Herodotos tvrdí, že perský král Dareios I. se toužil Řekům pomstít za prohru v bitvě u Marathónu (490 př. n. l.), která byla součástí řecko-perských válek. U příprav na nové tažení měl však zemřít a vystřídal ho jeho nástupce Xerxés I. Ten na jaře roku 480 př. n. l. zahájil jednu z nejrozsáhlejších vojenských operací starověku, jejímž cílem bylo potrestat Athéňany a Sparťany za jejich vzdor vůči moci perské říše. U Hellespontu měl král vykonat přehlídku spojenou s počítáním oddílů. Hérodotos například tvrdí, že ani celý proud řeky vojákům na jejich potřeby nestačil a také, že pro tehdejší současníky bylo jen velmi obtížné spočítat, kolik oddílů Peršané vůbec měli. Také udává, že spousta řeckých měst se mu automaticky cestou poddala, když uviděla perskou převahu. Dle Herodota byl nakonec počátek řeckého odporu inspirován Athénami, které se rozhodly Persii postavit a ostatně se již na válku nějakou dobu připravovaly. Hérodotos se zmiňuje, že celá perská armáda včetně posádek lodí, vozatajů a jízdy čítala až 5 283 200 lidí, z čehož bylo 2 641 610 vojáků. Tento počet je zcela jistě přehnaný, takže nastupují domněnky a odhady, pohybující se zpravidla mezi 100 až maximálně 300 tisíci vojáky perského velkokrále. Nicméně o převaze perského vojska dnes historici nepochybují. Řekové mohli disponovat asi 7 000 muži.