«Еребус» призначався для дій у районі Дарданелл. Але, поки його будували, десантна операція союзників завершилася повним провалом. Тому корабель включили до складу Дуврського патруля. Володіючи артилерією і бронюванням як на кораблях типу «Маршал Ней», вони мали водотоннажність на 1,4 тис. тонн більше, потужнішу силову установку і відповідно розвивали хід удвічі швидше. «Еребус» міг діяти поблизу ворожих берегів без підтримки допоміжних кораблів: усім іншим моніторам під час припливів-течій і сильних вітрів поблизу Фландрського узбережжя доводилося ставати на якір, щоб їх не викинуло на берег. «Еребус» також отримав нову систему підводного захисту у вигляді булей, що тягнулися від носа до корми. Зовнішній відсік кожного буля був порожнім (заповнений повітрям), а внутрішній, що примикав безпосередньо до корпусу, заповнювала вода. Теоретично, така система захисту повинна мала забезпечити непотоплюваність монітору. На практиці її ефективність виявилася значно нижче розрахункової.