Az 1848-as párizsi forradalom kitörése után Bécsben is tüntetések kezdődtek és március 13-án Metternich lemondásra kényszerült és Londonba szökött. A császár eltörölte a cenzúrát és teljes sajtószabadságot, valamint alkotmányt ígért (amely azonban soha nem lépett érvénybe). Ausztria képviselői részt vettek a Német Konföderáció Frankfurtban tartott májusi parlamenti ülésén, és júliusban a Téli Lovasiskola lovardájában összegyűlt az első választott osztrák parlament. Időközben forradalmak törtek ki Pest-Budán, Milánóban és Prágában is, ahol pánszláv kongresszust szerveztek. A konzervatív erők azonban a hadsereg segítségével visszanyerték a hatalmukat Bécsben, Radetzky marsall leverte az észak-itáliai lázadást, Windischgrätz herceg pedig Csehországban állította helyre a rendet. A magyar forradalom leverésére induló csapatok ellen október 6-án újból fellázadtak a bécsiek. Decemberben a bécsi udvar lemondatta a válság kezelésére alkalmatlan Ferdinándot és helyette unokaöccsét, a 18 éves Ferenc Józsefet koronázták császárrá. A magyarok felkelésével azonban ő sem boldogult és 1849-ben kénytelen volt az orosz cár segítségéért folyamodni; az osztrák és orosz csapatok augusztusra leverték a forradalmat. Miklós cár számított arra, hogy 1853-ban, a krími háború kitörésekor az osztrákok viszonozzák a szívességet, azonban Ausztria semleges maradt és a két ország viszonya jelentősen lehűlt.