1893 року він заснував Абовсько-Назарський фонд для нужденних письменників. Після виходу на пенсію 1898 року створив у Москві комітет з організації догляду та виховання дітей, що стали сиротами через масові вбивства вірмен у 1894—1896 роках (Гамідійська різанина). Він викривав антивірменську позицію режиму царської Росії і лукавство турецької дипломатії.