El seu camí cap a la filosofia el va portar a estudis bíblics, a les obres del filòsof alemany Friedrich Nietzsche i a conèixer Jan Patočka. En filosofia, pren com a punt de partida les tradicions fenomenològiques i el personalisme, que tenen com a principals representants Maurice Blondel, Gabriel Marcel, Pierre Teilhard de Chardin, Franz Rosenzweig i Emmanuel Lévinas. Els seus interessos abasten l'antropologia filosòfica, la història de les idees i el món natural, particularment en la posició de "Filosofia de la implementació" (Patočka). Com a part dels seus deures polítics després de la Revolució de Vellut, va estudiar antropologia i les condicions socials de la democràcia: constantment interessat en els reptes de la història europea i la integració europea.