A második világháború előtt Fletcher egész pályafutását rombolókon, cirkálókon és csatahajókon töltötte, a repülőgépekhez és a légi hadviseléshez nem értett. Ezért a repülőgép-hordozók légitámadásainak szervezését és irányítását rendszeresen átengedte ilyen ügyekben több tapasztalatot szerzett beosztottainak (a Korall-tengeri csatában például Aubrey Fitch ellentengernagynak). Mindezek ellenére Fletcher olyasmit csinált, amit előtte a szövetséges tengerésztisztek közül még senki: repülőgép-hordozókat vezényelt ellenséges hordozók ellen. Erre az esetre még nem dolgoztak ki harcászati doktrínákat; azok alapjait Fletchernek kellett „menet közben”, a gyakorlatban lefektetnie.