Acumularea tensiunilor dintre cele două state s-a manifestat în mod clar în 1806, când Prusia a declarat război Franței, fapt ce a declanșat Războiul celei de-a Patra Coaliții. Mizând pe o victorie a armatei prusace, considerată a fi o demnă urmașă a celei a lui Frederic cel Mare, Spania și-a masat trupele la granița cu Franța, așteptând deznodământul conflagrației din Germania. După ce Napoleon a spulberat în mod absolut neașteptat armatele prusace într-o singură zi, la Jena-Auerstaedt, Spania și-a retras imediat trupele, fiind silită să formuleze un pretext neverosimil pentru a justifica mobilizarea trupelor. Intrat triumfal în Berlin, Napoleon a proclamat Blocada Continentală, preconizând închiderea granițelor Europei continentale pentru comerțul britanic. Cu toate acestea, Portugalia, țară în mod tradițional aliată Marii Britanii și dependentă de comerțul cu insulele britanice, a refuzat să se alinieze sistemului continental, lucru care risca să vicieze întregul sistem conceput de Napoleon pentru a obliga Perfidul Albion să facă pace. O intervenție militară franceză împotriva Portugaliei a devenit iminentă în 1807.