По време на първоначалното българско напредване гръцката армия не завършва събирането на частите си, но когато посоката на напредване се изчиства става ясно, че четвърта българска армия е сериозна заета с борба срещу сърбите, а гръцкото командване решава да премине в настъпление. За тази цел гърците има осем пехотни дивизии и кавалерийска бригада, почти цялата им армия. На 19 юни те напредват с два дивизиона (6 полка) на широк фронт срещу Кукуш, където българската втора пехотна бригада на трети дивизион (2 полка) се е укрепила. Битката е тежка, но българските части успяват да удържат временно напредването, което убеждава гръцкото командване на хвърли още сили в битката и да обгради българите. Към 21 юни втори батальон на трета бригада не успява да удържи съкрушаващия по брой противник и пристигналите подкрепления от Сярската бригада не успяват да предотвратят поражението. Това кара българските части да отстъпят. Ситуацията в другите сектори с части на втора армия също бързо се влошава. Части на трети батальон на трета бригада са победени при Калиново от гръцката десета дивизия, а първи батальон на десета бригада, подкрепян от части на Драмската бригада е победен при Лахна от гръцките първа и шеста дивизии. След загубата в битката при Кукуш-Лахна българите се оттеглят на север. По дясното крило на втора армия се укрепва трета бригада, която се опитва да задържи южно от Дойран гръцката десета дивизия. Българското командване заповядва на втори батальон на шеста бригада за подкрепление, но гърците вкарват в боя още две дивизии и още веднъж българските части отстъпват на 23 юни.