S-a născut în orașul Soroca din același județ, Basarabia (România interbelică), în familia vânzătorului de pâine Leizer Davidovici (1901-1979) și gospodinei Etl (1907-1981), după război, casier-recepționer dintr-un atelier de pantofi. Până în 1940, a studiat la o școală elementară românească și într-un heder, iar după ocuparea Basarabiei, a intrat în clasa a patra liceului evreiesc cu predare în idiș din oraș. După ce și-au pierdut slujba, părinții săi și sora lor mai mică Bronislava s-au mutat la Dondușeni, iar el a rămas să locuiască la Soroca cu rudele. Odată cu începutul celui de-al doilea război mondial, familia a fost evacuată în Lucineț, unde tatăl său a fost chemat pe front, iar Ruven împreună cu mama și sora au rămas în acest sat și, ulterior, internați în ghetou. Unii dintre prizonierii acestui ghetou au fost transferați la Botoșani cu fonduri strânse de comunitatea evreiască din România, unde au fost eliberați după război. După eliberare, Davidovici s-a întors la Soroca, unde s-a reunit cu mama și sora lui care au revenit din ghetou, iar în 1946, după demobilizare, tatăl său s-a alăturat familiei.