Til tross for Bismarcks skepsis ble grunnlaget for tyske kolonier lagt allerede fra 1884. Den tyske regjeringen begynte å legge områder privatpersoner som Adolf Lüderitz, Adolph Woermann, Carl Peters og Clemens Denhardt hadde erklært eierskap til under beskyttelse av Det tyske riket. Det førte blant annet til Abushiri-opprøret i 1888. Ifølge den tyske historikeren Hans-Ulrich Wehler var den tyske kolonipolitikken i 1880-årene et eksempel på en «pragmatisk» sosial imperialisme, et tiltak som ga den tyske regjeringen mulighet for å distrahere offentlig interesse fra interne problemer og bevare den eksisterende sosiale og politiske orden.