בעבר, משפחתו של עֻבאדה היו בקשרים טובים עם כמה שבטים באלמדינה. כאשר הנביא וחבריו היגרו לאלמדינה, אותם שבטים שהיו בקשרים עם משפחתו של עֻבאדה, שבטים שלא היו מוסלמים, העמידו תחילה פנים שהם שומרים על יחסים טובים איתם. אך לאחר מערכת בדר, וקצת לפני קרב אוחוד, אותם שבטים החלו להראות את הפנים האמתיות שלהם, והחלו להתנכל למוסלמים. ברגע שעֻבאדה ראה את הפרצוף האמיתי שלהם, הוא זנח את הברית הישנה שלהם ואמר "אני לוקח כבני ברית את אללה, את שליחו, ואת המאמינים". אז ירד פסוק מהקוראן, אשר שיבח את אמירתו האמיצה של עֻבאדה, ובפסוק ההוא נאמר "ומי שלוקח לו כבעל ברית את אללה, ואת שליחו, ואת המאמינים, אז הרי שהמחנה של אללה הם המנצחים" (סורת אל-מאאידה, איה 56). כך הפסוק הזה גם הכריז על הקמתו של המחנה של אללה, אשר הורכב מהמאמינים אשר עמדו לצדו של הנביא, ואשר תמכו באמת ובצדק. המחנה החדש הזה של אללה, לא רק הורכב מחבריו של הנביא עליו ברכת האל והשלום, אך גם מהמאמינים האמתיים של כל הדורות שבאו אחריהם, עד ליום הדין. עֻבאדה, אשר אפילו הקוראן דיבר בשבחו, לא היה רק הנציג של שבט החזרג', הוא היה גם אחד מהמנהיגים של המוסלמים הצדיקים והרוחניים. ההיסטוריה האלמותית שלו תיזכר לנצח ברחבי כל העולם.