У другій половині 1943 року, після поразки німецьких військ на Курській дузі, визволення Лівобережної України і форсування Червоною Армією Дніпра, положення в Росії стало критичним для німців. На Східному фронті йшли важкі бої і надходження військової техніки до СРСР мало вирішальне значення. Однак і на півночі загроза конвоям з боку німецької ескадри, що базувалася на норвезькі фіорди, значно зменшилася, оскільки після пошкодження лінкора «Тірпіц» і відправки на плановий ремонт в Німеччину важкого крейсера «Лютцов» активне ядро ​​Крігсмаріне в Арктиці скоротилося до лінійного крейсера «Шарнгорст», 6 есмінців 4-ї флотилії і 24 субмарин. У результаті зниження бойової активності німців у період з початку листопада до середини грудня вдалося без втрат провести 3 арктичні конвої (JW 54A, JW 54B, JW 55A) і 2 зворотних — RA 54A і RA 54B. На найнебезпечнішій ділянці маршруту — південніше острову Ведмежий — вони прикривалися «крейсерською завісою», а далеке прикриття, котре зазвичай складалося з лінкора і легких сил, патрулювало великий район поблизу острова, охороняючи відразу 2 конвої, східний і зворотний, які розминалися саме в цьому регіоні.