Када је половином маја 1943. отпочела Пета непријатељска офанизива, непријатељске снаге су партизанске снаге потискивале према кањону Сутјеске. Врховни штаб НОВ и ПОЈ и Централни комитет КПЈ донели су тада одлуку да се чланови Покрајинског комитета КПЈ за Црну Гору и Боку, на челу са Блажом Јовановићем пробију у Црну Гору, са задатком поновног организовања оружане борбе. Заједно са Савом Ковачевићем, Блажо је тада од чланова комитета и одабраних бораца формирао мањи батаљон с циљем да се пробије из обруча и пребаци у непријатељску позадину. За команданта батаљона био је одређен Никола Поповић, а међу одабраним борцима, налазио се и Ђоков син Бранко Павићевић. Такође, међу члановима комитета и борцима батаљона налазили су се Радоје Дакић, Пуниша Перовић, Андрија Мугоша, Бошко Ђуричковић, Ђедо Милутиновић, Јанко Тадић и др. Желећи да се врати у Црну Гору, Ђоко је замолио Саву да и њега укључи у састав батаљона, што је овај након договора са Блажом учинио.