Tanulmányait részint apa, részint egyházi férfiak vezetése alatt a szülői háznál végezte 1814-ig, majd a pozsonyi hadapródképző iskolába lépett. Ebben az évben Bécsbe költözött. A száz nap után az I. Sándor cár nevét viselő ezreddel Franciaországba vonult, miközben néhány csatában részt vett. A második párizsi béke után visszatért hazájába, ahol 1829-ig mint katona szolgált. Ekkor megvált a hadseregtől és családot alapított. Eleinte Székesfehérváron, később pedig Beckón töltötte napjait. Jelentéktelen birtokának kezelése nem sok időt igényelt, jobbára irodalmi tanulmányoknak élt. 1840-től kezdve rendes látogatója volt a pozsonyi országgyűléseknek, ahol a főrendek között foglalt helyet. Az 1848–1849. események alatt visszavonultan élt Beckón. Az 1861. évi országgyűlésen újra megjelent a főrendiházban, ahol örömmel üdvözölte a dolgok jobbra fordultát.