În ultimele săptămâni ale Revoluției Maghiare din 1848-1849 a luat măsuri ferme pentru a menține ordinea. A limitat drepturile breslelor și a declarat eliberarea industriei de sub administrația austriacă. A luat parte la ultimele ședințe parlamentare de la Arad. După înăbușirea Revoluției Maghiare a fost considerat dușman al statului austriac și pe 23 octombrie 1850 a fost condamnat la moarte. Actul de condamnare la moarte conținea următoarele detaliii: „Inquisit Daniel Boczko solle wegen Theilname an dem Verbrechen des Hochverrats, nebst Verfall seines gesamten Vermögens zum Ersatz für den durch die Rebellien verursachten Schaden mit dem Tode durch den Straug bestraft werden.”, în traducere: „Inculpatul Daniel Boczko considerat vinovat de crima de înaltă trădare este condamnat la moarte prin spânzurare și la confiscarea întregii sale averi pentru a compensa prejudiciul cauzat de rebeliune”.