V roce 1844 vedl námořní operace na pobřeží Maroka, bombardování Tangeru a okupaci As-Sawíry a byl odměněn hodností Viceadmirála. V následujícím roce publikoval v "Revue des deux Mondes" článek o nedostatcích Francouzského námořnictva, který přitahoval značnou pozornost, a svým nepřátelstvím vůči ministru Guizotovi, stejně jako strojeností špatné vůle vůči Spojenému království, získal značnou popularitu. Únorová revoluce 1848 ho přesto stejně jako ostatní orléanská knížata zasáhla. Urychleně opustil Alžírsko, kde sloužil, a našel útočiště v Claremontu, Surrey, se zbytkem své rodiny.