V apríli 1943, bol povýšený do hodnosti armádneho generála a poverený vedením Kalininského frontu. Neskôr v októbri a novembri 1943 viedol 1. pobaltský front pri útokoch na Smolensk. Následne bol vo februári 1944 presunutý na južnú časť frontu kde viedol samostatnú prímorskú armádu, ktorej cieľom bolo preniknúť z východu na polostrov Krym. Spoločne s 4. ukrajinským frontom F. I. Tolbuchina vykonal krymskú operáciu, počas ktorej boli zničené alebo vytlačené nemecké sily z polostrova. V lete 1944 bol poverený vedením 2. pobaltského frontu, ktorý sa zo severu podieľal na krytí bieloruskej ofenzívy. Za úspešné vedenie bojových operácii bol vyznamenaný titulom Hrdina Sovietskeho zväzu. Neskôr sa jeho front podieľal na pobaltskej operácii, rozhodujúci úspech však priniesli útoky jeho suseda 1. pobaltského frontu pod vedením I. Ch. Bagramjana.