L'intent d'infanticidi o abandonar els dos nens per no compartir el menjar és un tema que apareix a diverses històries i sembla tenir un origen real a la fam de finals de l'edat mitjana, la Gran Fam de 1315–1317. Bruno Bettelheim afirma que s'usa aquest motiu per espantar els nens i instar-los a comportar-se bé o per motius de catarsi, ja que els infants petits temen per damunt de tot l'abandonament dels pares. Una altra por recurrent als contes és el fet de ser menjats per monstres, bruixes o ogres, motiu que apareix a "La caputxeta vermella", a "El sastre valent" i altres històries similars.