Na začiatku novej éry 20. storočia hralo neveľké Čiernohorské kniežatstvo dôležitú úlohu na poli balkánskej a celoeurópskej politiky. Knieža Nikola I. Petrović-Njegoš si mnohými spôsobmi zaistil sympatie popredných európskych štátov, predovšetkým Ruského impéria. Tento vlastenecky zmýšľajúcich panovník sa po definitívnom medzinárodnom uznaní čiernohorskej nezávislosti v roku 1878 na kongrese v Berlíne odhodlal a za podpory Cárskeho Ruska a Talianskeho kráľovstva spísal proklamácie kráľovstva a za prítomnosti popredných cirkevných hodnostárov a mnohých významných osobností vtedajšej európskej politiky vyhlásil v hlavnom meste Cetinje nové štátne zriadenie a následne sa v súlade s petíciou z parlamentu nechal korunovať za historicky prvého čiernohorského kráľa.