Регіоналістські рухи були центрами відродження корсиканської мови та просували старі корсиканські культурні традиції. Перші ініціативи були зроблені корсиканськими студентами з Парижа (так звана "команда Пантеону"). Спусковим механізмом після подій, пов'язаних з алжирською війною, стала публікація в «"Journal Officiel"» від 8 грудня 1960, дуже символічної для Корсики, указу Алжиру про самовизначення. На початку 1961 року команда Пантеону, що складалася приблизно з 30 студентів, серед яких були Домінік Альфонсі, Шарль Сантоні, Фелікс Альфонсі, Туссен Лучані, Хосе Стромбоні, зібралася в квартирі, розташованій на площі Республіки. Було вирішено створити рух, який проявиться на острові в липні. В якості назви було запропоновано абревіатуру, що складалася з двох літер C і літери I, значення яких передбачалося не вказувати. Преса дуже швидко розкрила цей шифр: «Комітет незалежності Корсики» ("франц. Comité pour la Corse indépendante"). Однією з вимог організації було "відкриття корсиканського університету".