Selv om Tyskland først ble konstituert som en egen stat i 1871 ble det første tyske nasjonalbibliotek satt opp i sammenheng med de tyske revolusjoner i 1848. Forskjellige bokhandlere og utgivere tilbød deres verker til Frankfurtparlamentet for opprettelsen av et parlamentarisk bibliotek. Biblioteket, ledet av Johann Heinrich Plath, ble gitt navnet Reichsbibliothek («Rikets bibliotek»). Etter at revolusjonen feilet ble biblioteket oppgitt og de eksisterende bøkene ble lagret i Germanisches Nationalmuseum i Nürnberg. I 1912 i byen Leipzig, stedet for det årlige bokfestivalen i byen, ble kongeriket Sachsen og Börsenverein der Deutschen Buchhändler («Foreningen av tyske bokhandlere») enige om å opprette et tysk nasjonalbibliotek i Leipzig, Deutsche Nationalbibliothek. Påbegynnende den 1. januar 1913 ble alle utgivelser i Tyskland systematisk samlet, inkludert tyskspråklig litteratur i Østerrike og Sveits.