У 1628 році Міланське герцогство вступило у війну за мантуанську спадщину. Хоча військові дії носили локальний характер, вони були затяжні і потребували значної кількості бранців, до лав яких часто брали селян. Через це поля залишались необробленими і два роки поспіль відчувалася нестача зерна. У 1629 році вона загострилась настільки, що призвела до масового голоду в Мілані. Одночасно з цією подією через Ломбардію пройшло військо союзників під проводом Альбрехта Валленштейна. У лавах найманців було кілька хворих на чуму. Ландскнехти ставилися до місцевого населення вороже, були випадки вбивств, отож за маршрутом руху війська траплялися неприбрані трупи, що створювало сприятливі умови для поширення інфекції серед ослабленого голодом населення.