הטורניר המשמעותי הראשון של פוצו כמאמן הנבחרת היה גביע העולם ב-1934 שהתקיים במולדתו. לקראת הטורניר הוא חסה בצילו של בניטו מוסוליני, מנהיג איטליה הפשיסטית אשר השתמש בטורניר הביתי ככלי לקידום תעמולתו. על מנת לשחרר את נבחרתו מלחצם של השלטונות, טיפח פוצו בקרב שחקניו את המשמעת החזקה ואת המנהיגות העצמית שלו. במקביל, ניסה לרצות את ראשי השלטון בכך שהצדיע בסגנון פאשיסטי יחד עם שחקניו לפני כל משחק.