Később a koalíciós háborúk idején a nagy csatákban szerzett hírnevet, küzdött Wagramnál, Moszkvánál, Lützennél, Hanaunál és Waterloonál. 1805-ben léptették elő vezérőrnaggyá, 1813-ban Napóleon szárnysegédje lett. A császár a "Grande Armée bölcsének" nevezte őt. Követte urát az elbai száműzetésbe és hűségesen szolgálta a "száz nap" alatt. Waterloonál Drouot azt a parancsot kapta, hogy tehermentesítsen egy hadtestet, de nem ért el eredményt.