Efter Tysklands angreb på Sovjetunionen i 1941 og mødet med de sovjetiske T-34- og KV-1-kampvogne fik den tyske hær brug for tunge kampvogne med &lt;a href="88%20mm%20kanon"&gt;88 mm L/56-kanoner&lt;/a&gt;. En konkurrence, der resulterede i Panzer VI Tiger. Ferdinand Porsche var Hitlers yndlingskonstruktør, da han bl.a. stod for folkevognen, der var et nationalsocialistisk projekt. På Hitlers fødselsdag d. 20. april 1942 blev Porsche og konkurrenten Henschels prototyper præsenteret. Porches prototype Tiger (P) fik motorbrand, så Henschel vandt på trods af nazistyrets nepotisme Tiger-konkurrencen. Porsche var så overbevist om kontrakten, at "Nibelungenwerke" allerede havde påbegyndt fremstillingen af 91 chassiser (Krupp skulle producere tårnet). For ikke at spilde ressourcer, blev de anvendt til panserjagere med længere 88 mm L/71-kanoner. Panserjageren fik op til 100 mm panserplader boltet på og nåede op på 65 ton. Chassis-designet var kun beregnet til 45 ton, så den kunne kun køre 30 km/t på vejene og i gå-hastighed i terrænet. Hitler havde stor tiltro til Ferdinanden, så datoen for Operation Zitadelle blev udskudt, til der var produceret nok panserjagere. Af defensive våben havde Ferdinand kun et 7,62 mm-maskingevær til kommandøren i en luge øverst. De sovjetiske tropper var blevet kureret for deres 'panserfobi' ved at lade sovjetiske kampvogne køre henover deres skyttehuller under øvelser. Det betød, at mange Ferdinand-panserjagere gik tabt i nærkamp med sovjetisk infanteri.