Після навчання на посаді художника-декоратора він став учнем у Віденському Університеті Прикладних Мистецтв у Дрездені, а потім навчався в Академії мистецтв Отто Гусманна. З 1919 року він жив у Дрездені, де, поряд з Отто Дікс, Отто Шубертом і Лазаром Сегалла, він став одним із засновників Дрезденської групи, недовге співробітництво із німецьким експресіонізмом. Роботи цього нового покоління розчарованих художників зробили набагато більший акцент на політичній та соціальній реформації через пацифістичні засоби, а не на прийнятті нігілістичної соціальної критики та цинізму своїх попередників. З 1921 року він був членом Вченої ради Саксонії, а в 1925 році був призначений професором Карла Гануша. У 1926 році він намалював лютеранську церкву в Еллефельді, Фогтланд.