Keller blev 1825 professor i romersk rätt vid politiska institutet i Zürich samt invaldes 1830 i Stora rådet. Under de 1830 av Julirevolutionen framkallade rörelserna ställde han sig i spetsen för det radikala partiet i Zürich, var, sedan detta kommit till makten, 1831-37 president i överrätten och tog som kantonens ombud i edsförbundets representation en viktig del i lagstiftningsarbetena, särskilt 1833 års förslag till förbundsreform. Sedan 1833 var han extra ordinarie och sedan 1837 ordinarie professor vid Zürichs högskola.