Középiskoláit Veszprémben és Pápán végezte el, majd tizennégy évesen tanulmányait félbeszakította, hogy csatlakozzon az 1848–1849-es szabadságharchoz. Fiatal kora miatt csak a budai ostrom, 1849 májusa után fogadták be a honvéd tüzérség soraiba, Nagysándor József dandárjába. 1849. augusztus 2-án megsérült a debreceni csatában, később orosz, végül osztrák hadifogságba került, ahonnan 1849 novemberében engedték szabadon. 1850-től egy évig a József Ipartanodában tanult, majd 1851-től 1856-ig a Bécsi Egyetemen folytatott történelmi és közgazdasági tanulmányokat. 1856 és 1858 között a Friebeisz István szerkesztette, "Délibáb" című pesti szépirodalmi folyóirat belső munkatársa, 1859-ben pedig az "Aradi Híradó" és az "Alföldi Képes Naptár" szerkesztője volt. Az 1859. évi aradi Kazinczy Ferenc-emlékünnepség körüli szervezőmunkája miatt a hatóságok zaklatni kezdték, ezért 1859 decemberében megvált a laptól, és Itáliába emigrált.