A Szovjet bajnokságban szereplő Dinamo Rigában (1969–1977 és 1980–1985 között) és a HC CSKA Moszkvában (1977–1980) játszott. A pontlista vezetője volt 1977-ben és 1983-ban és 1977-ben az Év játékosa lett. A szovjet ligában 333 gólt szerzett. A szovjet válogatottban is szerepelt és részese volt a híres Csoda a jégen vereségnek amikor az amatőr játékosokkal felálló amerikai válogatott elverte a nagy szovjet válogatottat az 1980-as téli olimpián. Világbajnoki címet nyert 1978-ban, 1979-ben és 1983-ban. Öt világbajnokságon (1976–1979, 1983), az 1976-os Kanada-kupán és az 1980-as téli olimpián szerepelt, mint a szovjet válogatott tagja. Az 1977-es világbajnokságon a legjobb csatárnak választották. az 1984-es téli olimpiai keretbe nem került be és miután visszament a Dinamo Rigába már csak egy nagy nemzetközi eseményen szerepelt, mint válogatott. 1985-ben visszavonult és Japánban lett edző. 1989-ben visszatért amikor a szovjet játékosok már kimehettek az NHL-be játszani. A Minnesota North Stars draftolta az 1989-es NHL-drafton a 12. kör 238. helyén így ő lett az legidősebb draftolt játékos 36 évesen és a legidősebb aki az első gólját lőtte 37 évesen. A szezon után visszavonult, de megint visszatért amikor Lettország felszabadult. Játszott néhány mérkőzést majd edző és menedzser lett. 1998-ban a beválasztották az IIHF Nemzetközi Jégkorong Hírességek Csarnokába.