Роман има форму пронађеног рукописа. Из перспективе главног јунака представљени су неки од најважнијих догађаја из српске историје двадесетог века: мартовске демонстрације 1941, бомбардовања и окупација Београда у Другом Светском рату, долазак комуниста на власт, национализација имовине и студенстки протести из 1968. Историја је у „Ходочашћу“ иронијска структура која показује како се поновљене секвенце прошлости у животу истога јунака претварају у ругање идеолошким и утопијским пројектима, чија је жртва Арсеније Његован. У таквој улози он постаје протагониста траги-фарсе. Отуд је и слика његовог гордог посртања у судару са историјом коју не разуме и не прихвата у исти мах комична и гротескна.