V roce 1851 působil jako komisař ve Šlesvicku-Holštýnsku. Roku 1852 byl jmenován rakouským vyslancem v Petrohradě a v roce 1853 odvolán. Následně žil v Anglii. Po návratu z Anglie působil jako velitel 7. armády. Roku 1859 byl povýšen do hodnosti podmaršálka. Během povstání v Polsku 1863 byl generálním guvernérem v Haliči. Roku 1864 byl povolán na post ministra zahraničních věcí, který vykonával až do roku 1866, kdy Rakousko ztratilo celé Benátsko. Roku 1870 se stal velícím generálem v Záhřebu a následně v Praze.