Командант Групе армија „Висла“ је знао да Штајнер нема довољно снага да се пробије до Шпандауа (нем. Spandau) како је захтевао Хитлер, али Хајнрици је желео да без обзира на то пређе у напад. Толико снага да може успорити Жуковљево напредовање Штајнер је ипак имао. Ако би извео напад, могао би да спречи да Совјети опколе фон Мантојфелову армију. Тако би Хајнрици добио време које му је било неопходно да повуче своје снаге корак по корак до Елбе. Све што је сада могао да учини било је да покуша да спасе људство јер било и више но очигледно да ће се кроз неколико дана Рајх потпуно распасти. Генерал-пуковник Хајнрици је строго чувао ратну карту на којој је био одредио пет праваца север-југ који су означавали линије повлачења, од Одре до Западног фронта. Прва линија носила је ознаку „"Вотан"“, друга „"Уекер"“, док су остале три биле означене бројевима. Линије су биле међусобно удаљене 25 до 30 km. Генерал-пуковник фон Мантојфел се тада налазио на линији „"Вотан"“. И он и Хајнрици су се питали колико се ту могу одржати.