Pitkään Gediminasin vuori oli yksistään Venäjän armeijan käytössä. Se oli suljettu alue, johon siviilejä ei päästetty ja siksi vuosina 1863–1864 Tammikuun kansannousun kuolemaantuomittujen ja Lukiškių-aukiolla surmattujen johtajien, heidän joukossaan Zygmunt Sierakowskin salassa pidetyt haudat jäivät hiljattain arkeologien löydettäviksi. Tehtiin myös muita lukuisia mielenkiintoisia arkeologisia löytöjä, mm. kotitalouksien keramiikkasirpaleita, nuolenpäitä, luoteja, fragmentteja ja koruja, kolikoita ja sinettejä. Vuonna 1896 rinteelle rakennettiin uusi tie, istutettiin puita ja myöhemmin 1900-vuosisadan alussa tässä oli kahvila.