Po válce, v dubnu 1946, navštívil Matisse v rámci svého ročního studijního pobytu ve Francii historik umění Miroslav Míčko. Z pověření Umělecké besedy s ním diskutoval možnost výstavy v Praze. Přes umělcův příslib se ale neuskutečnila. V 50. letech byl kontakt českého umění se světovým na čas přerušen. Až světová výstava Expo 58, která se roku 1958 konala v Bruselu, přinesla vybraným československým umělcům možnost navštívit výstavu "50 let moderního umění", která se konala v jejím rámci. Mnozí čeští výtvarníci měli první možnost na vlastní oči spatřit nejen obrazy Matissovy, ale i dalších modernistů, kteří již v té době byli klasiky. Zejména Matisse spolu s Picassem byli umělci, u nichž ve 2. polovině 50. let hledali mladí čeští výtvarníci poučení. To byl i případ Zdeňka Sýkory, který měl v roce 1959 možnost poznat Matissovu kolekci v Ermitáži. Podle jeho vlastního vyjádření pro něj znamenalo setkání s Matissem osudový zlom. Výsledkem byla Sýkorova série Zahrad.