Osmanien valta Hebronissa päättyi joulukuuhun 1917, jolloin sen miehittivät brittijoukot. Vuonna 1922 siitä tehtiin osa Palestiinan brittiläistä mandaattia. Pieni mutta vanha juutalainen vähemmistö kaupungissa päätyi brittihallinnon ja sionistien vastaisten mellakoiden kohteeksi vuonna 1929 ja surmansa sai noin 70 paikallista. Mellakoiden jälkeen britit siirsivät juutalaiset pois kaupungista. Israelin itsenäisyyssodan aikana vuonna 1948 Hebronin miehittivät Jordanian joukot ja paikalliset päättäjät äänestivät liittymisestä Jordaniaan vuonna 1950. Hebronilaisilla vaikuttajilla oli oleellinen asema Jordanian taloudellisessa kehityksessä 1950-luvulla ja kaupunki hyötyi yhteyksistään Ammaniin. Israel miehitti Hebronin Kuuden päivän sodan aikana ja Hebronista tuli osa Länsirantaa Israelin sotilashallinnon alaisuudessa. Kaupungin viereen vuonna 1971 rakennettu Kiryat Arba oli ensimmäinen juutalainen siirtokunta Länsirannalla. Siirtolaisten ja paikallisten välit ovat olleet kireät ja kärjistyvät ajoittain väkivallaksi. Yhdessä verisimmistä tapauksista helmikuussa 1994 juutalaissiirtolainen ampui 29 muslimia moskeijassa. Syyskuussa 1995 Israel ja Palestiinan vapautusjärjestö allekirjoittivat sopimuksen, jonka mukaan Israel veti joukkonsa Länsirannan kaupungeista lukuun ottamatta Hebronia, jonne jäi armeijan yksiköitä suojaamaan siirtolaisia ja pyhiä paikkoja. Israelin armeija hallinnoi Hebronin H2 sektoria palestiinalaishallinnon hallitessa loppuosaa.