Під час селянського повстання 1381 року вдруге обіймав посаду лорда-мера Лондона. Його ненависть викликало те, що посталі знищили борделі в Бенксайді, одним з власників яких був Волворт. Вільям Волворт наказавши закрити всі ворота міста і підняти мости, ультимативно зажадав від повстанців припинити просування до Лондона. Але завдяки деяким олдерменам повсталі увійшли до Лондона. Слідом за цим пропонував зібрати загін у 2 тис. вояків з багатих ремісників Лондона, до яких можна було б додати тауерську залогу в 600 латників та найманців сера Роберта Нолліса. Проти цього виступив граф Солсбері, що запропонував тягнути час. Згодом під час третьої зустрічі короля Річарда II і лідера повсталих Вота Тайлера на полі Смітфілд, лорд-мер підступно напав на останнього, поранивши того баселардом. Після цього того було вбито. На зворотньому шляху повсталих на полі біля монастиря Святого Іоанна зустріли загони Волворта та сера Роберта Нолліса, які змусили основні сили повстанців залишити Лондон, схопивши лише їх очільників та найбільш активних діячів. Незабаром за цим послідувало придушення повстання.