Po bitvě o Británii Spitfiry nahradil Hurricany coby páteřní stroj stíhacího velitelství RAF a byl nasazen na evropském, středomořském, tichomořském bojišti a také v jihovýchodní Asii. Spitfire, který si piloti velmi oblíbili, sloužil v několika rolích, včetně stíhací, fotografického průzkumu, jako stíhací bombardér a cvičný letoun. Toto si udržel až do padesátých let. Seafire byla palubní varianta Spitfiru a sloužila ve Fleet Air Arm od roku 1942 do poloviny 50. let. Ačkoli byl původní drak navržen pro motor Rolls-Royce Merlin o výkonu 1 030 koní (768 kW), byl dostatečně silný a adaptabilní, aby používal stále výkonnější motory Merlin a později Rolls-Royce Griffon, které poskytovaly výkon až 2340 koní (1 745 kW). Výsledkem bylo zlepšení výkonů a schopností Spitfiru v průběhu jeho služby.