V době německé invaze bylo Řecko ve válce s fašistickou Itálií, po italské invazi z 28. října 1940. K Řekům se připojili Spojenci a původní italský útok porazili a znovu v březnu 1941. Když 6. dubna operace Marita začala, část řecké armády byla na hranicích s Albánií, protektorátem fašistické Itálie, ze které se italští vojáci snažili vstoupit do Řecka. Německá vojska napadla Řecko přes Bulharsko. Řecko již dostalo pomoc od britského impéria v očekávání německého útoku, ale tato pomoc byla malá. Řecká armáda se ocitla proti přesile italských a německých jednotek. Síly britského impéria byly nuceny ustoupit s konečným cílem evakuace. Australské a novozélandské jednotky však chvíli držely linii u Thermopyl, což umožnilo, aby byli vojáci evakuováni, nejčastěji na Krétu. Německá armáda dosáhla hlavního města Atén 27. dubna a řeckého jižního pobřeží 30. dubna. Bitva o Řecko skončila dobytím Kréty vojsky Osy o měsíc později.