יהודים מאזור מוראביה התיישבו בעיירה בראשית המאה ה-18. קיים תיעוד בכתובים למשפחות: פולאק, ניימן, נאייר, מאיור, משה, דויטש, פרנקל ומייטינסקי. ב-1825 נמנו בעיירה 15 יהודים. במהלך מהפכת 1848 בהונגריה נשדדו בתיהם של חלק מבני הקהילה. מרבית בני הקהילה היו סוחרים בדגן ומוצרי מזון, ומקצתם אומנים ובעלי מקצועות חופשיים. ב-1865 נמנו בעיירה 66 יהודים. בהמשך, הוקם בית עלמין וב-1910 בית הכנסת הקהילתי. הקהילה הייתה משויכת לקהילת קיקינדה וב-1935 זכתה למעמד עצמאי.