Varsinainen karhunpesäsuunnitelma valmistui, kun sen tekoon liittyi Repolan toimikunnan kansliapäällikkö luutnantti Paavo Höttönen. Rahoitus oli ollut ongelma kaikissa tähän menneissä tehdyissä heimosotaretkissä ja miehet keksivät rahoitukseen ratkaisun. Repolan toimikunta hyväksyi 25. marraskuuta suunnitelman, jonka mukaan Repolasta myytäisiin tukkeja Suomeen. Viipurin Saha Oy ja Suomalainen Puuliike Oy olivat jo ilmoittaneet kiinnostuneensa ostamaan 150 000 runkoa tukkipuita "erään aivan Suomen rajaa pitkin juoksevan joen varrelta" . Metsätöihin haalittaisiin repolalaisia, karjalaisia ja suomalaisia, jotka muodostaisivat sotajoukon suunnitelmalle. Tukkikauppa rahoittaisi asekustannukset, hankkisi miehet ja toisi peitetyön kansannoususuunnitelmille. Suomen aktivisteilta olisi saatu aseet ja tarvikkeet, joten 500–600 sotilasta olisi voitu aseistaa heti. Repolan toimikunta eli Repolan hallitus laski tarvittavan 1200 kivääriä, 1,2 miljoonaa patruunaa, 12 pikakivääriä ja 240 000 pikakivääripatruunaa. Repolaan vievät päätiet (Tiiksjärvi–Muujärvi–Omelia ja Porajärvi–Lentiera–Repola) murrostettaisiin täysin ja annettaisiin lumettua, jotta Repolasta muodostuisi suljettu tukikohta eli karhunpesä. Tätä karhunpesää eli Repolaa olisi voitu puolustaa helmikuusta lähtien, vaikka koko kevät 1921 ja odottaa muita kapinallisuuksia nousevan Neuvosto-Venäjällä. Sivénin apulaisen ja suunnitelmaa laatineen Jalmari Takkisen mukaan Höttösellä oli suhteita Kronstadtin kapinallisiin matruuseihin ja Repolaan saapui kirjeitä Venäjän sosiaalivallankumoukselliselta puolueelta, joka varoitti karjalaisia lähtemästä yksin taisteluun. Karhunpesäsuunnitelman piti olla viimeinen mahdollisuus, jos tilanne ei helpottuisi Itä-Karjalan suhteen.