Войната на Франция с Първата коалиция започва през 1792 г. и минава през различни перипетии. Старите монархии (Прусия, Австрия) не действат достатъчно решително за задушаването на революцията и допускат поражения при Валми и Жемап. Французите мобилизират повече сили, отколкото може да се очаква и покоряват днешна Белгия и левия бряг на Рейн, твърдейки, че така достигат „естествените си граници“. След поражението край Неервинден обаче тази територия е изгубена. Това е една от причините за идването на якобинците на власт. Те назначават енергичния Лазар Карно за военен министър, който с практични и репресивни мерки извършва масова мобилизация – така нареченото „вдигане на масите“ ("levée en masse"). В началото на 1794 г. републиката разполага вече с 800-хилядна армия и превишава армиите на всичките си противници взети заедно.