Jeho tvorba je z větší části figurální, vyrovnává se s principy figurace jak ji formuloval Auguste Rodin. Avšak zejména v 60. letech 20. století inklinoval i k archetypálnějším formám abstrakce navazujíc na odkaz Constantina Brâncuşiho. V této části jeho tvorby se u něj naplno projevil smysl pro materiál a citlivé až lyrické zkoumání procesu tvorby plastiky. Je tvůrcem mnoha památníků např. pomník Vítězství pro Bratislavu 1946-1949. Pomník Slovenského národního povstání pro Partizánske 1946-1950 patří mezi nejlepší památníky vytvořené na téma SNP. V roce 1957 se zúčastnil mezinárodního bienále v Sao Paulu. Na světové výstavě v Bruselu roku 1958 byl odměněn za reliéf "Na břehu řeky" stříbrnou medailí, v témže roce se zúčastnil bienále v Benátkách. Je také autorem sousoší "Díků" na bratislavském Slavíně 1963, či plastiky "Slovenské jaro" - pomník Ľudovíta Štúra v Modře 1964. V letech 1966-1968 podnikl studijní cesty do Anglie, Francie a Itálie. Patří i k laureátům ceny Cypriána Majerníka z roku 1963 či k nositelům titulu národní umělec 1967. Navzdory těžkému období, ve kterém žil, dokázal si zachovat svůj lidský morální kredit.