קרב טיקינוס היה התנגשות קטנה ובלתי חשובה, ויש שאינם מחשיבים אותו כקרב של ממש. אולם למרות זאת, הקרב זעזע את הרומאים, שנוכחו לדעת שצבאו של חניבעל אינו חלש כפי שחשבו. סקיפיו ואנשיו נסוגו לעבר נהר הטרביה (יובל של נהר פו) והתבצרו במושבה הרומאית פלנקטיה (פיאצ'נצה). חניבעל כבש את העיר קלאסטידיום, שהיוותה בסיס אספקה רומאי חשוב, ונע לכיוון מחנהו של סקיפיו על נהר הטרביה. הסנאט הזעיק את הקונסול השני, טיבריוס סמפרוניוס לונגוס, מסיציליה, וצבאו של האחרון הגיע לצפון איטליה בנובמבר. היה זה סוף שנת 218 לפנה"ס, ושנת הכהונה של סקיפיו וסמפרוניוס כקונסולים עמדה להיגמר. סמפרוניוס היה להוט לזכות בניצחון על חניבעל שיאפשר לו לזכות בכהונה שנה נוספת. סקיפיו הפצוע, לעומת זאת, רצה לתת לחייליו לנוח במהלך החורף ולתקוף באביב, אולם באותו זמן זכו פרשיו של סמפרוניוס בניצחון זעום על קבוצת פרשים של חניבעל שבזזה שטחים גאליים. הניצחון הלהיב את סמפרוניוס, שרצה לצאת למערכה מהר ככל האפשר. מכיוון שסקיפיו היה פצוע, הייתה הסמכות המלאה בידי סמפרוניוס, שתכנן לצאת לקרב כבר למחרת ההתנגשות. חניבעל ניצל עד תום את להיטות אויבו, וגרר אותו למלכודת מתוחכמת על נהר הטרביה: בדצמבר נפגשו הצבאות בקרב טרביה, שנערך על פי התנאים של חניבעל. הקרב הסתיים בניצחון קרתגי מוחץ, והרומאים איבדו במהלכו 26–32 אלף חיילים.