Касније територијалне промијене у регији укључивале су проглашење краткотрајне Српске Војводине током Мађарске револуције 1848, која је обухватала подручје Срема. Годину дана касније, Српска Војводина је укинута и замијењена крунском земљом Војводство Србија и Тамишки Банат, док је Срема враћен Краљевини Славонији. Након Хрватско-угарске нагодбе 1868, Краљевина Славонија је укључена у састав Краљевине Хрватске и Славоније, прије него што је Славонска војна крајина у потпуности 1881. године припојена Хрватској и Славонији. Послије завршетка Правог свјетског рата 1918, Хрватска и Славонија је постала дио Државе Словенаца, Хрвата и Срба, док је Банат, Бачка и Барања прогласио непосредно присаједињење Краљевини Србији 25. новембра 1918. године. Они су формирани послије подјеле угарске Барањске и Бачко-бодрошке жупаније дуж „Клеменсонове линије” која је успостављена Тријанонским споразумом 1920. године. Подручје јужне Барање је уступљено Краљевству Срба, Хрвата и Словенаца по претпоставци, а за коју је делегације Краљевства СХС тврдила да представља природно залеђе града Осијека. Територија јужно од „Клеменсонове линије” је организована према управним јединицама које су постојала прије Првог свјетског рата, а подручје је управно реорганизовано 1922. године.