В последната, девета война Анри Наварски вече има основания да привлече по-голяма част от населението на своя страна. Победата му при Иври през 1590 г. води до обсада на Париж, която завършва три години по-късно. Тогава, след като за втори път приема католицизма, Анри влиза в столицата. Неговите успехи се дължат на две слабости на католиците. Първо, кралят привлича на своя страна средните класи в Париж, уморени от четиригодишното управление на тълпата. Второ, той апелира към патриотизма на французите, които гледат с недоверие на съюза на Гиз с испанците. Католиците зависят от парите и армиите на Филип ІІ, което е най-голямата им слабост. Когато кардинал дьо Бурбон умира в затвора, испанският крал изисква престолът да се предаде на дъщеря му Изабела. Недоволството на французите изригва и те минават масово на страната на Анри ІV. От 1595 г. двете държави официално са във война, три испански армии навлизат във Франция. Поражението на едната при Фонтен-Франсез предотвратява френското поражение и Филип признава провала на плановете си с договора от Вервен (2 май 1598).