Apja kincstári erdőmester volt. Középiskoláit szülővárosában, Selmecbányán fejezte be. 1846-ban iratkozott be a selmecbányai bányászati és erdészeti akadémiára, de tanulmányait az 1848-as szabadságharc miatt megszakította. 1848 szeptemberében Pesten beállt egy tizenkét fontos ütegbe tüzérnek, s előbb a fel-dunai, majd a II. honvéd hadtestben szolgált. 1849 áprilisában áthelyezték a lengyel Teofil Łapiński parancsnokolta üteghez, és a szabadságharc végéig harcolt tüzér hadnagyként. Ezt követően visszatért Selmecbányára, és 1850-ben befejezte erdészeti tanulmányait. 1851-ben a hercegi Coburg család muraszombati uradalmában lett segéderdész, de hamarosan állami szolgálatba lépett. 1862-ben a zsarnócai állami erdőhivatal erdőmesterévé nevezték ki. Az 1860-as évek közepén azonban már a grófi Eltz család vukovári uradalmában tevékenykedett erdőmesterként (egyes források szerint ugyanebben az időszakban a stájerországi Eisenerzben is szolgált erdészként). 1867-ben ismét állami szolgálatba lépett, s előbb pénzügy-minisztériumi osztálytanácsosi, majd tanácsosi rangban a kincstári erdőigazgatás ügyeit irányította 1872-ig. 1870-ben magyar nemességet kapott, a "berencsi" nemesi előnevet 1883-ban vette fel. 1872-től egy éven át a szlavóniai állami erdők értékesítésére alakult részvénytársaság igazgatója volt. A feladat elvégzését követően, 1873-tól a herceg Esterházy család kismartoni uradalmának erdőtanácsosaként, majd igazgatójaként tevékenykedett. Megromlott egészségi állapota miatt 1889-ben nyugdíjba vonult, s Pozsonyba költözött. Szombathelyen élő leányánál tett látogatása közben érte a halál, Pozsonyban temették el.