Lamennais va ser simpatitzant de la Revolució de 1848 i fou elegit diputat per París per a l'Assemblea Constituent. Va esbossar un pla de Constitució, que va ser rebutjat per massa radical. Després d'això, es va limitar a participar silenciosament en les sessions. També inicià la publicació dels diaris "Le Peuple constituant" i "La Révolution démocratique et sociale", adherits a la revolució radical. Ambdós van deixar de publicar-se ben aviat. Fou nomenat president de la "Société de la solidarité républicaine". Continuà sent diputat en les assemblees legislatives fins al cop d'Estat de Napoleó III, que provocà la caiguda en desgràcia, social i financera, de Lamennais.