На путу за Црну Гору, Иван је био са групом бораца, којој су се успут придруживали и они који су се сами или по групама од три до четири, враћали са Сутјеске. Пролазили су планинским беспућима, а и кроз насеља где је непријатељска офанзива оставила пустош. Уплашено становништво се још увек крило по шумама и пећинама. Иван је сматрао да би пролазак групе бораца кроз крајеве које је контролисао непријатељ било изгубљено време ако не би било пропраћено борбеним акцијама. Под његовим руководством одиграле су се акције: диверзија на железничкој прузи између Трубјеле и Никшића, борба код Дреновштице, покушај заузимања Острога, сусрет и борба са четницима код Винића и др. У катуну Вукотице, где је стигао после свих ових акција, одлучио је да се, у интересу безбедности и лакше исхране, поделе у мање групе, које ће свака поћи на свој терен.