Након заузимања Сребренице, Прва и Друга војвођанска бригада су се вратиле у Шековиће, а после добијања вести да се Главна оперативна група Врховног штаба НОВ и ПОЈ пробила из обруча на Сутјесци и заузела Хан Пијесак, одлучено је да оне изврше напад на Власеницу. Напад на јак усташко-домобрански гарнизон у Власеници, почео је у ноћи 22/23. јуна, али је због огорчене одбране, посебно у утврђеним бункерима на узвишици Виселици, као и нападу усташких снага које су се повлачиле из Хан Пијеска, био обустављен. У овом нападу погинуло је око 70 партизана, од чега је највише било из Владиног Другог батаљона, који је током ноћи нападао на усташко утврђење на врху Кик. Нови напад на блокирану Власеницу, извршен је у ноћи 24/25. јуна, након доласка Прве пролетерске ударне бригаде. После ослобођења Власенице, остатак непријатељске посаде пробио се према Дрињачи, коју су Друга војвођанска и Прва пролетерска заузеле 28. јуна. Долазак Врховног штаба у источну Босну, као и његов сусрет са војвођанским бригадама и Оперативним штабом за Војводину, имао је велики значај, јер је донета одлука да о формирању Шеснаесте војвођанске дивизије и Главног штаба НОВ и ПО Војводине.