פטרוס וארינה התגוררו בביתו של מקס אייטינגון, תלמידו של פרויד, בטלביה והתערו בחברה הקוסמופוליטית של העיר באותה עת. ב-5 ביוני 1941 נישאו השניים בטקס דתי שנוהל על ידי הפטריארכיה היוונית-אורתודוקסית של ירושלים. במקביל פעלו פטרוס ובעיקר אירינה לסייע ברקימת קשרים בין המרכז הכנסייתי הרוסי בארץ ישראל (שהיה כפוף לכנסייה האורתודוקסית הרוסית הגולה ("הכנסייה הלבנה"), שתמכה במשפחת רומנוב ולא הכירה בברית המועצות) לבין הכנסייה הפרבוסלאבית "האדומה" שמרכזה היה במוסקבה ואשר תמכה בשלטון הסובייטי. כהני הדת שהתנגדו להתערבותה של ארינה העבירו מסרים למשפחת המלוכה היווני לפיהם מדובר בסוכנת סובייטית. בפרט הכעיסה את המשפחה העובדה שפטרוס הציג את ארינה כ"נסיכת יוון". פטרוס שהה במקביל בקהיר, כנציג משפחת המלוכה היוונית הגולה במזרח התיכון. עיקר פעילותו הייתה גיבושו מחדש של צבא יווני והשתתפות צבאית יוונית לצד בעלות הברית במערכה במדבר המערבי, בפלישת בעלות הברית לסיציליה ובפלישת בעלות הברית לאיטליה. בכיבוש רומא פיקד פטרוס על כוח לוחמים מאורים מניו זילנד. לאחר מכן נשלח לסין הלאומית כנציג בעלות הברית לצ'יאנג קאי שק.