Poprvé samostatně vystavoval roku 1962 v klubu umělců Mánes a roku 1964 v Alšově síni Umělecké besedy. Zúčastnil se poslední výstavy skupiny Máj roku 1964 a s Čeňkem Pražákem spoluorganizoval výstavu Máje v rakouském Linci roku 1967. Malbě se začal soustavně věnovat až od roku 1967. Byl zastoupen na výstavě "300 malířů, sochařů, grafiků 5 generací k 50 létům republiky", na zahajovací výstavě Galerie Nová síň roku 1968 a na výstavách českého moderního umění v San Marinu (Vª biennale internazionale d´arte contemporanea della Repubblica di San Marino, 1965), Sopotech (1967) a Basileji (1969). Za normalizace měl v Čechách jedinou výstavu v mělnické "Galerii ve věži" roku 1983. Lehoučkovy obrazy byly znovu vystaveny až po pádu komunistického režimu na výstavách "Umění zrychleného času. Česká výtvarná scéna 1958–1968" (1999–2000) a bilanční výstavě Skupiny Máj 57 (Pražský hrad, 2007)