Després de l'experiència del Terror, a França només es desitjava pau i estabilitat política; per això, eren molt pocs tant els monàrquics, partidaris de Lluís XVIII, com els desitjosos de tornar al règim jacobí. Per altra banda, el perill d'invasió estrangera havia desaparegut arran de la derrota de les forces de la Primera Coalició. Tanmateix, durant els quatre anys del Directori mai no va donar-se un funcionament normal de les institucions del Directori; com que la Convenció s'havia fet tan impopular, molts dels seus membres temien per la seva seguretat si es retiraven a la vida privada; per això, es va decretar que dos terços de les cambres de la primera legislatura s'elegissin entre membres de l'antiga Convenció; a més, com que necessitaven conservar el poder fos com fos, sovint s'anul·laven les eleccions si aquestes donaven uns resultats contraris al govern; per això, sovint, per imposar-se, els membres del directori necessitaven recórrer a la repressió militar.