Dirkalnik je bil prvič preizkušen na Veliki nagradi Italije 1980, ko se je izkazal za močno hitrejšega od šasije 312T5, ki jo je moštvo uporabljalo in jo je imel raje Gilles Villeneuve, čeprav je imela omejitve pri vodljivosti. Zgodnja nezanesljivost je pokopala Villeneuvove upe na naslov v sezoni 1981, toda uspelo mu je zmagati v Monaku in Španiji, poleg tega pa je dosegel še več uvrstitev na stopničke. Zaradi težke vodljivosti je bil Ferrari 126C najboljši na hitrih stezah kot so bile Hockenheim, Silverstone, Monza in Österreichring.