V roce 118 př. n. l. zemřel král Micipsa z Numidie, afrického státu, který po třetí punské válce anektoval kartaginské území a nyní byl vazalským státem Říma. Micipsa byl schopný vojevůdce a přímý potomek Massinissy, který byl nejprve na straně Kartága a potom proti němu bojoval pod Scipionem. Jeho říši zdědili jeho synové Adherbal a Hiempsal, stejně jako jeho synovec a adoptivní syn Jugurtha. Toto jméno mělo brzy figurovat v největším úplatkářském skandálu římských dějin. Jugurtha, který se jako mladý válečník podílel na dobytí Numantie v Hispánii a navázal zde kontakty s mnoha vlivnými Římany, nebyl spokojen s tím, že numidská říše má být rozdělena mezi něj a jeho adoptivní bratry, jimž země vlastně patřila. Při vyjednávání o rozdělení říše nechal zavraždit Hiempsala. Adherbalovi se podařilo uprchnout a nadále si činil nárok na svůj díl říše. V roce 116 př. n. l. souhlasil Řím s rozdělením říše mezi Jugurthu a Adherbala, ačkoliv Jugurtha se domohl vlády násilím. Proč vůbec Řím dopustil toto řádění, když byl v podstatě protektorem Numidie a měl tedy chránit právoplatného dědice? Odpověď je jednoduchá: Jugurtha si koupil velkou část římské nobility. Část senátu byla prostě a jednoduše uplacena. Když stále důvěřivý Adherbal poslal do Říma vyslance s prosbou o pomoc proti zásahům svého adoptivního bratra, byli nuceni odcestovat s nepořízenou, poněvadž uplacení senátoři blokovali každé pro Jugurthu nepříznivé rozhodnutí. To jasně dokumentuje, jak byly římské vyšší vrstvy zkorumpované, třebaže tato vlastnost římských vládnoucích vrstev se začala naplno projevovat až v době císařství. Morální úpadek nobility začal však již za republiky.