Julirevolutionen gjorde et stærkt indtryk på ham og blev bestemmende for hele hans senere virksomhed, under hvilken han mere og mere emanciperede sig fra sit fædreland. Han skrev nu sine berømte "Briefe aus Paris", hvorved han blev en af hovedlederne for det unge Tysklands politiske og litterære bestræbelser. Egentlig var de rettede til Jeanette Wohl, som opofrende havde antaget sig den nu sygelige og pirrelige skribent, der også i sine artikler bliver heftigere og bitrere for hver dag, der går. Bekendtskabet med Heine førte hurtig til et brud, der ikke mere kunde heles, og som Heine med sin blodige spot kun uddybede mere (Heine: "Über Börne", 1840). Nu kom yderligere konflikten med Wolfgang Menzel, der havde angivet "Das junge Deutschland" for Bundesrat i Frankfurt og derved medvirket til dettes forbud mod alle forfatterskolens tidligere og fremtidige skrifter. Han tugtede Menzel i den ubarmhjertige pamflet "Menzel der Franzosenfresser". Han forsøgte at overføre "Die Wage" som fransk tidsskrift under titlen "La Balance", men nåede kun at udsende tre hæfter. Hans helbred var nu undergravet, og en lungesygdom rev ham bort. Han blev begravet på Père Lachaise, hvor landsmænd 1843 rejste et mindesmærke på hans grav. Böhme står for eftertiden som den store kritiske journalist, der manede sin nation om dens politiske pligter og blev en af de vækkere, der midt i den hellige Alliances tider bebudede 1848.