Nemesnépi Marton József és verbói Szluha Rozália (1816-1883) lánya, nemesvitai Viosz Lajosné nemesnépi Marton Zsófia (1842-1900) úrnő volt; két gyermek született abból a házasságból: nemesvitai Viosz Mária (1863–1935) asszonyság, akinek a férje a bagodi születésű boldogfai Farkas Imre (1860–1895), hagyárosi földbirtokos, és nemesvitai Viosz Ferenc (1861–1918), jogász, aki a nagykanizsai főszolgabíró volt. Marton Zsófia második férje, boldogfai Farkas Ferenc (1838-1908) lett, Viosz Lajosnak a legjobb barátja, aki házasságkötése után elköltözött Zalaboldogfáról Andráshidára. Mind Viosz Lajos és Farkas Ferenc gyerekkoruktól fogva az 1848-as eszmékben nevelkedtek, és fiatal korukra a passzív ellenállás szellemében éltek. Boldogfai Farkas Ferenc, Zala vármegye számvevője, pénzügyi számellenőre, vármegyei bizottsági tag, a "Zalavármegyei Gazdasági Egyesület" tagja, a Függetlenségi és Negyvennyolcas Párt lelkes támogatója volt és Marton Zsófia asszony 4 gyermekkel áldotta meg őt. Művelt, elegáns és erős egyéniségű asszony volt nemesnépi Marton Zsófia, aki egyben a nemesnépi Marton család andráshidai ágának az utolsó tagja is volt. Nemesnépi Marton Zsófia úrnő végrendeletében az andráshidai Marton kastélyt idősebb fiára, nemesvitai Viosz Ferencre hagyta. Ezzel a nemesvitai Viosz család a nemesnépi Marton kastélyt örökölte, amelyet később a "Viosz" kastélynak nevezték el.