Manent fou molt actiu durant la Segona República: va ser director de "La Colmena Obrera", activista destacat en el Congrés Sindicalista de Badalona i secretari de la Federació Local d'aquesta. El 1932 amb 32 militants més de la CNT van crear la Cooperativa Obrera de Construcció "La Unión". Amb tot, s'adherirà al trentisme i serà expulsat de la CNT per aquest motiu el setembre de 1933, juntament amb altres destacats militants badalonins, malgrat que havia estat proposat per a formar part del Comitè Regional català. Aquell mateix any triomfen les dretes en les eleccions i avisa del perill abstencionista. El 1934, des d'Aliança Obrera, defensa la insurrecció d'octubre a Astúries i és membre del comitè a favor dels presos; és detingut i deportat a Burgos fins al juny de 1935; després col·laborarà en l'entesa confederal de Badalona. Per la seva trajectòria en el moviment sindicalista sofrí un boicot per part de la patronal i Manent va fer-se independent convertint-se en fabricant de lleixiu, anant casa per casa amb un carretó venent el seu producte i altres articles de neteja.