Prezența sârbilor pe teritoriul Ungariei este înregistrată încă din perioada domniei lui Géza al II-lea. Începând cu secolul al XIV-lea a început un val de refugiați sârbi din teritoriul Imperiului Otoman. După Bătălia de la Mohács (1526) Ungaria centrală este cucerită de turci, iar în unele cetăți părăsite de maghiari și germani se stabilesc sârbi. Este notabil faptul că mare parte a armatei otomane de pe teritoriul Ungariei era alcătuită din sârbi și bosniaci. În timpul războaielor dintre Imperiul Habsburgic și turci un nou val de sârbi s-au refugiat în Ungaria stabilindu-se în orașe părăsite de maghiari și germani precum: Buda, Pécs, Szeged, unde au majorat pentru o scurtă perioadă de timp. Sârbii s-au concentrat în partea sudică a Ungariei Medievale adică în regiunea Voivodina. După Tratatul de la Trianon zonele Ungariei locuite de slavi sudici au fost alipite Iugoslavie.Cu toate că rămăseseră puțini slavi sudici după granița post-trianonică, după Războiul româno-ungar din 1919 Iugoslavia a anexat pentru scurt timp partea sudică a Ungariei proclamând Republica Baranya-Baja. Puțini sârbi au rămas în Ungaria, majoritatea emigrând cu timpul în Serbia.