Robot a rămas în regiunea lui adoptivă după cedarea Basarabiei de către România către Uniunea Sovietică în 1940. Acest lucru, sugerează Iurie Colesnic, a fost „o decizie conștientă” și era justificată de convingerea lui Robot că poezia avangardistă era apreciată de către administrația sovietică (făcându-l „cea mai elementară victimă intelectuală a propagandei comuniste”). Colesnic scrie, de asemenea: „bănuiesc că dezamăgirea lui după un an de viață în regimul comunist a fost una profundă și greu de reparat”. Un argument similar este adus de Eugen Lungu, care sugerează că Robot „a mimat (între 1940-1941) adeziunea la fericirea "colhoznică"” și, ca și alți scriitori din nou-înființata RSS Moldovenească, a fost realizată pentru a se conforma realismului socialist. În particular, notează Lungu, Robot a urmat poziția oficială sovietică cu privire la o „limbă moldovenească” diferită de limba română și reglementată de către institutul pedagogic din Balta.