Prima măsurile antievreiești au fost adoptate în Germania odată cu instaurarea regimului nazist, fără să fie planificată o ghetoizare a evreilor germani care a fost respinsă în perioada de după Noaptea de cristal. Cu toate acestea, la scurt timp după invadarea Poloniei de către Germania în 1939, naziștii au început să desemneze zone din orașe și din târgurile poloneze ca spații exclusiv evreiești și în câteva săptămâni a fost declanșat un program masiv de strămutare a evreilor polonezi din localitățile lor de origine prin expulzări forțate. Întregi comunități evreiești au fost deportate sistematic cu trenul din locurile lor de origine în aceste zone închise, sub supravegherea batalioanelor Orpo, mai întâi în "Reichsgaue" și apoi în teritoriile "Guvernământului General".