ב-5 באוגוסט 1914, לאחר פרוץ מלחמת העולם הראשונה הוא מונה למפקד הדיוויזיה השלישית אשר הייתה חלק מהקורפוס ה-14. כחלק מהארמייה הרביעית, לחם רוט במהלך קרב גליציה ובכלל זה בקרב קומרוב וקרב רווה אשר בו נספו כמעט כל חיילי אחד הרגימנטים שלו. ב-1 באוקטובר 1914 הוא מונה למפקד הקורפוס ה-14 אשר נכלל במסגרת הארמייה הראשונה של ויקטור דנקל. ב-14 באוקטובר הוא עוטר בצלב הכבוד של מסדר לאופולד, ובהמשך אותו החודש השתתף בקרב על הוויסלה. במהלך דצמבר הוא לקח חלק חשוב בקרב לימנובה אשר בו לחם כחלק מהארמייה הרביעית. במהלך הקרב הורחב הקורפוס שלו באופן זמני והוכפפו תחתיו 8 דיוויזיות חי"ר, 3 דיוויזיות פרשים, דיוויזיה גרמנית ואת "הלגיון הפולני". היחידה כללה בסה"כ 50,000 איש. על חלקו בקרב קיבל רוט את תואר האצולה "פון לימנובה-לאפאנוב" מפרנץ יוזף הראשון, קיסר אוסטריה. מאוחר יותר השתתף רוט במתקפת גורליצה-טרנוב ובנסיגה הגדולה, ועוטר בשתי המחלקות של צלב הברזל. ב-1 בספטמבר 1915 הוא הועלה לדרגת גנרל חיל הרגלים והועבר לחזית האיטלקית כמפקד פיקוד הגנת טירול. מאוחר יותר מונה למפקד הקורפוס ה-20. אויגן, ארכידוכס אוסטריה, אשר היה מפקד קבוצת ארמיות אויגן תיאר אותו כמפקד מעולה אך ראה בו: "ידידותי מדי עם החיילים הכפופים לו" ופירוש הדבר הוא ש"ייתכן כי הוא חלש מכדי להשתמש בהם ללא רחם". לפיכך, נחסם קידומו למפקד של ארמייה.