På Wienerkongressen 1814-15 genetableredes Kurfyrstedømmet Braunschweig-Lüneburg som en i personalunion med Storbritannien, selvstændig stat og ophøjedes til Kongeriget Hannover. Dets område udvidedes med Østfrisland, Hildesheim, Arenberg-Meppen og andre områder, hvorimod det afstod Sachsen-Lauenburg til Preussen. I patentet af 7. december 1819 fremsatte prinsregenten i Hannover, hertugen af Cambridge, grundtrækkene til en forfatning efter engelsk forbillede, der dog først trådte i kraft i 1822. Som følge af Julirevolutionens (1830) indflydelse nødsagedes regeringen i Hannover i 1833 til at proklamere en ny Landesgrundgesetz, gennem hvilken ministeransvarlighed indførtes samt tillige folkerepræsentationens to kamre fik større magt.