Римљани су доживели серију пораза на почетку Другога пунскога рата. Гај Фламиније је 217. п. н. е. изабран за конзула заједно са Гнејем Сервилијем Гемином. Две римске конзуларне војске биле су смањене након римскога пораза у бици код Требије и због тога су регрутоване четири нове легије. Након преузимања дужности Гај Фламиније повео је војску јужније Арециј (Арецо) у Етрурији да би припремио одбрану самога Рима. Постојала су два пута за Етрурију, али Ханибал није одабрао много лакши пут, него се одлучио да крене путем, где га не Гај Фламиније не очекују. Одабрао је тежак пут кроз мочваре реке Арно у Етрурији. Након три до четири дана марша кроз мочваре Ханибал се улогорио. Сазнао је да је Гај Фламиније демагог, да није талентовани војсковођа и да је превише самоуверен. Ханибал је са својом војском прошао поред војске Гаја Фламинија. Ханибал је очекивао спајање две конзуларне војске, па је због тога настојао да увуче Гаја Фламинија у битку пре ного што стигне друга римска војска под заповедништвом Гнеја Сервилија. Ханибал је пустошио територију римских савезника и тако је показивао да римска војска не може да заштити своје савезнике. Пошто није могао навући Фламинија у битку Ханибал је извео велики маневар пролазећи крај левог Фламенијевог крила и одсекао је Фламинија од Рима. Тај потез је био велики ударац за морал римске војске. Седели су и гледали непријатеља где све уништава, а и налази се ближе Риму него они. Фламиније је био критикован од стране Рима, а и сам се желео осветити због Ханибалових пустошења.