Після встановлення римського панування над східним узбережжям Середземного моря (з 63 р. до н. е.) Гіппос утворював з дев'ятьма іншими полісами, що користувалися значними правами самоврядування, так зване Десятимістя (вперше як учасник Декаполіса Гіппос згадується в «Природній історії» Плінія Старшого). Місто залишалося центром елліністичної культури і при римлянах, і в період перебування у складі держави Ірода І Великого (якому його подарував Октавіан Август), постійно перебуваючи при цьому у ворожих відносинах із розташованою неподалік юдейської Тиверіадою. Єврейська частина населення міста була частково перебита, а частково вигнана в ході першої Юдейської війни.