Непосредствена причина е опитът на френския крал Луи XVI да избяга от страната през месец юни. От този момент той е пленник на собствените си граждани и съдбата му е твърде несигурна. С декларацията двамата короновани владетели целят да предупредят въстаналите граждани да не посягат на живота му. Това, което те виждат като свръх логично и предопределено от Бог задължение на всеки народ, възмущава френския народ, защото в декларацията прозира недвусмислена заплаха. Осем месеца по-късно това води до избухване на първата от Революционните войни (20 април 1792 г.). Самата декларация обаче няма за цел да подготви бъдещата война. Съвременните историци я оценяват като „обикновен дипломатически жест“, предприет по-скоро, за да се удовлетворят настояванията на многобройните френски емигранти.