У 1805 році був начальником одною з російських армій, відправлених на допомогу Австрії проти Наполеона, але взяти участь у військових діях не встиг. У кампанію 1806 року за битву при Пултуську отримав орден Святого Георгія 2-го ступеня. 1 січня 1807 року призначений на головнокомандувача замість графа Каменського. Воював у битві при Бергфріді. 26-27 січня в кровопролитній битві при Прейсиш-Ейлау стримав натиск французької армії, очолюваної Наполеоном, нагороджений орденом Св. Апостола Андрія Первозванного і 12 тисячами рублів щорічної пенсії. Весною того ж року розбив маршала Нея у Гуттштадті, потім дав відсіч Наполеону у Гейльсберга, але влітку був розбитий під Фрідландом.