דלאנו נבחר פעם נוספת לבית הנבחרים ב-1864 וכיהן בו בשנים 1865–1867. במהלך תקופת כהונתו זו הוא היה יושב ראש ועדת התביעות של הבית. נראה היה שהוא יפסיד בבחירתו מחדש ב-1866, אך הוא התמודד בבחירות בהצלחה מול ג'ורג' ו. מורגן וכיהן בבית הנבחרים בשנים 1868–1869. לאחר מלחמת האזרחים תמך דלאנו בתהליך שיקום ראדיקלי, בהאמינו שהדרום היה בכאוס ושמעורבות פדרלית במדינות הדרום, כולל של הצבא, הייתה נחוצה כדי לשמור על השלום. בבחירות של 1868 הוא לא התמודד לבחירה מחדש.