Entre els signants hi havia una gran varietat d'orígens socials; dels vint signants quatre havien nascut a famílies nobles lituanes: Donatas Malinauskas, Narutowicz Stanisław, Smilgevičius Jonas, i Biržiška Mykolas, i els altres 16 foren fills de grangers El més gran dels signants era Basanavičius Jonas, que tenia 67 anys en aquell, i el més jove Kazimieras Bizauskas, que tenia 25 anys. Dels restants, tres voltaven els cinquanta anys, sis es trobaven en els quaranta, vuit eren a la trentena, i un d'ells estava entre els vint i els trenta. Amb l'excepció de Saliamonas Banaitis, tots tenien un títol d'educació superior. El 1926 es va matricular a la Universitat de Kaunas, però els seus estudis van quedar sense acabar a causa de la seva mort el 1933. Pel que fa a la formació acadèmica, el Consell va estar dominat per vuit advocats. El grup també va incloure quatre sacerdots, dos agrònoms, dos financers, un metge, un economista i un enginyer. La majoria dels signants havien rebut la seva educació superior fora de Lituània, ja que en aquell moment no hi havia universitats al país - la Universitat de Vílnius havia estat tancada després l'Aixecament de gener el 1863 -. Molts dels signants havien estudiat a la Universitat Estatal de Moscou i a la Universitat Estatal de Sant Petersburg.