במהלך המערכה בפולין לחם רייכרט עם יחידתו כחלק מהדיוויזיה ה-30, כחלק מהקורפוס ה-10, ובמהלך המערכה על צרפת הוא לחם עם יחידתו כחלק מהדיוויזיה ה-30, כחלק מהקורפוס ה-11. במהלך מבצע ברברוסה הוא לחם עם יחידתו כחלק מהדיוויזיה ה-30, כחלק מהקורפוס ה-10. ב-1 בספטמבר 1941 הוא הועלה לדרגת גנרל מיור, וב-17 בספטמבר אותה שנה הוא מונה למפקד הדיוויזיה ה-177. ב-1 בינואר 1943 הוא מונה למפקד הדיוויזיה ה-714, ו-20 בפברואר אותה שנה הוא מונה למפקד הדיוויזיה ה-711, וב-1 בספטמבר אותה שנה הוא הועלה לדרגת גנרל לוטננט. ב-6 ביוני 1944 הותקפה הדיוויזיה בפיקודו על ידי הדיוויזיה המוטסת הבריטית ה-6 שנחתה בחוף סורד, כחלק מהפלישה לנורמנדי, אולם, על אף שהדיוויזיה ספגה אבדות כבדות, היא הצליחה להדוף את התקפות הבריטים ממזרח לנהר האורן. ניסיונות הדיוויזיה לתקוף את ראש הגשר הבריטי נהדפו, בין השאר בעקבות האבדות הכבדות של הדיוויזיה ה-346 שהייתה אמורה לסייע לה. בהמשך השתתפה הדיוויזיה בלחימה בקן במסגרת מבצע גודווד, והיא הצליחה לבלום את התקדמות הקורפוס הבריטי ה-8. באוגוסט הועברה הדיוויזיה להולנד, שם השתתפה בספטמבר במבצע מרקט גארדן. בינואר 1945 הועברה הדיוויזיה יחד עם ארמיית הפאנצר השישית להונגריה, ובפברואר השתתפה במתקפת אגם בלטון. ב-12 באפריל הועברה הדיוויזיה לצ'כוסלובקיה, שם לחמה כחלק מהקורפוס ה-72 במסגרת הארמייה השמינית. ב-14 באפריל נפצע רייכרט בתאונת דרכים, ובסוף המלחמה הוא נפל בשבי האמריקני.