La seva carrera internacional es va iniciar realment a l'edat de 21 anys en participar en el fort torneig de Merano, on es va enfrontar, entre d'altres, a Siegbert Tarrasch. D'entre els seus molts èxits, en destaca especialment una medalla d'or per equips, a l'Olimpíada de Hèlsinki de 1952, on hi participava amb l'equip dels Estats Units. Anteriorment havia representat Bèlgica a les Olimpíades d'escacs de 1927 i de 1928.