Pocházel ze španělského šlechtického rodu usazeného od 18. století v Itálii a nakonec v Rakousku, byl jediným synem c.k. majora a pražského rodáka hraběte Antona Mathiase Revertery (1785–1867). Vystudoval práva na univerzitě ve Vídni a poté byl úředníkem zemské vlády v Dolních Rakousích, v revolučních letech 1848–1849 krátce sloužil v armádě, byl účastníkem bojů v Itálii a Uhrách. V roce 1850 vstoupil do diplomatických služeb Rakouského císařství a zastával nižší posty v Mnichově, Berlíně, Stuttgartu, Stockholmu a Paříži. V letech 1859–1863 byl velvyslaneckým radou v Petrohradě a po dánsko-německé válce v roce 1864 byl krátce administrátorem ve Šlesvicku. V červenci 1864 byl jmenován rakouským velvyslancem v Rusku, kde setrval čtyři roky do dubna 1868. Na funkci rezignoval kvůli sporům s ministerským předsedou Beustem.