После бомбардовања Београда и напада Сила Осовине на Краљевину Југославију, 6. априла 1941. године, пријавио се добровољно у војску. У борбама с Немцима, два пута је био заробљаван, али је оба пута успео да побегне. После капитулације, заједно са осталом браћом, дошао је у родно село. Ту се повезао са Савом Ковачевићем, који му је био даљи рођак, по мајци. Активно је учествовао у организовању устанка у околини Требиња и Никшића. Крајем јуна 1941. године посао је командир Ластванске партизанске чете, с којом је почетком јула учествовао у првим устаничким акцијама против усташа и Италијана — с групом својих бораца 11. јула 1941. године први је отворио ватру на усташе у селу Ластви, код Требиња. Током јула 1941. године примљен је у чланство Комунистичке партије Југославије (КПЈ).