Delacroix sa do dejín výtvarného umenia zapísal predovšetkým ako kolorista. Obdivoval diela Francisca Goyu, Petra Paula Rubensa a Paola Veronesa, tiež svieži a svetlý kolorit obrazov anglického maliara Johna Constabla. Žiarivé farby, kontrast svetla a tieňa použil maliar aj na obraze "Sloboda vedie ľud na barikády", kde sú vo veľmi vypätej, dramatickej polohe zobrazené krvavé udalosti francúzskej júlovej revolúcie z roku 1830, ktorá nakoniec viedla k zvrhnutiu kráľa Karla X.. Na tomto obraze maliar použil klasicky strohú kompozíciu, oživenú pohybovým bohatstvom figúr. Do stredu obrazu umiestnil ženu ako alegóriu Slobody, držiacu v zdvihnutej ruke trikolóru. Táto ústredná postava na obraze zjednocuje všetky formy a farby celej kompozície. Postava ženy ako alegória Slobody, ktorá uprostred padlých a zranených zdvihnutou rukou s trikolórou vyzýva na boj a zároveň vyjadruje silu, energiu a odhodlanosť francúzskych revolucionárov.