Arribant al nord d'Àfrica al juny de 1942, la nova 51a Divisió Highland participà en la seva primera batalla a El Alamein (octubre-novembre de 1942). Va tenir un paper principal a l'operació "Peu Lleuger", on va estar al centre de l'avanç nord, entre la 9a Divisió Australiana i la 2a Divisió Neozelandesa. Va enfrontar-se amb la 21a Divisió Panzer i amb diverses unitats italianes. Si bé en un inici no va tenir èxit durant "Peu Lleuger", els camps de mines que van netejar van ser claus per aconseguir l'èxit durant l'Operació Supercàrrega. Participà en la batalla de Wadi Akarit, Tunísia, a inicis d'abril de 1943, i va prendre part a l'assalt frontal contra els punts forts protegits per profunds camps de mines, on estaven a la punta dreta de la línia. El comandant de batalló del 7è Argylls, el tinent coronel Lorne Campbell, va ser condecorat amb la Creu Victòria pel seu lideratge durant la batalla. Després, la divisió va prendre part a la invasió de Sicília i després, a la invasió d'Itàlia. Després va ser reclamada del Vuitè Exèrcit a Itàlia, per desig de l'antic comandant del 8è Exèrcit, General Bernard Law Montgomery, juntament amb la 7a Divisió Cuirassada i la 50a Divisió d'Infanteria (Northumbrian) per preparar la invasió del nord-oest d'Europa. Montgomery posteriorment comentà "De les diverses bones divisions que van servir a les meves ordres durant la Segona Guerra Mundial, cap no va ser millor que la divisió Highland".