El 1640 els habitants de la vila de Sort, amb els seus síndics al capdavant, s'afegiren a l'aixecament popular de la Guerra dels Segadors, però retornaren després a l'obediència del rei i del marquès de Pallars, en aquell moment també duc de Segorb. Una nova guerra es donà al cap de poc més de 50 anys: la Guerra de Successió; el general Moragues, governador de Castellciutat, mantingué Sort i tota la comarca en el bàndol austriacista fins al 1713, moment en què capitulà a Castellciutat. Aleshores, després d'un breu retir a Sort, continuà la lluita contra els borbons unint-se a l'exèrcit català de l'interior comanat per Antoni Desvalls i de Vergós.