După Bătălia de la Kápolna din 26-27 februarie 1849, comandantul forțelor imperiale austriece, Alfred I, Prinț de Windisch-Grätz, a crezut că a distrus forțele revoluționare maghiare o dată și pentru totdeauna. El a scris pe 3 martie în raportul trimis la curtea imperială care se afla atunci la Olmütz că: „"am sfărâmat hoardele rebele și voi fi în câteva zile la Debrețin"” (capitala temporară a Ungariei). În ciuda acestui fapt el nu a atacat forțele maghiare, fiind lipsit de informații fiabile cu privire la efectivul forțelor cu care urma să se confrunte dacă ar fi traversat râul Tisa, și astfel, din cauza prudenței sale, a pierdut ocazia de a câștiga războiul.