Старе фінське танго ( - варіант танго, що виник в провінційній і сільській Фінляндії в першій половині XX століття. Мода на танго в 1910-ті роки породила в Фінляндії загальнонаціональний інтерес до цього танцю, але навчання в танцшколах під керівництвом викладачів було можливо тільки в великих містах - Гельсінкі, Тампере, Турку . Вся інша Фінляндія освоювала новий танець стихійно, просто спостерігаючи за танцюючими городянами зі столиць і танцями на кіноекранах, що призвело до появи оригінального танцювального ідіома. Важливу роль у становленні нового танцю, танцювального костюму зіграли циганські громади Фінляндії. Під час Зимової війни і «війни-продовження» танцювальні вечори були під негласною забороною, а в повоєнний час виник новий стиль танцю, який назвали «фінським танго», а старе провінційне танго стало забуватися. Ключову роль у відновленні танцю зіграв викладач танців Юхані Тахванайнен (Juhani Tahvanainen), який на початку 2000-х років виявив у своїх учнів, літніх пар з фінських шведів, особливі кроки і фігури, які ті визначали як ті, що належать танго. Кропітка робота з пошуку слідів старої танцювальної культури у її літніх носіїв, збір усних відомостей і спогадів свідків та учасників танцювальних вечорів 1920-1930-х, а також перегляд довоєнного фінського художнього і документального кінематографу, дозволили Ю. Тахванайнену реконструювати танець, якому він дав ім'я «старе танго» . Сьогодні старе танго широко відомо в усій Фінляндії і частково в Швеції, Німеччині та Швейцарії, цей танець виконується на танцмайданчиках, викладається в танцшколах і на танцювальних курсах, з 2010 року в Тампере проводиться загальнонаціональний конкурс по старому танго.