Американська революційна війна — війна між народами Англії і 13 колоніями Північно-Американського континенту. Війна тривала з 1775 по 1783 рік, почалася з битви при Банкер-Гіллі, де було вбито та поранено понад 1150 британських солдатів. Що склало майже половину всієї британської армії. Американські втрати були набагато менш серйозними, загалом 450 убитих і поранених. Однак, англійці змогли відвоювати землю і відсунути новостворену Континентальну армію назад у місто Бостон, який незабаром також впав під натиском британських військ. До битви біля Банкер-Гіллі, Битв біля Лексінгтона і Конкорда у квітні 1775 року британські війська почали штурмувати американські колонії. Вони обшукували склади колоністів, однак, зустріли сильний опір і повернули назад до Конкорду через чисельно переважаючу армію Мінітменів. 4 липня 1776 року на Другому Континентальному конгресі була підписана Декларація незалежності, яка офіційно оголосила, що колонії в Північній Америці є суверенні держави, вільні від англійського панування. Крім того, Конгрес схвалив фінансування Континентальної армії, першої американської військової сили. На початку війни перевага була на боці британців, вони стримували Континентальні регулярні війська і міліцію, і здобували величезні території по всій Північній Америці. Втім, удача повернулася до колоністів в 1777 році з першою великою перемогою над британськими військами в битві біля Саратоги. Надалі фортуна переходила то на бік британців, то до колоністів, але союз американських колоністів із Францією в 1778 році вирівняв ігрове поле і допоміг здійснити фінальний поштовх у боротьбі, в якій британська армія і флот зазнали поразки. У 1781 році американські та французькі війська змогли уникнути пастки від південної частини Британської армії у Йорктауні, що й поклало кінець великим бойовим зіткненням Революції.