Лінкори могли витримати більше влучень і мали менше вразливих місць ніж крейсери та авіаносці, тому було важко їм нанести критичне влучення (випадки з Бісмарком та Принцом Уельським є винятком). Тому шлях для перемоги над лінкорами був складним і виснажливим, повторюючі атаки літаків. Найкраще це продемонструвала битва в затоці Лейте; в Сибуянському морі супер-дредноут Мусасі атакували кілька хвиль літаків з авіаносців, саме на цих атаках і сконцентрували американці. Американські літаки не досягли б успіху якщо б не атакували б всі японські кораблі. Саме це довела повітряна атака 24 жовтня на південний загін Нішімури, навіть атака на старий лінкор класу Фусо і його кораблі супроводу була не вдалою через те, що його атакувала лише одна хвиля літаків з авіаносців Франклін та Ентерпрайз.