Scipio Africanus a jeho mladší bratr Lucius Cornelius Scipio mezitím završili válku s Antiochem vítězstvím v bitvě u Magnésie. Lucius, jemuž formálně náleželo velení, oslavil po návratu velkolepý triumf. V roce 187 př. n. l. ho však stihla obžaloba za to, že od krále obdržel 500 talentů stříbra a neodvedl je do státní pokladny. Ani v tomto případě nebyl Cato žalobcem. Antičtí autoři se ale shodují, že podnítil tribuny lidu, aby Lucia obžalovali. V řeči „o penězích krále Antiocha“ ("De pecunia regis Antiochi") vyzýval k prošetření věci a zrazoval ostatní tribuny od uplatnění práva veta. Útok fakticky směřoval proti Africanovi, vůči němuž měl Cato dlouhodobě chovat zášť a neustále snižoval jeho zásluhy. O tři roky později pohnal jeden z tribunů před soud dokonce samotného Africana. Namísto obhajoby připomenul Africanus své nezměrné služby Římu, načež se rozhodl řízení ignorovat a odešel do dobrovolného vyhnanství. Tradičně se má za to, že i v této kauze náležela Catonovi role iniciátora.