Творческата дейност на Норвид се оживява, удава му се да публикува няколко произведения. През 1863 г. януарското въстание, което ангажира Норвид, макар че самият той, като се има предвид здравословното му състояние, не може да вземе участие в него, но се старае да оказва активно влияние върху формирането на процесите във въстанието. През 1866 г. поетът завършва работа над стихосбирката "Vade-Mecum", която, въпреки опитите и ходатайствата, не успява да публикува. През следващите години Норвид живее в крайна нищета, боледува от туберкулоза. През 1877 г. преживява като трагедия неуспешния опит да замине за Флоренция. Той много разчита на това, за да подобри здравословното си състояние, но княз Владислав Чарториски не отпуска на поета обещания заем. Братовчедът на Норвид, Михал Клечковски, го настанява в дома за полски ветерани и бедняци „"Св. Кажимеж"“ в предградието на Париж Иври.