Lally tjänade sedan 1721 i franska armén, utmärkte sig i polska tronföljdskriget mot österrikarna vid Kehl och Philippsburg (1734) och framför allt i österrikiska tronföljdskriget (1740-1748), vid Dettingen (1743) och Fontenoy (1745), där han som överste för ett irländskt regemente genom anfall i engelsmännens flank avgjorde slaget och på själva valplatsen av Ludvig XV utnämndes till brigadgeneral. Han åtföljde 1745 pretendenten Karl Edvard vid invasionen i Skottland och var dennes adjutant i slaget vid Falkirk (januari 1746), återvände sedan till franska hären i Nederländerna under marskalken av Sachsen och befordrades 1748 till "maréchal de camp".