След началото на сръската окупация на Вардарска Македония и потушаването на Охридско-Дебърското въстание в 1912 година Кузман Траянов е тормозен от новите сръбски власти. През 1913 година получава писмо от Петър Чаулев и Христо Матов, в което става въпрос за повдигане на ново въстание и е предназначено за революционния комитет в Жван. Той го предава на Йоше Петрев от Жван, който обаче дава писмото на сърбоманите Пейко Вукович от Сопотница и Никола Стойков от Бабино, които сформират сръбска чета и арестуват Кузман Траянов, Никола Стефанов Макаревски, Илия Секулов и Ангел Тренчев от Големо Илино. Арестувани са и са изтезавани първо в Крушево, а след това в Битолския затвор. По време на българското управление в Македония през Първата световна война Кузман Траянов е кмет на родното си село.