Спољна политика Флерија је политика мира. Она се слагала са политиком британског „премијера“ Роберта Ворпола. Енглеско-француски савез успостављен 1717. године траје до 1731. године. Из Енглеске се у Француску од 1715. године шири масонерија. Масони покушавају да утичу на Флерија да промени своју политику према Енглеској и подржи Стјуарте. Флери је позвао папу Климента XII да 1738. године изда булу којом римокатолицима забрањује да ступе у масонски покрет под претњом екскомуникације. У Енглеско-шпанском рату (1727-1729), Флери подржава Енглезе. Рат је избио због стварања аустријско-шпанског савеза (1725) и политике новог шпанског владара. Шпанија је 1725. године прихватила Прагматичну санкцију на шта су Енглеска, Француска и Низоземска одговориле савезом. Француска дипломатија није постигла територијалне добитке из овог сукоба који је завршен миром у Севиљи којим је утврђен статус кво. Флери је тајно подржавао корзиканске револуционаре на челу са Паолијем старијим. Манипулације су много касније довеле до преласка Корзике под власт Француске (1768). Против воље Флерија, Француска улази у рат за пољско наслеђе након смрти Августа II. Француска ратује са Аустријанцима. У рату има успеха. Бечким миром (1735) Француска признаје Прагматичну санкцију. Међутим, Флери је касније показио договор. Он окупља аустријске непријатеље. Последица је избијање Рата за аустријско наслеђе. Регент је умро током рата (1743). Функција првог министра се укида.