A la primavera de 1825, Odóievski es va unir a Bestújev i Riléiev al cercle revolucionari de la Societat Secreta del Nord, els membres de la qual, més tard anomenats decabristes, preparaven una revolta armada contra el tsar. Odóievski pertanyia a l'ala radicald'aquest moviment. Va participar en l' aixecament a la plaça del Senat el 14 de desembre de 1825 i després (16 de desembre) es va presentar voluntàriament davant del cap de policia de Sant Petersburg, Aleksandr Xulguín. Va ser empresonat a la fortalesa de Pere i Pau fins que va acabar el judici. Va ser condemnat a 15 anys de treballs forçats a Sibèria, que va complir a prop de Txità fins al 1833 . Després va ser indultat i exiliat a Ielan, (gubèrnia d'Irkutsk i posteriorment fou enviat a Ixim, a la gubèrnia de Tobolsk.