Имигранти, главно от Ирландия и Германия, се заселват във Филаделфия и околните райони. Тези имигранти са основните отговорници за първата генерална стачка в Северна Америка през 1835 г., при която работниците в града си спечелват 10-часов работен ден. Градът е дестинация за хиляди ирландски имигранти, бягащи от Големия град през 1840-те години. Жилищата за тях са построени в южната част на града, като по-късно там се заселват и други имигранти. Те основават мрежа от католически църкви и училища и доминират католическото духовенство в продължение на десетилетия. През 1844 г. избухват нативистки безредици във Филаделфия срещу ирландците и католиците. Увеличаването на населението на околните райони помага за приемането на закона за консолидация от 1854 г., който разширява границите на града от 5 km2 център до грубо 350 km2 окръг Филаделфия. През втората половина от века имигранти от Русия, Източна Европа и Италия и афроамериканци от Южните щати се заселват в града.