Дана 6. јуна 1944 , америчке, британске и канадски снаге су успоставиле Западни фронт искрцавањем у Нормандији. Дана 20. јула 1944, Хитлер је једва преживио бомбашки напад. Због тога је наредио сурову одмазду, што је довело до хапшења 7.000 и погубљењу преко 4.900 људи. Неуспјешна Арденска офанзива (16. децембар 1944—25. јануар 1945) била је последња велика њемачки офанзива у рату и совјетске снаге су ушле у Њемачку 27. јануара. Хитлерово одбијање да призна пораз и његово стално инсистирање да се рат мора водити до последњег човјека довело до непотребне смрти и разарања у завршним мјесецима рата. Преко свог министра правде, Ота Тирака, наредио је да свако ко није спреман да се бори мора по кратком поступку на војни суд и на хиљаде људи је убијено. У многим областима, људи су тражили начине да се предају надолазећим Савезницима, упркос опоменама мјесних вођа да наставе борбу. Степен самоубистава у Немачкој се повећавао, како се рат приближавао крају, посебно у крајевима у које је стизала Црвена армија. Хитлер је такође наредио намјерно уништавање саобраћајница, мостова, индустрије и друге инфраструктура — декрет спаљена земља — али министар за наоружање Алберт Шпер је успео у томе да се ово наређење не спроведе у потпуности.