Radomir se stal součástí Bulharského knížectví v roce 1878. 24. září 1918 zde v důsledku porážky u Dobrého Pole vypuklo vojenské povstání a povstalci vedení Rajko Daskalovem tři dny poté vyhlásili Bulharsko republikou a vytáhli na Sofii, kde však utrpěli porážku. Celkový počet obětí na obou stranách se odhaduje na 430. V roce 1976 byla poblíž města zahájena výstavba jednoho z posledních megalomanských projektů komunistického režimu – továrny na těžké stroje Radomira, který zůstal nedokončen.