Hilferding määrättiin 1856 Venäjän konsuliksi Bosniaan, jossa hän tutki slaavilaisten entisiä ja nykyisiä oloja ja teki laajoja matkoja. Vuonna 1861 hänet siirrettiin virkamieheksi valtakunnanneuvoston kansliaan. Vuoden 1863 kapinan jälkeen hänestä tuli Nikolai Miljutinin apulainen, ja hän toimi voimakkaasti Puolan venäläistyttämisessä. Sitä edistääkseen hän julkaisi anonyymisti englanninkielisen lentokirjasen "The Polish question". Kun Pietarissa 1867 perustettiin Slaavilainen hyväntekeväisyyskomitea, josta pian tuli suurvenäläis-panslavististen rientojen keskus, Hilferding valittiin sen esimieheksi. Tärkeä oli hänen toimintansa Venäjän maantieteellisen seuran kansatieteellisen osaston esimiehenä. Vuonna 1871 hän lähti Aunukseen kokoamaan venäläistä kansanrunoutta ja varsinkin siihen asti vähän tunnettuja eeppisiä runoja bylinoja ja sai niitä talteen runsaasti. Seuraavalla matkallaan Aunukseen hän kuoli Kargopolissa.