Franciaország külpolitikáját döntően az első európai franciaellenes koalícióval való hadakozás határozta meg. 1792. április 20-án hadat üzent Franciaország Ausztriának, de a háború akkor tört ki, amikor a királyt menesztették 1792. augusztus 10-én. A porosz-osztrák seregek szeptember 1-jén Verdunnél győzelmet arattak, de szeptember 20-án Valmy-nál sikerült megállítani őket. A francia sereg azonban nem állt meg, és szeptember-novemberben meghódították Savoyát, Nizzát, a Rajna bal partját Észak-Elzásztól Mayence-ig, végül Dumouriez (francia tábornok, girondista, 1792-ben külügyminiszter, majd hadügyminiszter. Később áruló lett.) meghódította Belgiumot, miután 1792 novemberében Jemappes-nál legyőzte az osztrákokat. Ennek hatására jött létre Anglia kezdeményezésével a franciaellenes szövetség. A Konvent a koalíció megalakulása (1793) után katona kiállítását rendelte el. A siker nem tartott sokáig, mivel a nép ellenezte a rendeletet, és fellázadt ellene (1793. március 10–15.), így ebben a polgárháborús helyzetben az osztrákok vissza tudták szerezni Belgiumot, és a Rajna bal partját.