Camus'n ja vallankumousta kannattaneen Jean-Paul Sartren välit katkesivat 1950-luvulla, kun Camus arvosteli teoksessaan "Kapinoiva ihminen" marxilaisuutta. Hän näki muodikkaassa kommunismissa yhden totalitarismin muodon. Välirikon vuoksi Camus syrjäytyi Ranskan älymystön keskuudesta. Algerian sotaan hän omaksui maltillisen kannan, ja hänestä tuli epäsuosittu niin Ranskassa kuin Algeriassakin. Hän muokkasi muiden teoksia teatteriin (mm. Pedro Calderón, Fjodor Dostojevski, William Faulkner).