Després de les guerres dels anys 940 i 954, quan els eslaus de Polàbia fins a l'Oder, i els Magiars que havien entrat profundament a Alemanya, havien posat en perill Augsburg. A la Batalla de Lechfeld el 955 foren derrotas i rebutjats. Immediatament el 955 Otó I el Gran va treballar per establir un arquebisnat a Magdeburg, per a l'estabilització i cristianització dels territoris orientals. Desitjava transferir la capital de la diòcesi des d'Halberstadt fins a Magdeburg, i fer aquesta una arxidiòcesi. Però a això s'oposava activament l'Arquebisbe de Magúncia, que era el metropolità d'Halberstadt. Quan el 962 el papa Joan XII va decretar l'establiment de l'arquebisbat, sembla que Otó havia abandonat els seus plans de transferència. Les propietats que pertanyien als convents orientals del bisbat (fundat en 937) es convertien en els territoris del nou l'arquebisbat, i els monjos transferits al Convent de Berge. L'església arquebsibal va declarar patró a Sant Maurici, i a més a més rebia noves donacions i subvencions d'Otó.