Aron Sandberg var son till lantbrukaren Anders Sandberg och Kristina Jaensdotter och från 1917 gift med Ellen Fredrika Malmgren. Han var bror till Gustaf Emil Sandberg, även han skulptör och farbror till Ester Sandberg-Hög. Efter utbildning i trähuggeri i Gränna flyttade han till Stockholm 1899 där han fick arbete vid L O Mellins träsnideriverkstad. Han fortsatte sin utbildning vid Tekniska skolan 1902 med Herman Neujd som lärare i dekorativ skulptur och utexaminerades från skolans högre avdelning 1905. Under sin elevtid lärde han känna Christian Eriksson som anlitade Sandberg som medhjälpare vid huggningen av några björnreliefer till Kiruna och två granitreliefer för Svenska läkarsällskapets hus vid Klara kyrkogård. Ett stipendium möjliggjorde en vistelse i Paris 1906–1908 där han besökte olika skulpturskolor på dagarna och tecknade kroki på kvällarna han fick även en period undervisning av Carl Fagerberg. Helgerna använde han till att studera samlingarna av assyrisk, egyptisk och grekiska skulpturer på Louvren. Vid återkomsten till Sverige 1908 arbetade han med några möbelskulpturer för Nordiska kompaniet som skulle ställas ut på Stockholmsutställningen 1909. Liksom sin bror knöts han till Carl Westmans rådhusbygge i Stockholm 1912–1913 där han modellerade fram olika djur för huvudtrappan, skeppet över ingången och skvallerkäringarna på den stora kalkstenpelaren på andra våningen. Samtidig arbetade han med dekorativa fasadskulpturer för Röhsska konstslöjdmuseet i Göteborg. Från 1913 och tio år framåt arbetade han vid Ragnar Östbergs stadshusbygge där han utförde tornfigurer, kapitäl, reliefer och porträttbyster samt den 7,6 meter höga Sankt Eriksstatyn. Statyn var tänkt att placeras högst upp i stadshustornet på plattformen under klockorna, men hamnade till slut som gipsmodell i Stadshusets tornmuseum. Mellan 1923 och 1926 arbetade han med Södra Kungstornet i Stockholm där han gjorde fyra tornfigurer.