Med diktsamlingen "Framtidens skugga" – det första förslaget till titel var "Köttets mysterier" – kulminerar Södergrans manande visioner, och den närmast kosmiska glöden i dikterna talar om en förnyad värld efter de krig och katastrofer som nu härjar över jorden – Raivola var som tidigare nämnts krigszon 1918 och även senare kunde Södergran höra kanoneld från köksfönstret. Hon kunde följa upproret i den ryska marinbasen Kronstadt, som låg några mil söderut i Finska viken. Några dikter kretsar kring en kvinnlig figur som jonglerar med planeter och stjärnor, medan andra frångår den nietzscheanska övermänniskan som förkunnar och går mot en mer rogivande natur, som i Södergrans diktsamlingsdebut. I dikten ”Makt” skriver hon: ”Jag följer ingen lag. Jag är lag i mig själv./ Jag är människan som tager.”