Před založením Státu Izrael a IOS sloužil od roku 1944 v Haganě. V řadách Palmachu se zúčastnil války za nezávislost, bojoval i v bitvě o Jeruzalém. Po válce vstoupil do nově založených IOS. Svou kariéru spojil s obrněnými jednotkami. V hodnosti majora v čele tankového praporu absolvoval Suezskou válku, ve které byl vyznamenán Medailí za odvahu. Po válce velel první izraelské tankové brigádě sestavené z tanků Centurion. Během své vojenské kariéry byl vnímán jako náročný velitel. V roce 1967 velel tankovému sboru během bitvy o Karamé, jejíž průběh a výsledek jej dodnes vnímán rozporuplně. V Šestidenní válce velel tankové brigádě, jež se účastnila bojů v Rafahu a podílela se na obsazování Sinajského poloostrova. 15. července 1973 nahradil Ariela Šarona na pozici náčelníka Jižního velitelství.