Desormes estudià a París a l"'École polytechnique" i acabà els seus estudis superiors el 1794. Fou ajudant de Louis Bernard Guyton de Morveau a la mateixa "École polytechnique". Després, el 1804, passà al món industrial i fundà una fàbrica de productes químics a Verberie (Oise), amb Joseph Montgolfier i Nicolas Clément. El 1819 fou nomenat "correspondant" de l'Acadèmia Francesa de les Ciències. Es dedicà a la política i fou elegit tres vegades batlle de Verberie, els períodes 1821-1826, 1831-1840 i 1843-1852. Partidari declarat de les doctrines liberals sota la Restauració francesa, no es torbà, després de la Revolució francesa de Juliol (1830), a lluitar contra la política de Lluís Felip I de França i es presentà, sense èxit, el 1831 com a candidat de l'esquerra a les eleccions per la circumscripció de Senlis (Oise). Posteriorment fou elegit conseller general del departament d'Oise i, el 8 maig 1835, nomenat Cavaller de la Legió d'Honor. Fundà amb Donatien Marquis el diari "La revue de l'Oise" i, després, "Progrès de l'Oise" órgan de l'oposició dinàstica. Es retirà de la indústria el 1845. Després de la Revolució de 1848 fou elegit representant electe del poble, i votà normalment amb els republicans, i després de l'elecció de 10 de desembre, lluità contra la política de l'Elisi. No tornà a ser reelegit.