Snart begynte musikere å referere (først indirekte, og senere direkte) til psykedeliske stoffer og forsøkte musikalsk å gjenskape eller reflektere erfaringen i å ta LSD, på samme vis som det samme var reflektert i psykedelisk kunst, litteratur, og film. Denne trenden gikk parallelt i både Amerika og Storbritannia og som en del av sammenknyttet musikkbevegelse mellom viser, folkemusikk, folkrock og rock. Psykedelisk rock nådde sin topp i løpet av de siste årene av 1960-tallet. Den såkalte «Summer of Love», kjærlighetssommeren, hadde sin innledning ved sammenkomsten Human Be-In i San Francisco den 14. februar 1967 og nådde sitt klimaks på Monterey-festivalen i midten av juni samme år. Disse trendene nådde sitt klimas på Woodstockfestivalen i august samme år, som hadde framføringer av de fleste mest typiske psykedeliske rockeartistene, blant annet Jimi Hendrix, Janis Joplin og Santana.