En reconeixement a aquesta acció, el 14 de març de 1943 rep les fulles de roure per la seva Creu de Cavaller. Tal com ja havia succeït, von Manstein proposa un pla propi per l'ofensiva de l'estiu, però li és refusat. Durant Zitadelle, el Grup d'Exèrcit Sud de von Manstein fa un bon progrés però és eventualment aturat quan el 4t Exèrcit Panzer és incapaç d'avançar cap al nord. Això és resultat de no resoldre la major batalla de tancs el 12 de juliol, a la zona de Prochorovka, on el 2n Cos Panzer SS del SS-Obergruppenführer Paul Hausser va lluitar amb el 5è Exèrcit Blindat de Guàrdies del Tinent General Pàvel Rótmistrov. Després del fracàs de l'Operació Ciutadella i la Batalla de Kursk, von Manstein és traslladat a la retirada davant la contraofensiva soviètica. Al setembre, és retirat al costat occidental del riu Dnièper, mentre infligia greus danys a l'Exèrcit Roig. Entre octubre i fins gener de 1944, von Manstein "estabilitza" la situació, però al gener es veu forçar a retirar-se per la nova ofensiva soviètica. A mitjans de febrer de 1944, von Manstein desobeeix les ordres de Hitler i ordena que l'1è i el 42è Cossos (consistents en 56.000 homes en 6 divisions) del Grup d'Exèrcit Sud trenquin la "Bossa de Cherkassy", el 16 i 17 de febrer. Eventualment, Hitler accepta aquesta acció i ordena la retirada.