У тешким борбама код Стрмице и око Книна, као и приликом ослобођења Имотског, исказао је своју умешност руковођењем. Код Книна је успео да после седам узастопних јуриша заузме непријатљеске положаје, а у борбама око Невесиња је са својом четом први заузео висове планине Црвањ и тиме онемогућио четницима да зађу иза леђа главнини Петог батаљона. Током битке на Сутјесци, са борцима своје чете је на Тјентишту и у долини реке Хрчавке, пуних девет часова је одбијао јурише Немаца, који су по сваку цену хтели да онемогуће повезивање Седме банијске дивизије с главним снагама Прве и Друге пролетерске двизије.