Євреї були присутні в багатьох сферах життя міста, від роботи на заводах до науки і освіти, але про жодну єврейську специфіку не йшлося. Соціально-економічні експерименти більшовиків, починаючи від політики воєнного комунізму змусили багатьох залишити Харків і країну загалом. Серед емігрантів був і майбутній Нобелівський лауреат Саймон Кузнєц. В означений період відбулася і зміна соціальної структури єврейського населення — не лише духовна еліта, але і чисельний торгівельно-підприємницький прошарок, який був представлений купецтвом, банкірами, власниками виробництв, фактично зник. Але ці процеси зачепили не лише заможні прошарки населення, так само мусили переорієнтуватись у своїй діяльності дрібні торговці, чия сфера діяльності була одержавлена. Платнею за успішну кар'єру і спокійну діяльність була лояльність до правлячого режиму та асиміляція в радянському проекті «нової людини». Ті, хто обирав кар'єру в каральних органах НК-НКВС або органах влади показово розривали всі зв'язки з єврейською громадою і попереднім життям.