После Јулске револуције, 1830. године, добио је команду над војним снагама како би потиснуо легитимистичке устанке против нове, Јулске монархије, Луја Филипа. Луј Филип га је 21. августа 1830. одликовао Националним орденом Легије части. Наставио је да подржава либералне идеје, које је промовисао у својим списима. Такође је био познат по својим јаким нападима на покушаје Русије да поткопа уставне слободе Пољске. Након избијања побуне у Пољској, Ламарк је заговарао француску подршку побуњеницима. 1831. Џон Стјуарт Мил се жалио да је "генерал Ламарк дао још један од својих жестоких подстицаја рату." Ламаркова одбрана уставних слобода у Пољској и Италији била је веома популарна у Француској. Чарлс Алан Фифе је тврдио да је "велики део француске нације" сматрао да је Луј Филип издао идеју слободе: "то је био неопростив прекршај Луја Филипа против части Француске, да је дозволио Пољској и Италији да подлегну без повлачења мача против њихових освајача."