Радянська влада проводила політику радянізації : націоналізацію всієї приватної власности, колективізацію сільського господарства, придушення католицької церкви та встановлення тоталітарного контролю. Одночасно було запроваджено безкоштовну освіту та безкоштовну національну систему охорони здоров’я. Збройні антирадянські партизани були ліквідовані до 1953 року. Приблизно 130 000 литовців, яких охрестили " ворогами народу ", було депортовано до Сибіру (див. Червнева депортація та березнева депортація ). Після смерті Йосипа Сталіна в 1953 р. Радянський Союз прийняв політику десталінізації та припинив масові переслідування. Ненасильницький опір тривав як у Литві, так і серед литовської діаспори. Ці рухи були таємними, нелегальними та більше зосередженими на соціальних питаннях, правах людини та культурі, а не на політичних вимогах.