Després de la derrota de França, seguida per la firma de l'Armistici del 22 de juny de 1940 entre el nou règim francès, l'anomenada França de Vichy del mariscal Philippe Pétain, i l'Alemanya nazi d'Adolf Hitler, els francesos van sabotejar o van destruir alguns dels vehicles que no havien estat destruïts en els combats precedents, però en qualsevol cas els alemanys van aconseguir apoderar-se d'un bon nombre de carros de combat Somua S-35 (aproximadament 297). Inicialment la Wehrmacht va pensar a fer ús d'aquests tancs capturats al mateix nivell que seus propis Panzer III, que en aquell moment eren escassos en les seves pròpies existències de carros de combat. No obstant això, ràpidament van desistir de la seva utilització, degut essencialment que van considerar que la seva torre de control, amb una única plaça, era poc efectiva. Finalment, van desmuntar les torres dels S 35 capturats, i van efectuar la reconversió dels mateixos en carros de combat d'entrenament, reservant també alguns vehicles per al seu ús en campanya contra els partisans en diferents llocs, denominant al vehicle resultant com "Panzerkampfwagen 35 S 739". Més avançada la guerra, alguns carros S-35 van ser enviats al front oriental, mentre que alguns d'altres van ser cedits als seus aliats del Regio Esercito italià. Curiosament, un d'aquests últims, que va ser capturat pels partisans iugoslaus, va tornar a donar per segona vegada servei entre els Aliats.