Els excessos continuen i sembla que la massacre de Tây Ninh en fou el catalitzador. Els intents de negociació van donar pas a la resposta militar. Després d'alguns atacs ocasionals que no alteraren la intransigència del Khmer Roig, l'Exèrcit Popular Vietnamita desencadena una ofensiva general que derrota al règim de Pol Pot. La Tercera Guerra de la Indoxina comença i conduirà a una ocupació de facto de Cambodja durant els propers deu anys. S'imposa la República Popular de Kamputxea, però totalment dependent del poder de Hanoi, no serà capaç d'oposar-se amb eficàcia a l'onada d'immigració real o suposada del Vietnam o a lluitar contra les modificacions frontereres. El tema serà objecte de diversos tractats el 1982, 1983 i 1985, però que no seran considerats vàlids per la comunitat internacional, que no va reconèixer la República Popular de Kamputxea. No obstant això, les negociacions seran congelades a principis del 1990 pel procés de pau, i si hi havia un problema de temps per demanar a l'Autoritat Provisional de les Nacions Unides a Cambodja que procedís a la delimitació, la idea haurà de ser ràpidament abandonada a petició de Tailàndia.