Наполеон је у току зиме 1812/3. године на брзину образовао нову армију од 300.000 људи. Неискусна армија сукобила се са војском шесте коалиције. Она је створена марта 1813. године од стране Британије, Русије, Аустрије, Пруске и неких других Наполеонових до тада верних немачких држава. Наполеон је рат отпочео успешно добивши неколико већих битака у Немачкој: код Дрездена, Бауцена и Лицена. Међутим, одлучујућа битка вођена је од 16. до 18. октобра 1813. године код Лајпцига. Позната је и као „битка народа“. Саксонија и Шведска су пред битку прешли на страну коалиције. Наполеон је поражен у бици, а његово царство се расипа. Губи поседе на Балкану, у Немачкој и Италији. Одметнуо се и напуљски краљ, маршал Мира. Крајем 1813. године рат се преноси на територију Француске. Наполеон пружа жесток отпор и туче Блихерову војску код Бријена. Таљеран за то време отворено сарађује са непријатељем. Наполеон је у таквој ситуацији доживео слом. Руски цар Александар и пруски краљ улазе у Париз 31. марта 1814. године. Таљеран је три дана касније образовао нову владу док Наполеон још увек није ни био свргнут. Након саветовања са својим најбољим маршалима (Неј, Удино, Лефевр), Наполеон је донео одлуку о абдикацији. Савезници су му наметнули уговор о изгнанству на острво Елбу у Средоземном мору које му је дато на доживотно уживање, заједно са пратњом од 1000 војника. Наполеон је на Елби провео 10 месеци.