יחסי אירלנד-הונגריה החלו בימי הביניים. במאות ה-14 וה-15 ביקרו שני עולי רגל הונגריים בבית המקדש המפורסם של סנט פטריק בלוף דרג וניסיונם המגולל תרם לתובנה מעמיקה יותר של חיי האירים באותה תקופה. באמצע המאה ה-17 הבישוף של קלונפרט, וולטר לינץ' מצא מקלט מרדיפת הכוחות האנגלים בעיר גיור בהונגריה. לינץ' שמר תמונה של הבתולה מרי וילד גאלווי והביא אותה לאורך מסעו לגיור. לאחר מותו של הבישוף לינץ' הונחה התמונה על עמוד בתוך קתדרלת גיור. הפוליטיקאי והסופר האירי ארתור גריפית' פרסם בשנת 1904 את ספרו "תחיית הונגריה: מקבילה לאירלנד" על המהפכה ההונגרית בשנת 1848, בה העלה את רעיונותיו לעצמאות אירלנד תחת מלוכה כפולה, מהווה דוגמה לבני דורו האיריים את ההגדרה העצמית ההונגרית לחופש. במהלך מלחמת העולם הראשונה ניצבו שתי המדינות משני צידי המתרס, כאשר הונגריה הייתה חלק מהאימפריה האוסטרו-הונגרית ואילו אירלנד הייתה חלק מבריטניה. אירלנד קיבלה בנדיבות מאות פליטים הונגרים לאחר מהפכת 1956 ומאבק החופש נגד הדיקטטורה הקומוניסטית.