Нарочито се истакао у борбама на Неретви између Дувна и Посушја почеком марта 1943 и у Бици на Сутјесци. Својим храбрим држањем и добрим распоредом чете на Тисовом брду допринео је да снаге Петог батаљона одбију јурише немаца и омогуће пробој Седмој банијској дивизији. Као командант петог батаљона Четврте пролетерске бригаде у продору ка Србији учествовао је у борби око Прибоја. После вишечасовне борбе у августу 1944. године успео је да разбије љотићевски батаљон. Истакао се у борбама на прузи Вишеград - Ужице. У борби са Немцима на Повлену у мају 1944. године је смртно рањен.