En els seus últims anys de govern, les renúncies de Rosas es van repetir de manera simbòlica; el cabdill entrerrià Justo José de Urquiza va acceptar una d'elles amb el seu denominat "«Pronunciament»" i va decidir assumir ell mateix les Relacions Exteriors de la seva província. El portenyo va reaccionar amb furioses invectives, però la seva reacció militar va ser insuficient; es van enfrontar en la Batalla de Caseros el 3 de febrer de 1852. En aquesta batalla, la més gran de la història sud-americana, l'Exèrcit Gran de 30.000 homes comandats per Urquiza (que incloïa tropes del Brasil, Uruguai, Entre Rius, Corrientes i exiliats polítics), va derrotar l'exèrcit federal de 22.000 homes.