În 1917, când efortul situația armatelor ruse pe front devenise foarte grea, la Sankt Petersburg a izbucnit Revoluția din Februarie. Noul guvern provizoriu a înființat un organism pentru guvernarea Transcaucaziei – Ozakom (Osobîi Zakavkazskii Komitet, Comitetul Special pentru Transcaucazia). În Tbilisi au apărut tensiuni între soldații ruși staționați în oraș, care erau în principal sprijinitori ai bolșevicilor, și populația gerogiană. Odată cu trecerea timpului, soldații ruși au început să dezerteze și să se îndrepte spre nord, lăsând Georgia liberă de prezența armatei ruse și în mâinile politicienilor menșevici. Menșevicii georgieni au respins Revoluția din Octombrie, care i-a adus pe bolșevici la p utere în capitala Rusiei. Transcaucazia a fost lăsată să se descurce singură și, pe măsură ce armata turcă a început să pătrundă peste graniță în februarie 1918, problema separării de Rusia a fost pusă tot mai puternic.