Els Països Baixos estaven sota el domini espanyol, pel matrimoni de Felip el Bell amb Joana I de Castella i més tard pels seus hereus Carles V i, després de la seva abdicació el 1555, per Felip II. Ni el poble ni part de l'aristocràcia, amb Guillem de Nassau al capdavant, suportaven la dictadura de Felip II, cosa que va portar que, el 15 d'abril del 1566, presentessin a la governadora Margarida de Parma, nomenada per Felip II, una petició coneguda com el "compromís dels Nobles", l'objectiu de la qual era la supressió de la Inquisició i la restauració de llibertats. Tot això estava promocionat pels calvinistes, els quals, aprofitant el conflicte que va suposar aquesta petició, van destruir esglésies, van profanar imatges i van incendiar pobles. Per aquesta revolta, la governadora va demanar ajut a Felip II, que va enviar el duc d'Alba. Aquest, l'any 1567, després d'unes batalles i de repressions ferotges, com ara el saqueig d'Anvers de 1576, va fer tornar la pau, i els calvinistes van fugir a Alemanya.