С обзиром да тада у Србији није било особе са адекватним библиотекарским знањем, а није га имао ни сам, он је урадио оно што је било у његовој моћи. Наручио је страну стручну литературу. Кренуо је са радом на основу шест немачких приручника. Након Спасићевих каталога из 1844. године, број књига у библиотеци се повећао. Већина књига није била заведена у каталогу. Ово је био први Николићев посао. Најпре је саставио разбацане делове појединих књига, па их је уписао у тзв. "Главни каталог". Овај каталог се у предратној Народној библиотеци чувао као прва свеска инвентара њених књига све до 1941. године када је изгорео за време бомбардовања Библиотеке.