Британската империя постепенно поема контрол над султаната с дипломатически и търговски средства, но когато през август 1896 г. новият султан Халид ибн Баргаш решава да се ориентира към Германия, британските сили атакуват острова и сломяват съпротивата на занзибарците за 38 минути. По силата на по-рано сключения договор "Хелголанд-Занзибар" от 1890 г. Германия се ангажира да не се намесва в британските интереси в Занзибар, който наред с Пемба става британски протекторат (не колония), а Ивица Каприви – част от Германска Югозападна Африка. Британското управление чрез султан и везир остава почти непроменено.