A Szászánidák birodalma is elpusztult Omár seregeinek kíméletlen előrenyomulása alatt. Kétségbeesett erőfeszítésekkel 634-ben sikerült is nekik az ellenállás, de 637-ben Kádiszijjánál döntő vereséget szenvedtek. A muszlim győzelem elsősorban a Szászánida Birodalom dinasztikus konfliktusainak volt köszönhető. A legutolsó szászánida uralkodó, III. Jazdagird király elmenekült a fővárosból, Ktésziphónból, és az araboktól még el nem foglalt keleti tartományokban keresett menedéket. Itt a muszlim seregek 642-ben a maradék ellenállását is felőrölték (→Nihávandi csata). Az arabok ezzel már az Amu-darja és a Kaszpi-tenger partjáig terjesztették ki hódításaikat, míg dél felé az egész perzsa területet az iszlám fennhatósága alá csatolták. Omár a hódítás első részének befejezése után a meghódított gazdag tartomány biztosítására két katonai támaszpontot („"amszár"”) alapított: Kúfát és Baszrát, amelyek csakhamar a muszlim szellemi élet központjaivá váltak.