Gaál András birtokos és Márczéh Éva fia volt. Gimnáziumi tanulmányait Kunszentmiklóson kezdte, majd Nagykőrösön filozófiát tanult. 1834-ben a Debreceni Református Kollégium diákja lett, a bölcseleti, jogi s teológiai tudományok elvégzése után 1840 őszén nevelő lett a báró Vay családnál; ezen állását azonban 1841-ben a hencidai rektorsággal cserélte föl. 1843-ban a nagykereki református egyház hívta meg lelkészének. Itt érte az 1849. év, amikor ő is a felsőmagyarországi hadseregbe lépett és Dembinszky Henrik IX. hadtesténél tábori lelkész lett. A szabadságharc után mint magánzó élt; 1851-ben Földesen időközi lelkész volt. 1852. tavaszán visszahívták nagykereki állomására. Több évig egyházmegyei tanácsbiró s 1881. május 2-tól esperes volt. Jelen volt a debreceni református zsinaton 1881-ben.