În urma Revoluției de la 1848 Blanc a devenit membru al guvernului provizoriu și a început să susțină înființarea cooperativelor muncitorești, care ar fi fost, inițial, ajutate de guvern, dar urmau să fie administrate în cele din urmă de către muncitori. Inițiativa lui Blanc nu a fost adoptată, iar el, prins la mijloc între muncitorii cu tendințe radicale și Garda Națională, a fost forțat să plece în exil. Blanc a revenit în Franța în 1870, cu puțin timp înainte de sfârșitul Războiului Franco-Prusac și a devenit membru al Adunării Naționale. Deși nu a susținut Comuna din Paris el a propus totuși amnistierea comunarzilor.