Colombey se proslavilo jako domov a místo posledního odpočinku vojáka a státníka 20. století Charlese de Gaulla, který získal značný majetek na jihozápadním okraji vesnice v roce 1934. De Gaulle se do Colombey často uchyloval v dobách svých politických neúspěchů; nejprve při vzniku Čtvrté republiky v roce 1946 a poté mezi lety 1953 a 1958, než se znovu stal prezidentem na vrcholu Alžírské války. K jeho poslednímu pobytu v Colombey došlo v roce 1969. O rok později zde zemřel. Slovo ‚‚Colombey‘‘ se stalo široce používanou politickou metaforou pro dočasný únik od politického života.