Med osamosvojitveno vojno junija in julija 1991 je vojašnica bila blokirana iz strani slovenske Teritorialne obrambe. V vojašnici je bilo poveljstvo motorizirane brigade, bataljon brigade in mešani artilerijski divizion, vsem enotam je poveljeval podpolkovnik Tomislav Šipčić. Skupaj je bilo v vojašnici preko 1.600 vojakov, ki so bili oboroženi z 12 oklepnimi vozili, 5 samohodnimi orožji kalibra 2 x 57 mm, 9 havbicami 155 mm, 9 havbicami 120 mm, netrzajne topove 120 in 82 mm. Kasneje so v vojašnico pripeljali še 16 havbic 155 mm, ki so jih postavili na športno igrišče iz Brnika pa so tja premestili tudi helikopter Gazela. Posadka vojašnice se je na morebitni napad dobro priprava saj se je vkopala na področju vojašnica, okoli vojašnice pa so bile postavljene tudi mine, ki so preprečevale neposredni napad na vojašnico. Ko je vojašnica prvi dan vojne postala obkoljena je njen poveljnik začel groziti, da bo v primeru napad začel obstreljevati center Ljubljane ter pomembne objekte v okolici vojašnice kot so: vodarna Kleče, transformatorska postaja Kleče, plinarno v Šiški, tovarno Color v Medvodah in tovarno Belinka v Dolu.