З національною збірною Марадьяга кваліфікувався на Золотий кубок КОНКАКАФ 2000 року у США, де дійшов з командою до чвертьфіналу. А влітку 2001 року, коли Аргентина відмовилася брати участь у розіграші Кубка Америки 2001 року у Колумбії, Гондурас був терміново запрошений до цього змагання, щоб замінити аргентинців. Марадьяга зумів у короткі терміни зібрати команду, яка прибула до Колумбії за кілька годин до свого стартового матчу, програвши його Коста-Риці з рахунком 0:1. Втім підготувавшись до наступних матчів, гондурасцям вдалося обіграти Болівію (2:0) та Уругвай (1:0) та вийти з групи, а згодом і дійти до півфіналу, сенсаційно перемігши у чвертьфіналі з рахунком 2:0 Бразилію Феліпе Сколарі завдяки дублю Саула Мартінеса. У півфіналі Гондурас був переможений господарями Колумбією (0:2), через що підопічним Марадьяги довелося грати у матчі на третє місце. Там після перемоги над Уругваєм у серії пенальті гондурасцям вдалося здобути бронзові нагороди турніру. Тим не менш головне завдання Рамон Марадьяга виконати не зумів — у відборі на чемпіонат світу 2002 року гондурасці до останнього зберігали шанси на вихід у фінальну стадію турніру, але дві поразки в останніх двох іграх відбору проти Тринідаду і Тобаго (0:1) та Мексики (0:3) не дозволили потрапити Гондурасу на «мундіаль», після чого Рамон Марадьяга покинув команду.