Heinäkuun vallankumouksen jälkeen vuonna 1830 Broglie toimi muutaman kuukauden ajan Ranskan opetusministerinä ja vuosina 1832–1834 ulkoministerinä. Hän pyrki lähentämään Ranskaa ja Englantia. Maaliskuusta 1835 helmikuuhun 1836 Broglie oli pääministerinä, mutta vetäytyi sen jälkeen pitkäksi aikaa syrjään politiikasta. Toukokuussa 1847 hänet nimitettiin Ranskan lähettilääksi Lontooseen, mutta hän palasi kotimaansa politiikkaan helmikuun vallankumouksen jälkeen. Broglie ei hyväksynyt uutta vallankumousta ja tultuaan toukokuussa 1849 valituksi kansalliskokoukseen hän kuului konservatiiviseen, ”linnakreiveinä” tunnettuun ryhmään, jotka vastustivat sekä kumouksellista sosialismia että paluuta itsevaltiuteen. Hän ei hyväksynyt myöskään presidentti Louis-Napoleon Bonaparten vallankaappausta joulukuussa 1851 ja vetäytyi sen jälkeen lopullisesti politiikasta. Myöhempinä elinvuosinaan Broglie keskittyi kirjallisiin töihin. Hänet valittiin Ranskan akatemiaan vuonna 1855.