Konsztantyin nagyherceg megkedvelte a lengyeleket, és nagyobb szabadságot akart biztosítani számukra. A lengyel lett újra a hivatalos nyelv, az egyetemek újra működtek, az orosz hivatalnokokat lengyelek váltották fel, és a nagyherceg udvartartásában is főként a lengyel emberek kaptak szót. Ezek az intézkedések nem elégítették azokat a lengyel hazafiakat, akik teljes függetlenséget akartak. Az elégedetlenkedőket sorozással próbálták ártalmatlanná tenni. Azonban ez 1863-ban felkeléseket eredményezett, melyek hamarosan átterjedtek a birodalom többi, nyugati részére is. Miután elfojtották a zavargásokat, Konsztantyin nagyherceg 1863 augusztusában kérvényezte a cárnál helytartói címének elvételét. II. Sándor cár rábólintott öccse óhajára, azonban a nagyherceg hivatalosan csak 1864 májusában szűnt meg helytartónak lenni, amikor Fjodor Fjodorovics Berg gróf megérkezett átvenni a posztot.