En els últims 20 anys hi ha hagut un canvi evident en les polítiques dels governs dels països de Mesoamèrica cap a les llengües indígenes. Hi ha hagut un reconeixement oficial del seu dret a l'existència i algun tipus de suport governamental, fins al punt de reconèixer-les com a llengües nacionals. S'ha reconegut com a desitjable l'educació bilingüe (en lloc de monolingüe espanyol), encara que no sempre s'aconsegueix en la pràctica. A Guatemala el reconeixement dels idiomes indígenes com a idiomes oficials i una part valuosa de la identitat del país es van produir després de la Guerra Civil que va acabar el 1996. A Mèxic els governs canviants havien parlat sobre el valor del patrimoni indígena del país, però no va ser fins al 2002 que la ""Llei General de Drets Lingüístics dels Pobles Indígenes"" va establir un marc per a la conservació, cura i desenvolupament de les llengües indígenes.