Pe 5 decembrie 1917, a fost semnat armistițiul de la Erzincan dintre Rusia Bolșevică și Imperiul Otoman. Armistițiul a pus capăt luptelor dintre cele două puteri de pe fronturile din Caucaz și Persia. Pe 3 martie 1918, armistițiul de la Erzincan a fost urmat de Tratatul de la Brest-Litovsk, care a marcat ieșirea oficială a Rusiei din Primul Război Mondial. În perioada martie – aprilie 1918, a avut loc Conferința de pace de la Trabzon, între Imperiul Otoman și Republica Democrată Federală Transcaucaziană. Enver Pașa a prezentat oferta otomană, prin care federația caucaziană urma să-și vadă satisfăcute toate doleanțele în schimbul recunoașterii alipirii provinciilor din Anatolia estică, (care avea să fie o prevedere în tratatul de la Brest-Litovsk). Pe 5 aprilie, șeful delegației transcucaziene, Akaki Chkhenkeli, a acceptat ca Tratatul de la Brest-Litovsk să fie folosit ca bază a negocierilor și a cerut printr-o telegramă șefilor săi să accepte această poziție . Starea de spirit a celor de la Tbilisi era foarte diferit. Armenii au făcut mari presiuni asupra conducerii republicii ca să refuze oferta. Mai mult, ei au afirmat că între Armenia și Imperiul Otoman există starea de război . Ostilitățile au reizbucnit, iar trupele otomane și-a zdrobit adversarii, le-au străpuns liniile și au cucerit un teritoriu important, ajungând practic pe liniile de demarcație din perioada antebelică.