16. ledna roku 1945 pod vlivem útoků Rudé armády po celé délce fronty začal 1. čs. armádní sbor pronásledovat německé jednotky, stahující se z východního Slovenska. Dne 22. ledna se rozpoutaly těžké boje na Branisku, které trvaly tři dny. Československé a sovětské jednotky pronikly na Spiš a do Vysokých Tater. Po bojích u Važce a Východné postoupil čs. sbor 30. ledna až k Liptovskému Hrádku. Následovaly boje o Liptovský Mikuláš, který byl spolu s okolím velice dobře opevněn. O město probíhaly tvrdé dvouměsíční boje, které byly pro čs. vojáky druhé nejkrvavější po bitvě o Dukelský průsmyk. Útoky ve dnech 3., 5. a 13. února byly odraženy, takže útočící vojska přešla na čas do obrany. V polovině února došlo k převelení tankové brigády pro potřeby Ostravsko-opavské operace. Počátkem března byl útok na Liptovský Mikuláš obnoven, ten byl 3. března 1945 osvobozen, ale po protiútoku padlo město 11. března znovu do rukou Němců. V tomto období také probíhala Bratislavsko-brněnská operace, přičemž vojska 2. ukrajinského frontu a rumunské armády postupovala na jihu Slovenska směrem k Bratislavě a Banské Bystrici a Němcům hrozilo obklíčení. Proto Liptovský Mikuláš 4. dubna vyklidili a o den později i Ružomberok. Čs. vojáci tak už bojovali pouze se zajišťovacími zadními voji a hlavní německé síly se stahovaly do připravených pozic před Žilinou. Sbor byl v té době mobilizací na osvobozovaném slovenském území rozšířen o další, 4. pěší brigádu.