Рођен је у Пизи, у Великом војводству Тоскани, у племићкој породици. Студирао је права на Универзитету у Пизи. Ступио је у масонску ложу 1786. године. Након избијања Француске револуције, прешао је на Корзику где је, на италијанском језику, издавао новине које су подржавале Француску револуцију. Тамо је ступио у јакобински клуб и постао је пријатељ Бонапартама. Буонароти је напустио острво јуна 1791. године и вратио се у родну Тоскану где је ухапшен и затворен. Године 1793. преселио се у Париз и постао члан Друштва Пантеона. Максимилијан Робеспјер га је постао да организује патриоте у егзилу, у Италији. Буонароти је радио из Нице. Након што је осудио Паскала Паолија, Буонароти је награђен француским држављанством од стране Конвента (мај 1793. година). Буонароти се вратио у Париз 1795. године, након Термидорске реакције. Тамо је упознат Граха Бабефа. Поново је ухапшен од стране Директоријума 1797. године због учешћа у Бабефовој завери једнаких. Наполеон Бонапарта га је ослободио 1799. године, када је постао први конзул. Буонароти се склонио у Женеву где живи током постојања Првог француског царства и Наполеонових ратова. Одатле је прешао у Брисел, након Бурбонске рестаурације. У Париз се вратио након Јулске револуције 1830. године. Умро је у Паризу 1837. године.