.