Влітку 1943 року під час боїв на Курській дузі лейтенант Олександр Романовський був призначений командиром 3-го взводу 1-го батальйону 224-го стрілецького Памірського полку 162-ї стрілецької Середньоазіатської дивізії 70-ї армії. Взвод налічував 18 прикордонників з усіх загонів Казахського округу, включаючи командира. Взвод Романовського отримав наказ прикрити відхід полку в районі села Тепле Понировського району Курської області і втриматися в селі Самодуровка (нині селище Ігішево Понировского району Курської області) будь-якою ціною. Місцевість мала велике стратегічне значення для радянських військ в плані оборони, а німецькі війська просто не могли обійти цю висоту. Прикордонники повинні були триматися до підходу підкріплень з 224-го стрілецького полку.