Especialment pels aixecaments del Tsarat de Polònia entre 1830 i 1860 el nombre de convictes enviats a les "kàtorgui" va augmentar considerablement. Mentre els nobles russos al principi eren exiliats per agitació i conspiracions polítiques, com ara participants en la revolta dels decabristes el 1825, ara hi havia principalment membres de la "intel·liguèntsia" emergent, que representaven la major part dels exiliats. Amb les reformes de 1890, als presos polítics i els criminals comuns ja no estaven separats, la qual cosa va comportar conflictes en els camps. Amb la revolució de 1905 i el canvi en la situació política, fins a la caiguda de l'Imperi Rus, hi havia principalment presos polítics com ara socialdemòcrates i eseristes enviats a l'exili i a treballs forçats. En línies generals, al voltant d'1,5 milions de persones van ser exiliades a Sibèria entre 1807 i 1917.