Az 1830-as forradalom kitöréséig bölcseleti és teológiai tanulmányokkal foglalkozott, később Lamennais hatására az ortodox katolikus irányzathoz közeledett. A Gentben megjelenő "Journal de Flandres" és a brüsszeli "Émancipation"-ban való munkálkodása 1834-ben helyet szereztek neki a parlamentben, ahol jó szonoknak és kiváló üzletembernek bizonyult. 1842-ben Luxemburg tartomány kormányzója, 1843-ban közmunkaügyi miniszter lett. Ebben az állásában sokat tett a belga vasúthálózat teljes kiépítése érdekében. 1845–47-ben külügyminiszter volt. Miniszteri állásáról való lemondása után Charleroi polgárai beválasztották a képviselőházba, ahol az 1857–59-es évek kivételével, amikor nem volt képviselő, a katolikus ellenzék soraiban foglalt helyet. 1864-ben visszavonult a politikától. Dechamps alapította Deckerrel együtt a katolikus "Revue de Bruxelles"-t és később a "Revue-générale"-t, melyekben maga is kitűnő cikkeket tett közzé. Manage melletti falusi birtokán hunyt el.