Молдавски покрет отпора током Другог светског рата супроставио се Румунији и Немачкој, као део већег Совјетског партизанског покрета. Молдавска Совјетска Социјалистичка Република (МССР), данашња Молдавија, створена је у августу 1940. године након совјетске анексије, а поново је враћена од стране Румуније током операције Барбароса. Молдавски отпор прошао је преко нове административне границе: током периода од 1941. до 1944. Бесарабија је поново била уврштена у састав Румуније као полуаутономна губернија, док су подручја преко Дњестра била под управом одвојене губерније Придњестровље. Убрзо након немачко-румунске инвазије у јуну – јулу 1941. године, Комунистичка партија Молдавије (КПМ) наредила је стварање партизанске мреже. Наредба је била у великој мери неефикасна у стварању организованог покрета због брзог распада совјетских територијалних структура у Бесарабији. Неки рани организатори одлучили су да напусте своје положаје, а совјетске покушаје да се инфилтрирају искусни партизани преко линије фронта често је осујећивала специјална обавештајна служба. Ипак, партизанске формације су извршавале велике нападе на румунску инфраструктуру, на Бендер и околину. Док су румунски документи идентификовали категорије локалног становништва под утицајем комунистичких идеја као пасивну компоненту отпора, различити модерни историчари указују на укупну непопуларност комунизма у Бесарабији због чега је покрет био маргинализован.