Gore na območju Zelengore niso bile del frontne linije med konfliktom 1990-1995 in zato skoraj nimajo onesnaženosti z minami in neeksplodiranimi ubojnimi sredstvi. Zelengora je bila leta 1943, med drugo svetovno vojno, prizorišče hudih bojev, zlasti v odločilni fazi bitke na Sutjeski. Z operacijo Fall Schwarz so nemške okupacijske sile poskušale obkrožiti in uničiti jugoslovanske partizane, ki jih je vodil maršal Josip Broz Tito. Partizani so zasedli položaje okoli gore Durmitor, ki se nahaja v sedanji Črni gori. Tito je načrtoval, da bi se iz obroča prebil proti severu čez reko Sutjesko. V bitki, ki se je začela 5. junija 1943, so partizanske enote 2. dalmatinske brigade zasedle položaje, da bi omogočile pobeg partizanov skozi Zelengoro. Spopadli so se z nemško 118. Jäger divizijo. Kljub izčrpanosti, boleznim in pomanjkanju zalog streliva so partizani 2. dalmatinske brigade zdržali proti močnejšim nemškim silam, dokler jih 9. junija ni okrepila 1. proletarska divizija in jim omogočila umik in se tako 10. junija pridružila ostalim partizanom. V jutranjih urah 10. junija je brigada v jurišu prebila nemške položaje in s tem odprla koridor v nemškem obroču. Do takrat je 2. brigada izgubila dve tretjini svojega števila, vendar je uspešno zadržala nemške sile dovolj, da je Titovim partizanom uspelo prečkati reko Sutjesko in se prebiti iz nemškega obroča.