Els lituans i els polonesos es revoltaren dues vegades, el 1831 i el 1863, però els dos intents van fracassar i van ocasionar un augment de la repressió per part de les autoritats russes. Després de la Revolta de novembre de 1831, el tsar Nicolau I començà un programa intensiu de russificació i la Universitat de Vílnius fou tancada. L'escolarització en polonès i la vida cultural pogueren, en gran part, continuar en l'antic Gran Ducat, fins al fracàs de l'Aixecament de gener de 1863. Els Estatuts del Gran Ducat de Lituània foren anul·lats per l'Imperi rus només el 1840, i la servitud fou abolida el 1861. La Unió de Brest, important en la part de Bielorússia de l'anterior Gran Ducat, s'incorporà a l'Església Ortodoxa el 1839.