Ensimmäiset kristityt perustivat Jerusalemiin alkuseurakunnan. Tiedot sen vaiheista perustuvat Uuden testamentin Apostolien tekoihin, jotka kirjoitettiin noin 50 vuotta tapahtumien jälkeen. Aluksi alkuseurakunnan jäsenet olivat erimielisiä siitä, miten uskoa toteutetaan käytännössä ja mikä on juutalaisen elämäntavan merkitys siinä. He olivat niin sanottuja juutalaiskristittyjä ja katsoivat, että kaikkien kristittyjen tuli elää juutalaisen lain määräysten mukaisesti. Roomalaisia vastaan 66–70 kärsityn tappion jälkeen Jerusalemin seurakunta kuitenkin hajosi ja juutalaiskristittyjen merkitys alkoi vähentyä. Kristinuskon valtauoman parissa vakiintui käsitys, että kristinusko oli eri asia kuin juutalaisuus eikä kristittyjen tarvinnut noudattaa juutalaista lakia. Samalla alettiin ajatella, että loppu ei tulekaan aivan heti, vaan vasta kun evankeliumi on viety kaikille kansoille.