1864 року, після остаточного придушення царським урядом Польського повстання, його прибічників, серед них і багато шляхтичів, було виселено, а маєтки відібрано. За розпорядженням Олександра II, полякам було заборонено купівлю земельних ділянок на Волині, де вільної землі вистачало. Ціни на неї (гектар лісу можна було придбати за віз збіжжя) зацікавили німців, а особливо чехів, які, будучи вмілими господарями, що володіли тодішніми передовими європейськими технологіями і культурою землеробства, масово ринулися на Волинь. Ще у 1863 році переселилася перша група селян із Чехії — 17 родин. У Дубенському повіті вони заклали поселення Людгардівку.