Indien köpte 1954 in 140 stycken Hunters som en del av en större vapenaffär med Storbritannien. När Kinesisk-indiska kriget bröt ut 1962 hade Indien ett av de starkaste flygvapnen i Asien där Huntern var det huvudsakliga jaktflygplanet. Huntern visade sig vara överlägsen de kinesiska MiG-15 och MiG-17 och det indiska luftherraväldet avskräckte Kina från att genomföra bombflygningar mot mål i Indien. När Indiens Hunters och Gnats ställdes mot mot Pakistans Sabres och Starfighters under Indo-pakistanska kriget 1965 var de inte längre överlägsna i luften och utgången av luftkriget blev i princip oavgjort. Även under Indo-pakistanska kriget 1971 satte Indien in sex divisioner Hunters, men då främst i attackrollen. Mellan 4 och 7 december 1971 lyckades sex indiska Hunters stoppa en pakistansk mekaniserad brigad som anföll vid Longewala i Thar. Efter kriget började Indien leta efter en ersättare för sina ålderstigna Hunters. Bland alternativen fanns franska Mirage F1 och svenska Viggen. På grund av budgetproblem köpte man bara in 200 brittiska Jaguars vilket inte var tillräckligt för att ersätta alla Hunters. De sista indiska Hunter-flygplanen ersattes 1996 av Suchoj Su-30MK.