La situació política es va deteriorar el 1956, amb revoltes a les ciutats de Nadjaf i Hayy, mentre la Crisi de Suez amb l'atac d'Israel contra Egipte que es coordinava amb la Gran Bretanya i França en resposta a la nacionalització del Canal de Suez, només exacerbava l'oposició popular al Pacte de Bagdad. La posició política de Nuri es debilitava, mentre que l'oposició començava a coordinar les seves activitats: el febrer de 1957 s'establia un Front d'Unió Nacional reunint els Demòcrates Nacionals, els independents, els Comunistes, i el Partit Baas. Un procés similar es va donar dins del cos d'oficials militars, amb la formació del Comitè Suprem d'Oficials Lliures. Tanmateix, els intents de Nuri de conservar la lleialtat dels militars amb beneficis generosos, li van fallar. El 20 de juny de 1957 Nuri deixava el càrrec i el succeïa Ali Jaudat al-Aiyubi.