Engelhartstettent 1441-ben említik először, de a település valószínűleg jóval régebbi. A Morva-mezőt a 11. században telepítették be és a nevét adó Engelhart személynév a 13. században kikopott a használatból. 1250-ben a mai Groißenbrunn mellett zajlott az első morvamezei csata, ahol az Osztrák és Stájer Hercegségekért vetélkedő II. Ottokár cseh király legyőzte IV. Béla magyar királyt. A mai mezőváros területén fekvő Weiden várát már 1223-ban említik. Az erőd többször gazdát cserélt; 1437-ben az Arberger család szerezte meg. Lienhart Arberger és felesége, Gertrud von Rohr fosztogató portyáikkal rettegésben tartották a környéket, ezért a várat 1448-ban megostromolták és végül Pankraz Galicz von Liptov (feltehetően Szentmiklósi Pongrác, a "turóci király") elfoglalta. Két évvel később a császári csapatokkal való összecsapás során a vár elpusztult. Bécs 1529-es ostroma idején a törökök kifosztották a vár melletti falut. 1595-ben a protestáns Pranckh-család szerezte meg a romos várat és a települést, de tőlük rövidesen Johann Ulrich von Concin de Pennára szállt. Az ő fia rekatolizálta a falut, amely 1666-ban önálló egyházközséggé vált. 1685-ben Rüdiger von Starhemberg grófé lett a birtok, az ő özvegye 1727-ben eladta Savoyai Jenő hercegnek. A 17. század viszontagságai jelentős népességcsökkenéshez vezettek, amit horvát családok betelepítésével pótoltak. A két nagy folyó találkozásánál fekvő településen 1012–1899 között 152 árvizet jegyeztek fel, közülük 48 különösen pusztító volt. 1784 februárjában a jeges Duna az egész Morva-mezőt elárasztotta 13 napon át. A legmagasabb vízállásra 1809-ben került sor; ekkor 82 házban 89 család élt a faluban, többségükben horvátok. 1815-ben, 1825-ben és 1852-ben tűzvész pusztította el majdnem az egész települést.