Удружена руско-шведска војска кренула је из Москве на Смоленск, али је уништена код Клушина, после чега је цар Василије Шујски свргнут и замонашен 17. јула 1610. У августу 1610. пољски хетман Станислав Жолкевски заузео је Москву, оставивши у Кремљу пољски гарнизон од 3.000 људи, док је Бољарска дума (предвођена Филаретом Романовом) понудила царску круну краљевићу Владиславу у замену за војну помоћ против "Тушинског разбојника", кога је напустио и остатак пољских најамника. Краљ Жигмунд под Смоленском одбио је да прекине рат и затворио је руску делегацију, захтевајући царство са себе: тако је популарност "цара Димитрија" међу Русима поново порасла. Узурпатор је у јесен 1610. у Калуги поново окупио знатне снаге козака (предвођених Иваном Заруцким) и Татара, али је 11. децембра убијен од сопствених људи. После његове смрти, царица Марина родила је сина, Димитрија Ивановича, у чије име ће наставити борбу за власт у Русији.