Далекосхідна армія — військове об'єднання козацьких і білоповстанських частин на Далекому Сході (20 лютого 1920 року — 12 вересня 1921), сформована колишнім отаманом Забайкальського козацького війська генерал-лейтенантом Г. М. Семеновим з трьох корпусів військ Східного фронту, під командуванням якого брала активну участь у боях з Народно-революційною армією Далекосхідної Республіки і червоними партизанами в Забайкаллі з квітня по жовтень 1920 року, створивши так звану «Читинську пробку». Досягла максимальної чисельності восени 1920 року — 29 тисяч чоловік. У листопаді 1920 року Далекосхідна армія перебазувалася до Примор'я, де продовжувала боротьбу до листопада 1922 року.