Определени събития през тази епоха политизират и мобилизират части от населението. Поредната френска революция през юли 1830 г. довежда до вълнения и реформи в много страни от немската империя както и в Европа; Белгия се откъсва от Нидерландия, Люксембург се разцепва на две. Хамбахският фестивал от 1832 г., на който адвокатът Филип Якоб Зибенпфайфер държи основната реч, се явява вид масова демонстрация през този период. Франкфуртският Вахенщурм от 1833 г., с който въстаниците възнамеряват да предизвикат обща революция в Германия, се проваля. Напрежението между католическата църква в Рейнланд и протестантската пруска държава събужда политическото самосъзнание у католическото население. През 1837 г. седем професора от Гьотинген, така наречената „Гьотингенска седморка“, протестират срещу отмяната на конституцията в Кралство Хановер и впоследствие са уволнени. Рейнската криза от 1840 г., когато Франция претендира за р. Рейн като естествена граница между Франция и Германия, предизвиква вълна от патриотизъм и враждебност – и в двете страни. "Песента на германците", композирана от Август Хайнрих Хофман фон Фалерслебен и германският национален химн от 1922 г. до 1949 г., датират от този период. За днешната Федерална република Германия единствено и само 3-тия стих на песента се определя за национален химн.