Klášter také nadále sloužil jako místo internace urozených žen. Car Petr I. nařídil po povstání střeleckých pluků roku 1689 proti její vůli přijmout do kláštera carevnu Žofii Alexejevnu, Petrovu nevlastní sestru, která povstalce podporovala. Zároveň car rozkázal, aby pod okny Žofiiny cely pověsili její spojence, účastníky povstání. Internovaná Žofie Alexejevna se nicméně zasadila o výstavbu nejvýraznějších budov kláštera. Za své vlastní prostředky dala postavit klášterní jídelnu, chrám Zesnutí přesvaté Bohorodice a dva chrámy nad branami – Pokrovu přesvaté Bohorodice a Proměnění Páně. Roku 1690 se začalo s výstavbou zvonice ve stylu moskevského baroka, která je dodnes dominantou areálu.