Després de Waterloo, Rabbe esperava que la seva dedicació li asseguraria el reconeixement reial, però el duc de Richelieu només li ofereix un petit post al ministeri d'Afers Estrangers. Per això i per les posteriors polítiques de la Restauració, Rabbe en queda aviat decebut i passa a la política republicana de l'oposició lliberal, en la que s'implica com a polític i també com a periodista, amb articles a "L'Album" o el "Le Courrier Français" o treballant a "La Biographie universelle et portative des contemporains" entre el 1822 i el 1827. En ells, a més, va defendre també qüestions com la política antiesclavatge de Canning i Wilberforce a Anglaterra, o va condemnar l'estat del poble rus i la política tsarista.