Az előző autókhoz képest forradalmian új DN5-tel Jean-Pierre Jarier az 1975-ös szezon első két futamán (Argentína és Brazília) megszerezte a pole pozíciót, de a versenyeken mind a két autójuk technikai okok miatt kiesett. A legtöbb Formula–1-es csapatokhoz hasonlóan ugyanazt a 490 LE-s Ford-Cosworth DFV motort használták, mint korábban. Még 1975-ben versenybe állították a DN7-et, amit már egy 550 LE-s Matra V12-es motor hajtott meg. Az DN7-ben hosszabb tengelytávot alkalmaztak, hogy ne vesszen kárba a jóval nagyobb és drágább francia motor ereje. Bár ez a felállás halálra volt ítélve, mivel a Matra motor csak egyszeri használatos volt. A új pilóta, Tom Pryce viszont megmutatta tehetségét, és megnyerte a világbajnokságon kívüli Bajnokok Versenyét.