Сред най-известните платна на художника са "Станчик" (1862), "Проповедта на Скарга" (1864) и "Рейтан пред варшавския сейм през 1773 година" (1866), които проследяват кризата в Жечпосполита, довела до подялбата на Полша между Русия, Прусия и Австрия. Докато ранните му исторически творби отразяват критика срещу политическия живот в Жечпосполита, след краха на Януарското въстание Матейко създава редица платна, прославящи най-славните моменти от нейната история: "Люблинската уния" (1869), представяща обединение на Полша и Литва, "Битката при Грюнвалд" (1872 – 78), "Собиески при Виена" (1883), "Конституцията от 3 май" (1891). Стилът на твореца се отличава със задълбочено познаване на историческия контекст, внимание към детайла, склонност към изграждане на мащабни композиции с висок драматургичен заряд, търсене на причинно-следствените връзки в историческия процес и символните измерения на представените личности и събития, силно патриотично чувство и морален патос. Творческото наследство на Матейко обхваща над 300 творби: маслени картини на историческа, религиозна и алегорична тематика, портрети, рисунки и скици.