Као антифашиста, учествовао је у Земуну, на демонстрацијама против приступања Југославије Тројном пакту, током 26. и 27. марта 1941. године. На дан бомбардовања Београда и напада Сила осовина на Југославију, 6. априла 1941, био је ухапшен, заједно са око 500 грађана немачке националности. На дан уласка немачких трупа у Земун, 12. априла, био је пуштен заједно са другим ухапшенима. Након изласка из затвора, повезао се са земунским скојевцима и почетком јула 1941. био примљен у чланство Комунистичке партије (КПЈ). После напада на Совјетски Савез, 22. јуна 1941. немачки окупатор отпочео је са масовним хапшењем комуниста и њихових симпатизера, па су половином августа 1941. Томас Девалд и његов син Тома били ухапшени и са другим Земунцима затворени у касарни код Земунског парка, док је млађи син Александар, звани Шаца, избегао хапшење одласком у партизане. Пошто је један њихов рођак, као припадник паравојне организације Дојче Маншафт, био стражар у затвору, ангажовао је Тому на пословима чишћења, што му је омогућило да се слободније креће по затвору и сусреће са Фрањом Канашем, земунским Немцем и чланом КПЈ, који је по задатку радио у окупаторској полицији. Преко Канаша је сазнао да се спрема пребацивање у окупирани Београд, неких од ухапшених, па се почело са организацијом њиховог бекстава. Најпре су из затвора, приликом одвођења на рад, побегли Андрија Хабуш и Силвестер Фогл, а потом је Тома успео да кроз један прозор организује бекство Милоша Мамића и Шандора Мајора.