Odată cu instaurarea regimului național-socialist (nazist) în Germania în anul 1933, Țările de Jos au trebuit să facă față unui flux constant de refugiați evrei la granița sa cu Germania. Pe 15 decembrie 1938 guvernul olandez și-a închis granițele pentru refugiați; avusese loc o creștere substanțială a fluxului de refugiați din Germania în urma pogromului din  "Noaptea de Cristal", de pe 9-10 noiembrie 1938. În 1939, guvernul olandez a construit o Tabără Centrală de Refugiați (în ) în apropiere de Westerbork. Comitetul pentru Refugiați Evrei (în ), care s-a ocupat cu sprijinirea refugiaților evrei din Germania începând din 1933, a trebuit să acopere cheltuielile taberei cu un fond de un milion de guldeni. Primii 22 de refugiați s-au stabilit în tabără în octombrie 1939.