Директоријум је основан неколико месеци након Термидорске реакције и збацивања Јакобинаца са власти. Том приликом укинут је дотадашњи извршни орган Републике, Национални конвент. Са радом је започео 2. новембра 1795. године. Чинило га је пет чланова. Током свог постојања, постојало је тринаест чланова Директоријума. Директоријум је имао успеха у спољној политици. Француска је анектирала Белгију и област до западне Рајне, а у Швајцарској и Холандији је успоставила сателитске режиме. У унутрашњој политици није имала толико успеха. Период Директоријума обележен је економском кризом, глађу и немирима. Нови устав донет је 1795. године. Папирнати новац девалвирао је до 1% своје номиналне вредности. У Вандеји је избио грађански рат кога је војска угушила силом. Грах Бабеф, представних сиротиње, је погубљен. Француски револуционарни ратови (Прва и Друга коалиција) још су више продубили кризу у друштву. Французи су били незадовољни регрутовањем младих мушкараца. Директоријум је укинуо Наполеон Бонапарта државним ударом од 18. бримера (9. новембар 1799. година). Директоријум је заменио Конзулат.