Un timbre de glòria per a la medicina castrense espanyola, va ser la Reial Expedició Filantròpica de la Vacuna a les províncies espanyoles d'Amèrica i Filipines (1803-1806) promoguda pel rei Carles IV, amb el Marqués de Caballero de Ministre, planejada per José Felipe Flores i dirigida pel Cirurgià militar Francisco Javier Balmis i Berenguer (Alacant, 1753-Madrid, 1819), que amb els també Cirurgians militars Josep Salvany (sotsdirector), Manuel Grajales i Antonio Gutiérrez (ajudants), dos practicants, tres infermers i la directora de la "Casa de Expósitos" de A Coruña, Isabel Cendal (o Zendala) Gómez (sic, cognoms més probables), van portar la vacuna de Jenner contra la verola a bord de la corbeta "María Pita". El cap naval va ser el capità Pedro del Barco, ascendit a tinent de navili a la tornada del viatge. Començant per l'Amèrica Meridional i donant la volta al món, l'expedició va arribar a Filipines, Macau i Cantó amb el virus salutífer en la seva empresa humanitària. Tècnicament era impossible transportar el virus de la vacuna en bones condicions durant els llargs viatges per mar, de forma que varen utilitzar 22 nens orfes de 3 a 9 anys que no havien patit la verola per fer de transmisors vius del virus i la vacuna durant l'Expedició, als que se'ls hi anava inoculant el virus de forma esglaonada. Per a fer-se una idea de la dimensió de la feina feta, val a dir que el grup de Balmis vacunà -només a Mèxic- unes 100.000 persones; i el grup de Salvany unes 200.000 als territoris del Perú. Balmis, que havia participat de jove a a l'Expedició contra Alger (1775), després d'anys amb molts problemes personals i administratius, fou nomenat Cirurjà de Cambra de Ferran VII l'any 1815 i morí el 1819. Grajales dirigí una expedició secundària a Xile, amb el infermer Bolaños. El practicant i nebot de Balmis, Francisco Pastor, una altra a Guatemala. Gutiérrez es va quedar com a supervisor de la vacunació a Filipines abans de tornar a Mèxic.