Під час Листопадової революції 1918 року зі під'їзної площадки Палацу кронпринців виступали лідери революційного руху. Після повалення монархії Палац кронпринців перейшов у власність прусської держави, яка передала його у 1919 році в відання Берлінської національної галереї. Під керівництвом Людвіга Юсті в Палаці кронпринців розмістився Новий відділ Берлінської національної галереї, який проіснував до 1937 року. 4 серпня 1919 року в Палаці кронпринців відкрилася так звана «Галерея живих». 150 творів живопису і скульптури французьких імпресіоністів, а також робіт Берлінського сецесіона перемістилися в експозицію Палацу кронпринців. На верхньому поверсі демонструвалися твори дрезденської художньої групи «Міст» та інших експресіоністів. Новий відділ Юсті став зразком для наслідування для багатьох музеїв сучасного мистецтва. У 1933 році рейхсканцлер Гітлер оголосив про необхідність «чистки». Музей у Палаці кронпринців закрився. У травні 1936 за вказівкою гестапо твори сучасного мистецтва з Палацу кронпринців були спалені в підвальній котельні палацу. 7 липня 1937 року з Палацу кронпринців конфіскували 435 творів мистецтва. 100 з них потрапили на відкриту 19 липня 1937 року в Мюнхені виставку «дегенеративного мистецтва». У 1937 році до Палацу кронпринців з Палацу Арніма переїхала Прусська академія мистецтв. Палац кронпринців був знищений 18 березня 1945 року в результаті бомбардування Берліна, руїни палацу були знесені в 1961 році.