1918 elején a nyugati fronton 4 millió német katona állt szemben az antant 5 milliós (és folyamatosan növekvő) hadseregével. A német légiflotta az antanténak a háromnegyedét tette ki, német tankból pedig csak néhány tucat volt a több száz angol, amerikai és francia harckocsival szemben. Ilyen erőviszonyok közepette indult meg a "Michael" névre keresztelt német támadás március 21-én. A terv az volt, hogy elszigetelik egymástól az angol és a francia harcvonalat, majd a La Manche-csatornához szegezve megsemmisítik a brit haderőt. Ludendorff az állóháború megmozgatására több, egymást gyorsan követő támadást tervezett, melyeket befejeznek, mielőtt anyagcsatává változnának és a következőnek adnak lehetőséget.