Iskolai tanulmányait végezte, amikor kitört a magyar szabadságharc. A honvédek közé állt, és a 10. zászlóalj segédtisztje lett; 1849. május 19-én kinevezték főhadnagynak; az év végén az osztrák seregbe sorozták, Itáliába vitték; többnyire ott és Dalmáciában szolgált, később tiszt lett. 1859-ben mint főhadnagy vett részt az olasz hadjáratban. 1864-ben megválasztották a Szent István, utóbb a Szent László Társulat titkárává. Hat nyelvet beszélt, 1860-tól az "Idők Tanúja" s később egy évtizednél tovább a "Magyar Állam" belső munkatársa volt, írt a "Honvéd"be is (1867.) 1862–63-tól 1874–75-ig a József Műegyetemen olasz nyelvet tanított. A "Katolikus Hetilap"ot 1874-től haláláig szerkesztette. Elhunyt 1886. január 28-án, örök nyugalomra helyezték 1886. január 30-án a délután a Kerepesti úti temetőben.