În 1939, Sternberg împreună cu Moyshe Altman s-au strecurat peste Nistru și au devenit cetățeni sovietici. Un an mai târziu, când Basarabia sa natală a fost ocupată de Uniunea Sovietică, el și cea mai mare parte a fostei sale trupe s-au stabilit la Chișinău, unde Sternberg a devenit director artistic al Teatrului Evreiesc de Stat din RSS Moldovenească și a pus în scenă, printre alte lucrările, "Zyamke Kopatsh" de M. Daniel și "Motl Peysi Dem Khazns" de Sholom-Aleichem („Motl Peysi, fiul cantorului”) cu Sidi Tal în rolurile băieților. În timpul războiului, el și teatrul său au fost evacuați în Uzbekistan, unde a lucrat pentru Comitetul Antifascist Evreiesc și a fost mobilizat într-o unitate de construcții paramilitară. După război, s-a întors la Chișinău și și-a reluat activitatea la Teatrul Evreiesc de Stat, unde a pus în scenă piesa "Di Balade fun der Esesovke Brunhilde un ir hunt" („Balada soldatului SS Brunhilde și câinele ei”) și a publicat poezie în almanahul "Heymland" (1948). A fost arestat în culmea campaniei staliniste împotriva „cosmopoliților fără rădăcini” (evrei) în primăvara anului 1949 și a trimis în lagăre de muncă pentru de 7 ani. La întoarcerea timpurie și reabilitare, 5 ani mai târziu, Sternberg s-a stabilit la Moscova și a lucrat ca traducător al operelor literare românești în limba rusă. A început să publice eseuri literare și poezie în nou-înființata "Sovetish Heymland" în 1961 și a devenit pe scurt membru al consiliului editorial al acesteia. Colecții de poezii ale sale au fost publicate la București și Paris, iar în traducerea ebraică a fost realiazată de către Shlionsky și Penn în Israel cu ocazia împlinirii a 75 de ani a poetului. A murit de atac de cord în 1973, chiar în ziua în care a primit permisiunea de a pleca în Israel. Soția sa, compozitoarea Otilia Lihtenștein, a murit în același an. O colecție de eseuri literare ale lui Sternberg despre subiecte teatrale a fost publicată postum în Israel.