Стварање Чехословачке 1918. године било је кулминација борбе за етнички идентитет и самоопредељење. Чеси су живели првенствено у Чешкој од 6. века, а немачки имигранти су се населили на боемској периферији још од 13. века. Након 1526. Бохемија је дошла под контролу Хабсбуршког дома, јер су њихови потомци постали изабрани владари Чешке, затим наследни владари земље. Након битке на Белој гори 1620. године, Краљевина Бохемија се постепено интегрисала у хабсбуршку монархију као један од три главна дела, заједно с аустријским надвојводством и Краљевином Угарском. Са порастом националистичких политичких и културних покрета у чешким земљама и словачким земљама (словачки народни препород подстакнут од стране Људовита Штура), растуће етничке тензије у комбинацији са репресивним верским и етничким политикама (као што је присилна мађаризација Словака) потиснула је кохезију мултинационалне Аустро-Угарске империје којом су Хабсбурговци владали до прекида.