Luise oli Mecklenburg-Strelitzin herttua Kaarle II:n tytär. Hän meni jouluaattona 1793 naimisiin silloisen Preussin kruununprinssin Fredrik Vilhelmin kanssa, josta tuli 1797 maansa hallitsija. Vuosina 1806–1807 käydyssä tappiollisessa sodassa Ranskaa vastaan kuningatar Luise esiintyi voimakkaasti sodankäynnin tukijana. Vuoden 1807 Tilsitin rauhanneuvotteluiden yhteydessä hän neuvotteli henkilökohtaisesti Napoleonin kanssa miehensä sijasta, ja yritti turhaan saada Magdeburgin palautetuksi Preussille. Seuranneen ranskalaisen miehityksen aikana Luise tuki Karl vom Steinin ja Karl August von Hardenbergin uudistuspolitiikkaa, joka tähtäsi Preussin vahvistamiseen. Hän oleskeli 1807–1809 Königsbergissä ja sen jälkeen Pietarissa, minkä jälkeen vietti viimeiset kuukautensa sairaana miehensä luona Berliinissä. Hän kuoli vieraillessaan isänsä luona Mecklenburgissa.