() oli suomalainen jääkärivaravääpeli. Hänen vanhempansa olivat työmies Salomon Rintala ja Maria Pykäri. Rintala työskenteli jalkinetyöntekijänä Ylihärmässä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n 3. komppaniaan 11. helmikuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Hänet siirrettiin 22. helmikuuta 1917 Altonan työosastoon, josta hänet laskettiin edelleen siviilitöihin Saksaan elokuussa 1917. Rintala palasi takaisin Suomeen Ruotsin kautta 14. maaliskuuta ja astuin Suomen Valkoisen armeijan palvelukseen aliupseeriksi ylennettynä. Hänet sijoitettiin joukkueenjohtajaksi 5. Jääkärirykmentin 14. jääkäripataljoonan 3. komppaniaan. Hän osallistui sisällissodan taisteluihin Karjalankannaksella. Rintala palveli sisällissodan jälkeen edelleen 5. Jääkärirykmentissä, josta muodostettiin myöhemmin Kuopion jalkaväkirykmentti 4. Hän toimi rykmentissä koulutusaliupseerina eri komppanioissa. Rintala erosi armeijan palveluksesta 11. helmikuuta 1919 vain liittyäkseen Karjalan (Aunuksen) retkeen, jossa hänet sijoitettiin 1. rykmentin I pataljoonan 2. komppaniaan. Hän osallistui kyseisellä retkellä taisteluihin Tuuloksen rintamalla, jossa hän kaatui 6. kesäkuuta 1919. Hänet on haudattu Ylihärmän sankarihautaan. Ylennykset: Aliupseeri 14. maaliskuuta 1918, Varavääpeli 15. toukokuuta 1918. Kunniamerkit: Vapaudenmitali 1. lk., Vapaussodan muistomitali soljen kera, Aunuksen Vapaussodan muistomitali, Jääkärimerkki.