A település régi nevét a mellette fekvő "„Lipótvár” (Leopoldstadt)" erődről kapta, mellyel története is szorosan összefügg. A vár keletkezése a 17. század második felének súlyos katonai helyzetével kapcsolatos, mely sürgős intézkedéseket követelt I. Lipót császártól, hogy az egyre növekvő török terjeszkedést megállítsa és megvédje a falvakat a török pusztításaitól. A császár és a haditanács új, korszerű erődítmény építését határozta el azon a területen, melyet a kincstár galgóci nemesektől vásárolt meg. Az építést a császár megbízásából Léva parancsnoka, Jean-Louis Raduit de Souches generális irányította, a vár első parancsnokául pedig Johann N. Rith ezredest, De Souches egyik tisztjét nevezte ki. Lipótvár 3000 ember megfeszített munkájával mindössze öt év alatt, 1665 és 1669 között épült fel, ezzel Közép-Európa akkori legmodernebb és egyik legszilárdabb erődítménye jött létre. A várnak hadi szerepe azonban később mégsem a török ellen, hanem a kuruc háborúk során volt. Az 1848–49-es szabadságharc idején a magyarok kezére került, de 1849. február 2-án őrsége kapitulált a túlerőben lévő császári csapatok előtt. Ezután komoly császári erők állomásoztak benne. Később jelentősége megszűnt, a 19. század második felében előbb katonai raktárként szolgált, majd 1855-ben a Bach-rendszer börtönné építtette át, és a mai napig is börtönként működik.