От 1700 г. той е първо на нидерландска, след това на императорска военна служба. Като оберст той участва при обсадара на Тьонинг и като генерал на кавалерията в битката при Шеленберг (2 юли 1704). По време на Испанската наследствена война (1701–1714) той е ранен в ръката при битката при Хохщет (1704 г.). Заради неговата кампания за Нидерландия, той кръщава първороденият си син с името „Холандинус“. През 1708 г. той става кайзерски генералфелдвахтмайстор и 1709 г. генералмайор на Генерал-държавите. От 1721 г. херцогът е повишен от император Карл VI на императорски фелдмаршал-лейтенант.