Durant els dies 16 i 17 de juliol, la policia francesa, dirigida per René Bousquet i pel seu lloctinent a París Jean Leguay, organitzà, juntament amb responsables de la SNCF, la Batuda del Velòdrom d'Hivern, en la qual, la policia va capturar 12.884 jueus -4.051 criatures (Pierre Laval ordenà la deportació també de les criatures en contra de les ordres explícites dels nazis), 5.082 dones i 3.031 homes-, als quals va recloure, en condicions inhumanes de manca d'higiene, al Velòdrom d'Hivern de París, des d'on van ser enviats cap al camp de concentració de Drancy, dirigit pel nazi Alois Brunner. Per si sola, la Batuda del Velòdrom d'Hivern va representar una quarta part dels 42.000 jueus francesos enviats a Auschwitz el 1942, dels quals només en sobrevisqueren 811. Aquesta acció s'explica més per la iniciativa de la policia francesa mateixa que no pas per la imposició de la Gestapo, tal com oficialment va admetre-ho el President de la República francesa Jacques Chirac el 16 de juliol de 1995. Segons els historiadors Jean-Luc Einaudi i Maurice Rajsfus, entre la policia francesa, l'actitud de resistència contra els nazis només va començar al final de la primavera de 1944.