В последните години от своя живот, когато в държавата настъпват сериозни политически и социални промени след 1944, Златоустова се изправя пред ново изпитание на своите идеи и морална воля. Последните години тя се посвещава на своето изначално призвание, а именно историческата дейност, като прави опит да осъществи своята мечта да създаде биография на своя дядо Никола Бацаров. Тя посвещава 42 г. на тази своя мечта, като за целта се заема да подреди детайлен архив на неговия живот, пазен като фамилна ценност. Благодарение на този архив е хвърлена светлина върху части от историята на просветното и църковното движение в Северна Добруджа, Шуменско и Варненско, хвърлена е светлина върху теми като униатската и протестантската пропаганда, честването на празника на Св. св. Кирил и Методий, участието на българите в Кримската война. Екатерина определя тази своя дейност като своя „голям труд“, което ѝ дава възможност да осъществи връзка с редица специалисти по османотурски, църковно пеене и теология, краеведи, един от които е и Димо Минев.