Ликург се издига скоро след Клеоменовата война, във време на македонска хегемония в Пелопонес и граждански размирици в Спарта. Според ахейския историк Полибий, той няма родствена връзка с предишните царе, но взема властта като подкупва ефорите и се представя за издънка на Еврипонтидите. Тъй като другият цар, Агесиполид, е малолетен, а впоследствие пратен в изгнание, Ликург на практика управлява сам, но под контрола на ефорите. Така година след възцаряването си е принуден да бяга в Етолия, тъй като ефорите го обвиняват в намерение да измени държавното устройство. На следващата 217 г. пр. Хр. е повикан обратно в Спарта и е възстановен на престола след като обвиненията са снети.