Pro celou generaci Jiřího Beránka, které komunistický režim, chráněný okupačními vojsky, ukradl dvacet let nejplodnějšího života a znemožnil jí vystavovat a cestovat, je ten čas nenahraditelný. Faktor času proto vnímá autor jako neodvratnou tíhu doléhající na člověka ("Váha času", 1994–1996). Období, které je obvykle vnímáno jako jakési bezčasí mezi relativní svobodou 60. let a pádem komunistického režimu, reflektoval Beránek svou velkorysou instalací v GASKu ("Mezidobí", 2015). Aby připomněl chladnou, bezcitnou a syrovou realitu doby, kdy jezuitská kolej sloužila jako vojenská kasárna, instaloval v expozici předměty z vojenských skladů, které zároveň symbolizují čtyři živly – vodu, vzduch, oheň a zemi.