Krassow utmärkte sig först under skånska kriget som fänrik och löjtnant vid livgardet. Han deltog därefter i pfalziska tronföljdskriget som major och slutligen överste i de svenska hjälptrupperna till Nederländerna. 1699 blev Krassow överste för Bremiska dragonregementet, deltog i Karl XII:s polska fälttåg och utmärkte sig särskilt vid Lemberg och Fraustadt. Han blev generalmajor vid kavalleriet 1706, kvarlämnades 1708 i Polen som befälhavare för de svenska trupperna där, vilka han räddade till Pommern 1709, blev 1710 generallöjtnant och vice generalguvernör i Bremen och Verden. Han tog avsked 1712, men blev samma år vice guvernör i Wismar och 1713 åter generallöjtnat.