После избијања Француске револуције, Карл Вилхелм је одређен за команданта савезничких, пруско-аустријских снага. У том својству издао је 3. августа 1792. увредљив манифест, којим је Француска третирана као бунтовник и позвана да се покори француском краљу. Затим је на челу савезничких снага (око 140.000 људи) упао у Француску. Заузео је Лонви 23. августа и Верден 2. септембра, али је код Валмија, 20. септембра, наишао на снажан отпор француске револуционарне армије и био принуђен на повлачење ка граници. Одбио је напад француске Мозелске армије у бици код Пирмазенса 14. септембра 1793. и код Кајзерслаутерна 28-30. септембра.