După înfrângerea Revoluției Maghiare din 1848 și semnarea Păcii de la Șiria, a plecat la Oradea și s-a ascuns în satul bihorean Arpășel, dar a fost capturat de comisarul imperial Péter Jósa și transportat în stare de arest la Pesta. Autoritățile imperiale l-au acuzat de insurgență și trădare prin redactarea și semnarea Declarației de Independență; Szacsvay a respins aceste acuzații, considerând că și-a făcut doar datoria față de națiunea sa. A fost condamnat la moarte și apoi, la 24 octombrie 1849, a fost executat prin spânzurare la Pesta. Motivul condamnării lui la moarte a fost sintetizat ulterior astfel: „Doar o trăsătură de pană i-a fost vina” (în ).