Разом з кількома режисерами Кларк брала участь в створенні циклу кінороликів про повсякденне американське життя для павільйону США на Всесвітній виставці 1958 року в Брюсселі. Частина знятого матеріалу Кларк потім використала у власній експериментальній короткометражці «Карусель мостів», в якій використала «танцюючу» камеру, накладення кадрів і колірні трансформації, створивши тим самим один з найкращих і найвідоміших зразків кінематографічного абстрактного експресіонізму 1950-х років. У 1962 році, невдовзі після заснування спільної з Йонасом Мекасом продюсерській компанії "Film-Makers Cooperative", Кларк зняла для телебачення документальний фільм «» на прохання самого Фроста. Фільм не вирізнявся новаторством, більше того, Кларк через творчі розбіжності покинула проект до його завершення, проте стрічка принесла їй у 1964 році премію «Оскар» за найкращий документальний повнометражний фільм.