Први балкански рат затиче га на месту вршиоца дужности команданта 2. коњичког пука. У Другом балканском рату потврђен 24. августа 1913. године за команданта истог пука. Први светски рат га је оставио на истом положају на коме се задржао до 1916. године. Почетком те године премештен у Оперативно одељење Врховне команде. Априла исте године премештен у штаб 1. добровољачке дивизије у Руској царевини у којој је остао до Октобарске револуције 1917. године када је наређено повлачење. Након повратка на Солунски фронт из Русије именован за команданта 2. коњичке бригаде у офанзиви 1918. године током пробоја фронта.