Свега неколико дана након војног пуча, 6. априла 1941. године Силе осовине су без објаве рата напале Краљевину Југославију и разорно бомбардовале Београд. У једном од првих налета немачких бомбардера на Београд, Вера је са својим момком Владом Лаушевићем напустила стан и пошла у једно од склоништа од ваздушне опасности. Пролазећи Зеленим венцем, у главу је погодио и повредио комад цигле, који је пао са једне зграде, након ескплозије бомбе. Влада је Веру у бесвесном стању одмах однео у амбуланту Црвеног крста у Добрачиној улицу, где јој је указана прва помоћ. Пар дана након што се опоравила, Влада и Вера су се у тренутку општег метежа и расула, пешице упутили у Шабац, где су стигли након краћег задржавања у Обреновцу, у кући Владиних родитеља.