Jókai és Laborfalvi egyre többet találkoztak Szigligetiéknél. A fiatal, szőke, jóképű fiú beleszeretett az ünnepelt, de nála nyolc évvel idősebb színésznőbe. Miután Petőfi Sándor megnősült, és Pesten bérelt lakást, Jókai a barátjához költözött, de Laborfalvi előadásain mindig ott ült a színházban. 1848. március 15-én a Bánk bánt játszották, de a II. felvonás alatt tüntetők nyomultak be a színházba, és az előadás félbeszakadt. Felcsendült a Rákóczi-induló, a Marseillaise, részletek hangoztak el a Hunyadi László operából. Egressy Gábor elszavalta a Nemzeti dalt, elénekelték a Himnuszt. Jókai Mór mellére Laborfalvi Róza tűzte fel a piros-fehér-zöld kokárdát, amit a férfi - későbbi írásaiban - „jegygyűrű”nek nevezett.