Метою обмеження кількості іноземців в італійських клубах було стимулювання підготовки саме італійських гравців, і ця політика довела свою ефективність — невдовзі після запровадження ліміту італійська національна команда стала найсильнішою збірною світу на другому в історії чемпіонаті світу, проведеному 1934 року. За чотири роки на чемпіонаті світу 1938 «скуадра адзурра» захистила титул найсильнішої збірної планети. До того, у 1936, італійці стали переможцями футбольного турніру на XI Літніх Олімпійських іграх.