Després de les eleccions de novembre 1933, que van donar una majoria de les dretes al Parlament i en les quals el PRR va obtenir 102 escons, els radicals de Lerroux van passar a liderar el govern de la República, primer en solitari (un gabinet monocolor recolzat per la CEDA) de José María Gil-Robles y Quiñones, i després en coalició amb aquest partit. Al llarg del seu mandat, Lerroux afrontà Revolució d'octubre de 1934, organitzada pels socialistes, i que va resultar particularment violenta a Astúries on fou sufocada per mitjans militars; i als fets del sis d'octubre de 1934 quan el president de la Generalitat de Catalunya Lluís Companys (Esquerra Republicana de Catalunya) va proclamar l"Estat català" dins de la "República Federal Espanyola". Després de controlar la situació en la resta del país, el Govern radical va detenir Companys, va suspendre la Generalitat i va enviar les forces de l'ordre, inclosa la Legió, a combatre la insurrecció obrera a Astúries, que fou durament reprimida sota la direcció dels generals Franco i Goded. Les polítiques cada vegada més dretanes del Partit Republicà Radical van començar a crear-hi fortes dissensions, cosa que es va manifestar plenament quan la diputada Clara Campoamor va abandonar el partit.