En els anys de l'ocupació alemanya i soviètica de Polònia, tant el treball dels escriptors polonesos com la vida artística i literària es van veure amenaçats dramàticament. es va perdre tota publicació legal o activitat creativa; les institucions relacionades amb la literatura, les editorials, les associacions, les escoles secundàries i les escoles superiors es van veure obligades a cessar les seves activitats. L'ambient literari dels escriptors es va dispersar caòticament: alguns estaven en camps de concentració, camps de treball, guetos, deportats a una altra regió del país; alguns van emigrar (Tuwim, Wierzyński), molts més es van unir a les files del moviment de resistència clandestí polonès (Baczyński, Borowski, Gajcy). Els que es van quedar al país es van dedicar a organitzar la vida literària de forma clandestina: per exemple, reunions o nits de poesia - reunions d'escriptors en pisos per debatre i llegir poesia i publicacions. Les ciutats on aquestes reunions es van dur a terme amb més freqüència foren Varsòvia, Cracòvia i Lviv. Els escriptors van participar en la creació de premsa clandestina (de les 1.500 publicacions clandestines a Polònia, unes 200 estaven dedicades a la literatura). Gran part dels escriptors i poetes van lluitar a l'exèrcit polonès a l'exili, o es van associar amb el moviment clandestí de resistència militar o civil al país. La generació dels "Kolumbs", nascuda al voltant de 1920, va estar activa durant la insurrecció de Varsòvia.