Теодора је била присутна на овим просторима све до учвршћења млетачке власти. Жарко је изненада нестао са историјске сцене у време када успон доживљава Ђурађ Балшић. Након Маричке битке Ђурађ је отерао своју прву жену Оливеру. Оливера је била ћерка Вукашина Мрњавчевића. Брак је склопљен како би се створила веза између породица Балшић и Мрњавчевић, али након погибије Вукашина и Угљеше није бише било потребе за браком. Ђурађ је оженио Теодору како би се повезао са Дејановићима, најближим преживелим сродницима Немањића. Ђурађ је умро 1378. године. Теодора је 15. фебруара 1379. године у Љешу, пошто је поново постала удовица, свела рачуне са Ђурђевим братом Балшом. У документу је Ђурђев наследник наведен први, али без икакве титуле док Теодора носи епитет "госпођа". Теодора касније са сином Константином делује у Скадру и Дању. Теодора је август и септембар 1397. године провела у Дубровнику одакле је отпловила у Валону носећи дарове од 100 перпера. За себе, сина Мркшу и снају Руђину обезбедила је дубровачко грађанство. Грађанство је добила и Руђинина мајка Комнина, ћерка Јована Асена Комнина.