Obraz "Pokus o portrét J. Ch." (1967) připomíná situaci, kdy byl Jindřich Chalupecký v rámci hapenningu zabalen do role balicího papíru. Stejný motiv předznamenává celý cyklus "Projektanti věží", ve kterém Medek vrší množství ironických významů a demonstruje kritický odstup k technické civilizaci. Obrazy jsou především intelektuální konstrukcí, ve které je zdůrazněn obrys, kresba a tvar, zatímco struktura malby ustupuje do pozadí. Celé téma může souviset také se zakázkou na výzdobu nové letištní budovy v Ruzyni, které předcházely časté schůzky a porady s architekty. Motiv je obměňován v řadě variant a a někdy vrchol věže přesahuje plochu obrazu jako symbol transcendence ("Stůl projektanta věží", 1968). Poslední obrazy celé série z roku 1969: "Hlava projektanta věží", "Křik projektanta věží", "Stůl projektanta milenců z růžové věže" se vracejí ke starším motivům z obrazu "Křik" (1954), "Smrtka" (1964) nebo "Hostina I" (1950). S tímto cyklem souvisejí i obrazy věnované Hieronymu Boschovi, Markýzi de Sade nebo Wernheru von Braunovi. Roku 1968 Medek namaloval obraz, který se názvem vymyká z ostatních cyklů a byl zřejmě reakcí na srpnovou okupaci Československa – "V ústech kamení, v hlavě boule" (poprvé publikováno v Listech, 14. 11. 1968).