Apja magas rangú hivatalnok volt Joseph Bonaparte madridi udvarában, de I. Napóleon bukása után a család elszegényedett. Iskoláit kitűnő eredménnyel végezte Rodez-ben. Édesanyja meghalt, apja elméje elborult, így Blanc 19 évesen családfenntartó lett. Abbahagyta tanulmányait, és öccsével Párizsba indult. Útközben értesültek a Júliusi forradalom kitöréséről (1830). Párizsban órákat adott, és írnokoskodott, majd családi kapcsolatainak köszönhetően házitanítói állást kapott egy iparmágnásnál Arras-ban, amely a francia ipari forradalom bölcsője volt. Itt alkalma nyílt meglátogatni a munkást foglalkoztató hallette-i vasöntödét, ahol mozdonyokat és hidraulikus préseket gyártottak. A proletárok nehéz életkörülményeit látva végleg szakított a legitimista elvekkel, és közeledett a szocialista eszmékhez.