Също така и от спортна гледна точка Нерц може да се ангажира с националсоциалистите, тъй като те желаят да използват националния отбор по футбол като пропаганден инструмент. Нерц е подчинен на националсоциалистическия Отделение Футбол, който вижда задачата си в това, да демонстрира с помощта на футбола надмощието на германската раса. Тази надежда Нерц успява да осъществи частично по време на световното първенство през 1934 г., където постига трето място (победа с 3:2 над Австрия) и по този начин национланият отбор постига най-големия си успех дотогава. При подготовката за олимпийския футболен турнир в Берлин през 1936 г. отделението организира рекордните 17 срещи. От тях 13 са спечелени, а мачовете с Испания (1:2), Швеция (1:3) и Англия (0:3) остават единственуите загуби. По този начин германският отбор е приеман като един от фаворитите за златото на олимпиадата. След лесна победа с 9:0 над Люксембург в първия крг, германците продължават напред в турнира, който се играе на принципа на директната елиминация. С оглед на задаващите се по-тежки задачи Нерц получава от председателя на отделението Линеман нареждането да пази лидерите на отбора. Ето защо Нерц пуска в следващия мач срещу Норвегия отбор, пълен с резервни играчи. Пред очите на по принцип незаинтересования от футбола Адолф Хитлер Германия губи с 0:2 от норвеждците. Тази загуба, с която Германия отпада от турнира, се превръща в политическа разправа. Нерц е принуден от отделението да си вземе отпуск, а за следващата среща срещу Полша на 13 септември 1936 г. за райхстреньор е определен неговия асистент Сеп Хербергер.