Édesapja (Kratochvil József) tizenhat éves kőszegi diákként részt vett az 1848–49-es szabadságharcban, a magyar tüzérségnél szolgált. A harcok során megsebesült, fogságba esett, majd kényszersorozással az osztrák hadseregbe került. Bakából hamarosan tiszt lett, az 1866-os custozzai csatában már századparancsnokként foglalta el embereivel az olaszok Monte Santa Crocén elhelyezkedő állásait. Hősiességének jutalmaként a magyar nemesi címe elnyerése után, a "szentkereszthegyi" nemesi előnevet (hőstette színhelyének tükörfordítását) viselhette.