Az 1848–49-es forradalom és szabadságharcban részt vevő lengyelek emléke ma is élénken él a történelmi tudatban, amit számos utcanév, köztéri szobor és társadalmi szervezet neve mutat (pl. Lengyel légió, Bem, Dembiński, Wysocki). A kiállításon fegyverek, légiós egyenruha és a nagyszebeni csatajelenetet bemutató festmény (Jan Styka "„Erdélyi körképének”" részlete) hangsúlyozzák ennek jelentőségét. A fejezetben ezen kívül utalás van a Rákóczi-szabadságharcban nyújtott lengyel támogatásra, továbbá a 19. századi bukott lengyel felkelések utáni magyar segítségnyújtásokra is (Artúr Grottger "„Gyász”" című alkotása). Teret kapott még a második világháború és a magyarországi lengyel menekültek témaköre is (Henryk Sławik, a lengyel Wallenberg). Térképek mutatják be a lengyel katonai és polgári táborok helyét, s Teleki Pál miniszterelnök portréja is látható, aki tevőlegesen is részt vett a korabeli lengyelbarát politika formálásában. A vitrinbe a korabeli katonai felszerelés elemei kerültek, s itt kaptak helyet a 2014-ben elhunyt Nizalowski Ernő hadi pilóta személyes tárgyai is. A fejezet utolsó része az 1956-os poznańi és budapesti felkeléseknek állít emléket. Itt látható a "„Szolidaritás 1980”" című faszobor is – a Solidarność-mozgalom nagy hatással volt a magyar kommunizmusellenes ellenzékre.