Redan före slaget vid Narva vann han med en liten dragonstyrka en framgång, i det att han vid Peipussundet tog en rysk sjötransport. Efter slaget utmärkte han sig vid Marienburg och vid expeditionen mot Petsjory. Vid sin avmarsch mot Riga 1701 överlämnade Karl XII befälet i Livland åt Schlippenbach, som för provinsens försvar skulle förfoga över omkring 6 000 man reguljära trupper, vartill kom sjöstyrkan på Peipus. Försvaret av Livland sköttes av Schlippenbach på ett framstående sätt, och hans trupper visade stor tapperhet. Den 5 september 1701 besegrade han den ryske generalen Boris Sjeremetev i slaget vid Rauge och räddade för en tid Livland från rysk invasion. Han blev efter slaget utnämnd till generalmajor. Men mot rysk övermakt förlorade han slagen vid Errastfer den 30 december 1701 och vid Hummelshof den 19 juli 1702. Året därpå måste en del trupper avdelas till den svenska arméavdelningen i Kurland, och trots att Karl XII hade blick för vikten av Schlippenbach förstärkande och sökte vidta åtgärder för detta, kröntes på grund av vidriga omständigheter dessa försök icke med framgång, och Schlippenbach kunde inte för sin del förhindra att fienden intog Narva och Dorpat.