Martti astui Suomen armeijan palvelukseen aliupseeriksi ylennettynä Saksassa 11. helmikuuta 1918 ja saapui Suomeen (Vaasaan) 25. helmikuuta 1918 jääkärien pääjoukon mukana. Hänet sijoitettiin Suomen valkoiseen armeijaan tykinjohtajaksi Jääkäritykistön 3. patteriin. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Kurussa, Muroleessa, Viljakkalassa ja Ylöjärvellä sekä Tampereella. Hänet määrättiin Tampereen valloituksen jälkeen tykistön uudelleen järjestelyn seurauksena vasta perustetun Jääkäritykistöprikaatin 3. jääkäripatteriston 5. patteriin vääpeliksi ja hän osallistui kyseisessä joukossa taisteluihin Viipurissa. Sisällissodan jälkeen Martti palveli patterinvääpelinä Suomen tykistökoulussa, josta hänet siirrettiin 17. elokuuta 1918 tykistön uudelleenjärjestelyn yhteydessä vääpeliksi Vuoristotykistön 1. patteriin. Hän erosi armeijasta 16. helmikuuta 1919, jotta voisi liittyä 21. maaliskuuta 1919 alkaen Karjalan (Aunuksen) retkikuntaan. Hän toimi retkellä aluksi Vuoritykkipatterissa tykin- ja jaosjohtajana ja otti osaa taisteluihin Rajakonnussa, Viteleessä, Tuuloksessa, Aunuksenkaupungissa, Mäkriällä ja Aleksanteri Syväriläisen (Svirskin) luostarissa sekä sen jälkeen Aunuksenkaupungin puolustukseen ja Tuuloksen rintaman taisteluihin. Hän järjesti myöhemmin kesäkuun alusta vuonna 1919 Vitelessä kenttätykistöpatterin ja otti osaa Vitelen puolustukseen sekä Rajakonnussa. Myöhemmin hän osallistui patteriupseerina taisteluihin vuoristotykkipatterissa Kangasjärvellä. Retkeltä hän palasi takaisin Suomeen 15. joulukuuta 1919. Seuraavana vuonna hän astui 4. toukokuuta 1920 tullilaitoksen palvelukseen ja toimi ylimääräisenä tullivartijana Oulussa, Metsäpirtissä ja Viipurissa. Hänet nimitettiin 9. maaliskuuta 1928 liikkuvaksi tullivartijaksi ja 14. huhtikuuta 1930 vakinaiseksi tullivartijaksi Helsingin tullikamariin, missä virassa hän palveli vuoteen 1964 saakka.