Більш наполеглива політика в галузі прав людини, яку підтримували Деріан та директор планування політики Державного департаменту Ентоні Лейк, була дещо придушена опозицією Бжезінського. Політичні суперечки досягли своєї найбільш спірної точки під час падіння геноцидного режиму Пола Пота в Демократичній Кампучії в 1979 році після вторгнення В'єтнаму в Камбоджу, коли Бжезінський переважав у тому, що адміністрація відмовилася визнати новий уряд Камбоджі через підтримку Радянським Союзом. Незважаючи на занепокоєння з прав людини, Картер продовжував підтримувати Джозефа Мобуту із Заїру, який переміг Анголу. Його адміністрація також взагалі утримувалася від критики порушень прав людини у Філіппінах, Індонезії, Південній Кореї, Ірані, Ізраїлі, Єгипті, Саудівській Аравії та Північному Ємені.