I innledningen til det som senere har blitt omtalt som 1905-revolusjonen, demonstrerte massene i Russland mot tsarens eneveldige styre. De ble raskt og nådeløst skutt ned foran vinterpalasset i Petrograd av tsarens soldater. Rent maktpolitisk var dette en alvorlig glipp, idet tsaren til slutt måtte opprette «dumaen», et folkestyrt parlament som hadde litt makt. Dumaen mistet den lille makten den hadde etter at tsaren trodde folket hadde roet seg ned, og misnøyen blant folket fortsatte. I 1914 brøt første verdenskrig ut og russerne led nesten fra start enorme tap, samtidig med at store deler av landets ressurser ble brukt til krigsinnsatsen. Alle mennene var på fronten og ble regelrett slaktet av tyskere. Dette førte til at store deler av arbeidskraften i landet forsvant, ettersom det kun var kvinner og uføre igjen bak linjene. De som var ved fronten var dårlig utstyrt, som et resultat av den svake produksjonen i landet. Etter hvert begynte soldatene å desertere fra fronten, samtidig som misnøyen i landet vokste til å bli større enn noensinne.