Јефимија је саставила "Похвалу кнезу Лазару" непосредно пред битку код Ангоре (Анкаре) 1402. године. Тада су Лазарови синови, Стефан и Вук Лазаревић, као Бајазитови вазали отишли преко мора у бој против Монгола који су под Тамерланом (Тимур Ленком) напали, а касније и поразили Турке. Основни мотив за настанак "Похвале" је Јефимијино дубоко поштовање и захвалност које је осећала према кнезу Лазару, кога је описала као човека ратника и мученика.