Када је 1954. године избио Алжирски рат за независност, Ками се нашао у моралној дилеми. Подржао је "франкоалжирце", али бранио је и француску владу јер је сматрао да је алжирски устанак само интегрални део "новог арапског империјализма" којег предводи Египат, те "„анти-западна”" офанзива коју предводи СССР како би "„окружио Еуропу”" и "„изоловао Сједињене Државе”". Иако је желио да Алжир добије већу аутономију или чак федералне услове, иако не потпуну самосталност, веровао је да франкоалжирци и Арапи могу да живе заједно. Током рата, залагао се за грађанско примирје које би спасило цивиле, али су обе сукобљене стране то одбиле и прогласиле будаластим. Иза кулиса, Ками је наставио да ради за алжирске заробљенике који су чекали смртну казну.