1950-ben kezdődött karrierje legsikeresebb időszaka, ekkor szerződtette ugyanis a Fiorentina. Első meccsét a „violáknál” 1951. január 21-én játszotta a Napoli ellen, a szezon végén, az Udinese ellen pedig első bajnoki gólját is megszerezte. Bár eleinte szélsőként szerepelt, azonban a vezetőedző Luigi Ferrero hathatós munkájának köszönhetően az 1952–53-as szezontól kezdődően kiváló hátvéd lett belőle. Részese volt a Fiorentina első bajnoki címének (1955–56), valamint az itt töltött időszak alatt került be a válogatottba is, ahol összesen húsz találkozón lépett pályára, közte az 1954-es világbajnokságon.