L'Imperi otomà havia mantingut la paritat militar amb Rússia fins a la segona meitat del segle XVIII, però cap a la dècada de 1820 els exèrcits otomans no van poder sufocar la Guerra d'Independència grega al sud de Grècia. Les grans potències europees van decidir intervenir i ajudar Grècia amb la seva independència. Després de la batalla de Navarino i la guerra russo-turca (1828–29), en què l'exèrcit rus va creuar els Balcans per primera vegada i va prendre Adrianòpolis, Turquia va reconèixer la independència de Grècia i la transició de la costa del Mar Negre del Caucas a Rússia. Així, Grècia es va convertir en el primer país independent creat a partir d'una secció de l'Imperi otomà. Les aspiracions de l'Imperi rus per una secció de l'imperi i bases al flanc sud de Rússia van provocar temors britànics sobre la dominació naval del Mediterrani i el control de la ruta terrestre cap al subcontinent indi.