Након окупације, 1941. био је један од покретача Тринаестојулског устанка у пљеваљском крају, као и један од организатора Пљеваљског партизанског одреда. Од фебруара 1942. био је политички комесар Главног штаба НОП одреда Санџака и командант Пљеваљског одреда. Јуна 1942. постао је политички комесар Треће пролетерске санџачке бригаде, са којом је учествовао у походу у Босанску крајину и борбама око Мркоњић града. Након погибије Волође Кнежевића, октобра 1942. постао је командант бригаде, коју је предводио у борбама током Четврте и Пете непријатељске офанзиве.