У 1924 році був обраний головою підсекції по вивчанню історії революції соціально-історичної секції Одеської комісії краєзнавства (ОКК) при Всеукраїнської Академії Наук (ВУАН). У 1925–1930 роках був головою всієї соціально-історичної секції та членом редколегії ОКК при ВУАН. У 1922–1924 роках обіймав посаду завідувача губернської комісії по концентрації і вивченню історично-революційних матеріалів та історії партії (Істпарт). Здійснив низку заходів, спрямованих на збирання та зберігання документів з історії революцій і партійних організацій, з історії робітничого руху, селянських повстань в південному регіоні, їх вивчення, систематизацію та опрацювання, а також створення історично-революційного архіву і музею, видання збірок, проведення організаційно-пропагандистської роботи. Брав участь у підготовці святкування ювілеїв: 20-річчя революційних подій 1905 р., 100-річчя повстання декабристів, 10-річчя Жовтневої революції та ін.