У XVII столітті російські першопрохідці, просуваючись на схід, зіткнулися з маньчжурською Цінською імперією. Московсько-цінський прикордонний конфлікт, який тривав ледь не півстоліття, завершився підписанням в 1689 році Нерчинського договору, відповідно до якого було зроблено розмежування московської та цінської територій у верхів'ях Амура, землі ж далі на схід (про які обидві сторони мали дуже туманне уявлення) були залишені нерозмежованими:Річка, на ім'я Горбиця, яка впадає, ідучи вниз, в річку Шилку, з лівого боку, поблизу річки Чорної, кордон між обома державами постановити. Також від вершини тої річки Кам'яними горами, які починаються від тієї вершини річки і по самих тих гір вершин, навіть до моря протягненими, обох країн державу так розділити, як всім річкам малим або великим, які з напівденного боку з їх гір впадають в річку Амур, бути під володінням Хінської держави. Також всім річкам, які з інші сторони тих гір йдуть, тим бути під державою царської величності Російської держави. Інші ж річки, які лежать в середині між рікою Удью під Російської держави володінням і між обмеженими горами, які знаходяться поблизу Амура, володіння Хінської держави, і впадають в море і віяння землі посеред сущі, між тою вищепом'янутою рікою Удью і між горами, які до кордону належать не обмежені, тепер нехай перебувають, понеже на оцій землі закордонні великі і повноважні посли, які не мають указу царської величності, відкладають не обмежені до іншого благополучного часу, в якому при поверненні з обох сторін послів царська величність зволить і бугдиханова високість похоче про те обослатися посли або посланці любительськими пересиланнями, і тоді або через грамоти або через послів ті призначені необмежені землі покійними і пристойними випадки успокоїти і розмежувати можуть.