Vitet utövade några år läraryrket och ingick 1824 i redaktionen av tidningen "Globe", där han entusiastiskt förfäktade romantikens idéer. Efter julirevolutionen utnämndes han 1831 till inspektör över de historiska minnesmärkena, blev 1834 generalsekreterare i handelsministeriet och 1836 ledamot av "conseil d'é-tat" samt var 1846-1848 en av vicepresidenterna i denna korporation. Som medlem av deputeradekammaren, 1834-1848, höll han sig ihärdigt på de doktrinär-konservatives sida och intog under revolutionen 1848 en bemärkt ställning inom den legitimistiska högra centern, men drog sig efter kejsardömets upprättande tillbaka till privatlivet. År 1871 invaldes han i nationalförsamlingen.