Han var søn af Jean Lannes, blev 1827 "pair", men indtog først 1830 sit sæde; var oprindeligt legitimist, men sluttede sig 1833 til det ny kongedømme og blev sendemand; i København 1833-34 og i Schweiz 1836-38. Her tiltvang han sig udvisning af de politiske flygtninge, men havde nær fremkaldt et brud ved sin optræden i anledning af prins Louis Napoleons (Napoleon III's) ophold. I foråret 1839 var han en kort tid udenrigsminister og derefter sendemand i Neapel, indtil han maj 1847 blev marineminister. Han fjernedes ved februarrevolutionen 1848, sad 1849-51 i Nationalforsamlingen som medlem af højre, men trak sig derefter tilbage i privatlivet. 1858 modtog han dog posten som sendemand i Sankt Petersborg indtil 1866 og var fra 1864 til 1870 senator.