Османський міжцарів'я () — період в історії Османської імперії, коли держава не мала єдиного правителя. Період міжцарів'я почався в 1402 після поразки османів в Ангорській битві і полону султана Баязида I Тамерланом. Між синами Баязида йшла боротьба за владу, з якої тільки в 1413 переможцем вийшов Мехмед I.