Станція метро «Ленінські гори» була відкрита 12 січня 1959, у складі дільниці Сокольницької лінії « Спортивна»-«Університет». Для здешевлення будівництва використовувався унікальний проєкт прокладання лінії метрополітену по метромосту, замість пропонованого раніше плану тунелю під Москва-рікою. Станція розташовувалася на нижньому ярусі Лужнецького метромосту (спорудженого в 1958), по верхньому ярусу його здійснювався автомобільний рух. З причини квапу зі здачею моста в експлуатацію до Міжнародного фестивалю молоді не були дотримані до кінця норми будівництва. Прагнення мінімізувати витрати стало причиною заміни металевих опор на залізобетонні, що призвело до ряду помилок при закладці арматури в каркас споруди, а також змусило будівельників застосувати солі з метою прискорення бетонування. Справа в тому, що солі знижує температуру замерзання води, що було важливо, так як роботи велися в зимовий час. Але це сприяло інтенсивній корозії елементів арматури. Навесні ж, коли танув сніг, через погану гідроізоляцію станцію постійно затоплювало. 8 липня 1959 роком у Москві пройшли сильні зливи, що ледь не паралізувало роботу всієї лінії: вода, змішана з брудом, проникала прямо в потяги. Потім почала руйнуватися стеля. Справа дійшла до того, що в червні 1960, з висоти 4 метрів впали дюралеві листи карниза. Тоді ніхто не постраждав. Згодом стали з'являтися поздовжні тріщини в бетонних перекриттях, що і призвело до остаточного закриття мосту на реконструкцію.