Narodni zbor, ustanovljen 20. septembra 1792, je bil predstavništvo širših množic ljudi, v katerem so imeli večino žirondisti. Pod njihovim pritiskom je zbor razglasil smrtno obsodbo za francoskega kralja Ludvika XVI., ki je bil usmrčen 21. januarja 1793. Po začetnih vojaških neuspehih na bojiščih v Belgiji in ob Renu ter vstajah v notranjosti dežele je bilo ustanovljeno revolucionarno sodišče, kasneje še "Odbor javne varnosti". S Pariško komuno so 2. junija na oblast prišli jakobinci, z njimi pa kljub novi ustavi, s katero je bila dana pravica do svobode govora, tiska, enakosti državljanov, diktatura. Vrstile so se vstaje v pretežni meri žirondistov, katerih vrhunec je bila usmrtitev vodje levega krila jakobincev Robespierra 28. julija 1794 (10. thermidor leta III po francoskem koledarju). Po nemirih in koncu vojne s Prvo koalicijo 6. aprila 1795 je bila sprejeta nova ustava (22. avgust), s katero je izvršno oblast od Narodnega zbora prevzel 5-članski Direktorij.