Salisbury og Warwick blev de vigtigste støtter for Richard, hertug af York i de tidlige stadier af Rosekrigene. De håbede sandsynligvis, at en York-magtovertagelse ville bringe en gunstig løsning på større arvstvister, der involverede Warwick, og den en sporadisk voldelige kamp om overherredømmet i nord mellem Salisbury og Percy-familien. De blev også forbundet til York ved ægteskab, da han havde giftet sig med Salisburys søster Cecily. Deres børn omfattede de fremtidige konger Edvard 4. og Richard 3. Ud over deres egen rigdom og bevæbnede følge blev Neville-familiens opstigen i denne og efterfølgende konflikter forstærket af Warwicks stilling som konstabel i Calais og kommissær for havets opretholdelse. Disse embeder gav ham kommando over Englands eneste betydningsfulde stående væbnede styrke og kontrol over en krigsflåde. De gjorde det også muligt for ham at knytte tætte bånd til Londons handelskammer, en vigtig kilde til økonomisk støtte, og at vinde den utilfredse befolknings popularitet i London og sydøst, især Kent, som Warwick og hans allierede gentagne gange ophidsede til oprør. York og Salisbury blev begge dræbt i Slaget ved Wakefield i 1460, men Warwick hjalp Yorks søn Edvard, jarl af March, med at afsætte Henrik 6. og tage tronen som Edvard 4. i 1461.