Степениште је изграђено током великог преуређења и обнове парка Калемегдан. Идејни пројекат израдио је Александар Крстић, инжењер хортикултуре и вртни дизајнер, тада шеф службе за паркове у градској управи Београда, док је главни пројекат био рад Ђорђа Коваљевског. Главни радови су завршени 1928. године. За време Другог светског рата степениште је оштећено током бомбардовања Београда у априлу 1941. године, као и касније током рата. У време када су се степенице реновирале, почело је пресељење посмртних остатака са Ташмајдана на Старо гробље. Градској управи Београда остављен је велики број надгробних плоча, па су оне употребљене за грађевинске радове у Београду, укључујући радове на путу, који велике степенице повезује са остатком тврђаве. Пут који повезује тврђаву са Доњим градом, био је у потпуности направљен од надгробних споменика, а београдски хроничар Зоран Николић именовао га је „путем бивших покојника”. Надгробни споменик коришћен је и као пиједестал оближњег споменика Победник. Упркос што је на простору Балканског полуострва била пракса да се стари материјал угради у нови, Београђани су протестовали због овог поступка. Једна од клупа у непосредној близини степеница направљена је на исти начин и на њој је било јасно видљиво име покојника Аксентија Јовановића, заједно са исклесаним крстом и лобањом.