Som president stod Reagan for et politisk skifte. Hans nyklassiske økonomiske politikk, «reaganomi», søkte å redusere skattenivået for å skape økonomisk vekst, kontrollere pengemengden for å redusere inflasjon, deregulere næringslivet og redusere offentlige budsjetter. I sin første periode overlevde han et drapsforsøk, førte en hard linje overfor fagforeninger, og igangsatte en invasjon av Grenada. Han ble gjenvalgt i et valgskred mot Walter Mondale i 1984. Den andre presidentperioden var først og fremst preget av utenrikspolitiske hendelser, slik som slutten på den kalde krigen, bombingen av Libya i 1986 og avsløringen av Iran-Contras-skandalen. Reagan beskrev åpent Sovjetunionen som «ondskapens imperium», støttet antikommunistiske bevegelser verden over, og forlot sin tidligere avspenningspolitikk ved å starte et storstilt våpenkappløp mot Sovjetunionen. Reagans forhandlinger med den sovjetiske lederen Mikhail Gorbatsjov kulminerte med INF-avtalen og atomvåpennedrustning.