Найбільш ранній етап будівництва міг початись в добу Клісфена, храм зводиться, вірогідно, із вапняка. Храм цього періоду Дерпфельд назвав Парфеноном I, або Па I. Другий етап будівництва храму розпочавсь незабаром після перемоги греків над персами при Марафоні, тобто близько 490—488 років до н. е. Незавершена робота продовжувалась тепер із використанням мармуру. Храм цього періоду Дерпфельд назвав Парфеноном II, або Па II. Виходячи із цієї теорії, Перикловий Парфенон Дерпфельд назвав Парфеноном III, або Па III. Спостереження Дерпфельда засновувались на тому, що три перші щаблі сходів Парфенону I були складені пороським вапняком, як і стилобат, а верхній щабель — каррайським вапняком. Останню також перекривав нижній мармуровий щабель Периклового Парфенона.