Za na EP 2005 v Srbiji je takratni selektor Aleš Pipan povabil v svojo ekipo dva mlada visoka igralca, Erazma in Uroša Slokarja. Oba sta opravičila zaupanje in ostala redna člana slovenske reprezentance. Predvsem je napredoval Lorbek, ki je po še eni pridobljeni izkušnji na EP 2007 že lahko prevzel večje breme nase. To je bilo toliko bolj potrebno po odhodu dolgoletnega kapetana moštva Nesteroviča, ki je bil dolgo prvi center slovenske ekipe. Tako je na svojem tretjem mednarodnem članskem prvenstvu na EP 2009 postal standardni član prve peterke v kateri se je pokazal kot pravi motor ekipe. Na številnih tekmah je prišla do izraza njegova sposobnost igranja tako pod košem kot stran od njega, tako v obrambi kot tudi v napadu. Da je karakter igralca, ki lahko potegne ostale soigralce za sabo, je dokazal predvsem na najtežjih preizkušnjah, ko je bil pravi vlečni konj ekipe in je čestokrat prevzel nase odgovornost ko je bilo najtežje. Omembe vredna je njegova predstava na tekmi proti Hrvaški v četrtfinalu, ko je dosegel 27 točk in 8 skokov, večino v najtežjih delih tekme in bil najzaslužnejši, da je Slovenija prvič prišla do nastopa v polfinalu. Kljub temu, da je njegova ekipa ostala brez odličja, morala se je zadovoljiti s končnim četrtim mestom, pa si je Erazem pridobil dodatno omembo s tem, da je postal prvi slovenski košarkar, ki je bil izbran v prvo peterko prvenstva. Prvenstvo je zaključil kot tretji najboljši strelec s 16,4 točke na tekmo in prav tako tretji skakalec s povprečno 7,4 skoka na tekmo.