După înfrângerea Armatei din Kwantung în Manciuria, prizonierii de război din Manciuria, Coreea, sudul Sahalinului și Insulele Kurile au fost trimiși în Ținutul Primorie, Ținutul Habarovsk, Ținutul Krasnoiarsk, Kazahstan (Provincia Turkistan) și Provincia Jambîl), RSSA Buriat-Mongolă și RSS Uzbekă. În 1946, în cele 49 de lagăre de muncă pentru prizonierii de război japonezi aflate sub controlul GUPVI erau internați aproximativ 500.000 de persoane. În afară de aceste, mai erau două lagăre pentru japonezii condamnați pentru crime de război. Prizonierii erau grupați în unități de câte 1.000 de oameni. În afară de militari, au mai fost internați și mai mulți civili japonezi (bărbați și femei) și coreeni, care au completat efectivele unităților de soldați.