Els japonesos van agafar avantatge de la destrucció preventiva de la major part de la Flota del Pacífic per a ocupar ràpidament les Filipines i totes les colònies britàniques i holandeses al sud-est asiàtic, conquerint Singapur al febrer de 1942 i introduint-se per Birmània cap a les fronteres de l'Índia britànica al maig, tallant la ruta de subministraments cap a la Xina. L'aïllacionisme s'esvaí ràpidament del país, i tots s'uniren darrere de Roosevelt com a líder en temps de guerra. Tot i la ira que travessà els Estats Units després de Pearl Harbor, Roosevelt decidí des del principi que la prioritat havia de ser derrotar l'Alemanya Nazi. Alemanya seguí el joc de Roosevelt quan l'11 de desembre declarà la guerra als Estats Units, la qual cosa eliminà qualsevol oposició a la idea de "colpejar primer a Hitler". Roosevelt es reuní amb Churchill al desembre i planificaren una aliança entre els Estats Units, la Gran Bretanya i la Unió Soviètica, objectius dels quals serien, primer, aturar l'avanç alemany a la Unió Soviètica i al nord d'Àfrica; segon, llançar una invasió a l'Europa Occidental per tal d'esclafar l'Alemanya Nazi en dos fronts i, en tercer lloc, derrotar el Japó.