През XIX век историческа реконструкция се получава широко разпространение в отговор на силния романтичен интерес към средновековната култура в противовес на Просвещението и индустриалната епоха. Представления като "Айвънхоу" предоставят възможност за контакт с романтизма на рицари, замъци, пирове и турнири. През 1821 херцогът на Бъкингам Ричард Темпъл-Гренвил организира морски битки от наполеоновите войни, като за сцена използва голямо езеро в своя имот, а първата реконструкция на битката при Ватерло е поставена в лондонския амфитеатър Астли през 1824 година. През този период явлението историческата възстановка узрява напълно с грандиозния спектакъл, наречен "Еглинтънски турнир от 1839", който представлява реконструкция на средновековен рицарски турнир в Северен Еършър, Шотландия и е организиран от Арчибалд Монтгомъри, 13-и граф на Еглинтън. Турнирът е режисиран спектакъл в духа на романтизма и привлича 100 000 зрители.