В результаті атак німецько-австрійських військ, Росія втратила частину території України, Білорусі, Польщі та Балтійського регіону, що стало значним ударом для імперії. Корінним переломом у військових діях був Брусиловський прорив 1916 року, після якого перспективи у військових діях виявилися на боці Антанти. Росіяни не мали чисельної переваги над австро-угорськими військами і не провели тривалої артилерійської підготовки, але їх удар для ворога був несподіваний і фронтальний, на ділянці завширшки в 450 кілометрів, що не давало можливості визначити головні і другорядні напрями. Після наступу російської армії під керівництвом О. Брусилова, військові сили Троїстого союзу прийняли позицію оборони. Проте, росіяни зазнали великих втрат і у вересні німцями і австрійцями наступ був зупинений. Український філософ та історик Мирослав Попович у книзі «Червоне століття» пише, що цей лобовий удар на першому етапі приніс успіх росіянам, який вони не мали ні раніше, ні пізніше. Зокрема, він допоміг французам витримати коло Вердена. Однак, втрати росіян були величезні. Дослідження російських істориків кажуть про те, що Брусилов применшував свої втрати в офіційних доносах в десятеро.