Po revoluci roku 1989 se do vlasti nevrátil, udržoval nicméně kontakty s okruhem přátel, zvláště v Brně. Podle svědectví z roku 2010 navštívil svou původní vlast naposledy potají v roce 2000. Ačkoli umožňoval překlady svých děl napsaných ve francouzštině do jiných jazyků a pouze je revidoval, jejich české překlady téměř neumožňoval a odmítal práci na nich svěřit jiným překladatelům. Tvrdil, že do mateřského jazyka je přeloží sám. Tento přístup změnil až v pozdních letech života, kdy podle manželky Věry pochopil, že mu již nezbývá na vlastní překlad sil. Jeho důvěru si získala překladatelka Anna Kareninová, jejímž prvním uveřejněným překladem Kunderova francouzsky psaného textu se v roce 2020 stala "Slavnost bezvýznamnosti". Ve Francii Kundera publikoval výhradně v nakladatelství Gallimard. Před listopadem 1989 publikoval české texty v torontském exilovém nakladatelství Sixty-Eight Publishers manželů Škvoreckých, po listopadu 1989 své dílo svěřil brněnskému nakladatelství Atlantis.