После Битке на Сутјесци Казалиште је бројало 17 чланова: Мира и Вјекослав Афрић, Ивка и Јожа Рутић, Жорж Скригин, Салко Репак, Милан Вујиновић, Јунус Међедовић, Никола Херцигоња, Браслав Борозан, Мира и Силвије Бомбардели, Мира Ђерић, Аника Радошевић, Мирон Цесарец, Бата Урошевић и Љубо Божановић. Прву приредбу дало је у јулу за рањене борце у селу Врачевцу код Сеоне у близини Тузле. Затим је пошло на турнеју по источној Босни, а у септембру се вратило у Јајце, где је остало све до јануара 1944. Ту су услови за рад били врло повољни (зграда с позорницом, кулисама и другим потребама). У том периоду постављена су или обновљена бројна драмска дела: Цанкарев "Слуга Јернеј и његово право", Кочићев "Јазавац пред судом", Гогољев "Ревизор", Нушићев "Народни посланик". Постављен је на сцену и балет на Барановићеву музику "Лицитарско срце". Такође је постављен балет на Гершвинову "Рапсодију у плавом", који је доживео неколико стотина извођења. Приредбе су одржаване и у околним местима.