Poté operoval převážně spolu s jádrem Spojeného loďstva, takže do bojů v „krysích dírách“ Šalomounových ostrovů – až na epizodní roli v první námořní bitvě u Guadalcanalu – nezasáhl. V březnu 1944 se zúčastnil dalšího nájezdu do Indického oceánu a poté v červnu bitvy ve Filipínském moři. Během série bitev v souvislosti s japonským pokusem o odražení americké invaze na Filipíny byl součástí Centrálního svazu viceadmirála Kurity, který se ráno 25. října 1944 nečekaně objevil na dostřel od nic netušících amerických eskortních letadlových lodí u ostrova Samar. Na rozdíl od své sestry přežil toto střetnutí, které se stalo známé jako bitva u ostrova Samar. Osudným se mu ale staly americké nálety na oblast Kure, kde byl nejprve 24. července 1945 po útoku letadel z USS "Monterey" posazen na mělčinu v Hirošimské zátoce a následně 28. července opět napaden letadly z letadlových lodí USS "Wasp" a USS "Ticonderoga".