V roku 1990 sa vracia k natočenému, no nezostrihanému materiálu filmu Dovidenia v pekle, priatelia. Pôvodne bol film zostrihaný talianskym producentom, ale k tejto verzii sa Juraj Jakubisko nikdy nepriznával. Aj keď finálna verzia bola dokončená až po páde komunistického režimu, treba brať na povedomie, že vznikal počas normalizácie v roku 1970. Scenár mal na starosti Juraj Jakubisko a Karol Sidon a tento film je zároveň posledným spoločným filmom tejto dvojice. Príbeh je o dvojici mužov a jednej žene, ktorý žijú veľmi zvláštnym spôsobom života. Práve “zvláštnosť” je charakteristickým slovom opisujúcim tento film. Jakubisko v ňom pracuje so surreálnymi prvkami, bohatou obraznosťou, bizarnosťou a mnohými, jemu typickými prvkami. Jakubisko využil hercov aj po 22 rokoch a natočil s nimi dokrútky, ktoré umocňujú celkovú dojem zaujímavosti diela. Juraj Jakubisko bol popri réžii a tvorbe scenáru aj kameramanom filmu.