ההצלחה הגדולה ביותר שהסוגה זכתה, הייתה בשנה בה אירע רצח סלינה. בזמן מותה של סלינה, 52% מכלל מכירות המוזיקה הלטינית היו מכירות של מוזיקה מקסיקנית אזורית; רובן היו של מוזיקת הטחאנו, שהפכה בעקבות כך לאחת מסוגות המוזיקה הלטינית הפופולריות ביותר. המוזיקה של סלינה הובילה את התחייה של הסוגה והכניסה אותה למיינסטרים. כלי תקשורת רבים תיארו אותה כ"מלכת מוזיקת ה​​טחאנו". חברות התקליטים הגדולות, ביניהן EMI רקורדס, SBK רקורדס, וורנר מיוזיק גרופ, CBS רקורדס וסוני מיוזיק החלו להחתים אמני טחאנו שיתחרו ביניהם בשוק המוזיקה הלטינית. עם זאת, פרק זמן לאחר מותה, שוק מוזיקת הטחאנו דעך והפופולריות שלו ירדה. תחנות רדיו בארצות הברית שניגנו מוזיקת טחאנו החלו לנגן מוזיקה מקסיקנית אזורית, ובשנת 1997 הייתה KQQK תחנת הרדיו היחידה שניגנה מוזיקת טחאנו ללא הפסקה. באמצע שנות האלפיים, תחנות הרדיו בארצות הברית כבר לא ניגנו מוזיקת ​​טחאנו, תוכניות טלוויזיה הפסיקו לארח אמני טחאנו וחברות תקליטים גדולות הפסיקו לספק חוזי הקלטות לאמני הטאחנו לאחר שנת 1995. סלינה נהייתה אמן הטחאנו הנמכר והמצליח ביותר בכל הזמנים, ותקליטיה המשיכו להימכר במשך השנים. היא נחשבת לאמן הטאחנו היחיד שאלבומיו ממשיכים לשהות במצעד הבילבורד 200 שבארצות הברית. לאחר מותה, הוחלפה מוזיקת ​​הטחאנו בפופ לטיני כסוגה הלטינית הפופולרית ביותר בארצות הברית.