הזירה האירופית הייתה הזירה בה שימש טנק השרמן במספרים הגדולים ביותר. הופעותיו הראשונות של השרמן על אדמה אירופית היו במהלך "מבצע האסקי", שם הקוד שניתן לפלישת בעלות הברית לסיציליה, ומיד לאחר מכן בפלישת בעלות הברית לאיטליה. בזירות אלו לא נערכו קרבות שריון בקנה מידה דומה לקרבות בחזית המזרחית, והכוחות הגרמניים בחזית האיטלקית סבלו מכוח אדם ואספקה מצומצמים בגלל חשיבותה המשנית של הזירה. עם זאת, ככל שנמשכה המלחמה, החלו להופיע בזירה הדגמים הגרמניים החדשים - הפנתר ובמידה מועטה גם הטיגר, שהחלו להופיע בשדה הקרב במספרים הולכים וגדלים. ההחלטה האמריקנית לרכז כמעט את כל הייצור בשרמן ובגרסותיו המאוחרות המוסבות לתותח המשופר בן 76 מ"מ הייתה בבחינת הקרבת איכות למען כמות, והדבר גרם לכך, שהטנק הבסיסי של בעלות הברית המערביות לא השתווה ליריביו הגרמניים.