El 30 de març del 1282, els esdeveniments de les "vespres sicilianes" van posar fi a les ambicions mediterrànies de Carles d'Anjou, que va haver de replegar les seves tropes de Terra Santa. La matança va desbaratar el seu poder no solament en Occident, sinó també a Terra Santa. A la fi d'any, Roger de Sant Severino, ja sense suports locals, va abandonar el Regne de Jerusalem, encara que va nomenar un batlle per substituir-lo. Gràcies al suport dels Montfort, que de nou controlaven Beirut i Tir, Hug va tornar al Regne de Jerusalem durant l'estiu del 1283; ben rebut a les dues ciutats malgrat els revessos soferts per les seves tropes en el camí entre ambdues, no va aconseguir, no obstant això, el suport d'Acre. Els nobles xipriotes es van negar de nou a romandre en el continent més dels quatre mesos habituals i el seu fill Bohemond, el més prometedor, va morir el 3 de novembre. El seu cunyat i aliat Joan de Montfort va morir també, el 27 de novembre del 1283, seguit pel germà d'aquest últim, Hunfred de Montfort, el 12 de febrer del 1284. Encara que abandonat pels seus vassalls xipriotes, que van tornar a l'illa, Hug va decidir romandre a Tir, que controlava encara la vídua del seu difunt cunyat. Va morir en aquesta ciutat el 26 de març del 1284.