Tokom Drugog punskog rata u 218–202. pne, Kartaginjani su selektivno koristili ovaj pristup dok su prolazili Italijom. Po okončanju Trećeg punskog rata 146. godine pne, rimski senat je takođe izabrao da koristi ovu metodu za trajno uništenje kartaginskog glavnog grada, Kartagine (blizu današnjeg Tunisa). Zgrade su srušene, kamenje razbacano tako da nije ostala ni ruševina, a polja su spaljena. Međutim, priča da su oni zasolili zemlju je apokrifna.