Durant els darrers anys crítics del regnat de Carles X, Broglie es va identificar amb el partit liberal – els Doctrinaires, entre els quals Royer-Collard i Guizot foren els més prominents. La Revolució de juliol de 1830 el va situar en una posició difícil; no va saber res de les intrigues que van col·locar Lluís Felip al tron; finalitzada la revolució, tanmateix, va estar a punt per defensar el "fait accompli" amb lleialtat característica, i el 9 d'agost de 1830 va assumir el càrrec en el nou govern com a President del Consell i Ministre de Culte Públic i Educació. Tal com havia previst, el ministeri va ser de poca durada i el 2 de novembre va ser un cop més apartat del poder.