בשנת 1977 מונה למנהל האמנותי והבמאי בסדרה הדוקומנטרית הסובייטית-אמריקאית "המלחמה הפטריוטית הגדולה" - פרויקט חסר תקדים עד אז. כדי להכין חומר דוקומנטרי צפה ב-30 מיליון מטרים מהתיעוד שצולם, מהם בחר קטעים לסרט בן 17 שעות. מועדי הכנת הסרט היו מאוד קשיחים, העבודה עצמה באה עם מחלוקות, מכיוון שהרעיון היה להציג את המלחמה הפטריוטית הגדולה של העם הסובייטי נגד ורמאכט ושותפיו בפני קהל אמריקני, שידיעתו בחזית הזו של המלחמה לא הייתה רחבה. בנוסף האמריקנים האמינו שצריך לעשות את החומר העיקרי בצבע, מה שדרש את הצילומים נוספים עם משתתפי המלחמה, מכיוון שהמלחמה בחזית המזרחית צולמה בצבע רק בזמן מצעד הניצחון בשנת 1945. קארמן תמך ברעיון האמריקני הזה בגלל רצונו לערוך ראיונות עם הגיבורים האגדיים - מרסייב, קוז'דוב, פוקרישקין, גיבורי סטלינגרד, הגנרלים צ'ייקוב, רודימצב, באטוב, שומילוב, עם מי ששם את דגל הניצחון על הרייכסטאג מליטון כנתריה. הוא גם החליט כי הצילום בצבע של הערים סטלינגרד, קייב, סבסטופול ונובורוסיסק המשוקמים ייצרו ניגודיות חזקה לכרוניקות המלחמה שהקליטו את הרס הערים הסובייטיות הללו.