Візантійці XIII століття також проводили паралелі між станом речей в імперії після 1204 року, та подібною ситуацією в класичний грецький період. Ці докази допомогли зміцнити точку зору деяких вчених, таких, як Апостол Євангелос Вакалопулос, які вважають, що ці посилання, поєднані з переоцінкою класичного минулого Візантії є розвитком грецького націоналізму. Зі втратою Константинополя, це порівняння зіграло на користь ідеї "еллінів, оточених варварами". Хоніат порівнював сельджукського султана, вбитого Феодором I, зі Ксерксом, а патріарх Герман II згадав перемогу Іоанна III Дуки Ватаца, як чергову битву при Марафоні чи Саламіні. Таким же чином Феодор II Ласкаріс порівняв перемоги свого батька з перемогами Александра Македонського, і почав звеличувати бойові цінності сучасних "еллінів".