V roce 1847, po smrti svého otce, byl zvolen uherským palatinem a říšským místodržícím země. V březnu roku 1848, po vypuknutí revoluce předal císaři Ferdinandovi I. Dobrotivému požadavky říšského sněmu, které směřovaly k buržoazní reformě a dalekosáhlé samostatnosti země. Ministerským předsedou první uherské vlády jmenoval hraběte Lájose Batthyányho a v červenci téhož roku zahájil v Pešti první reprezentativní uherský říšský sněm. Po vpádu chorvatského bána Jelačiče do Uher nedokázal vyjednat příměří. Dne 25. září 1848 abdikoval ze své funkce místodržícího a u dvora upadl v nemilost.