La col·lecció comença el 1957, ometent la famosa "Partida del segle" contra Donald Byrne, de 1956 (aquesta partida s'havia inclòs en un treball petit i poc comentat anomenat "Bobby Fischer's Games of Chess", (partides d'escacs de Bobby Fischer), publicat el 1959). Les tres derrotes són contra Tal al Torneig de Candidats de 1959, Spasski a Mar del Plata 1960, i Hèl·ler a Skopje 1967. Entre les taules hi ha el seu únic enfrontament amb el Campió del Món Mikhaïl Botvínnik, a l'Olimpíada de Varna de 1962. Aquesta partida és la que conté la més llarga anàlisi del llibre, amb Fischer concloent que va deixar escapar la victòria en el final. Botvinnik posteriorment va discrepar d'això, amb una refutació feta per un dels seus alumnes, Garri Kaspàrov, de només 13 anys. Aquest és un dels pocs exemples d'anàlisi de Fischer que es qüestiona. Entre les victòries hi ha la seva primera contra un Gran Mestre soviètic, Paul Keres a Zuric 1959, i la seva victòria en 21 moviments i amb negres contra Robert Byrne al Campionat dels Estats Units de 1963/64. Hi ha set partides del seu primer torneig de Candidats el 1959, però només dos del seu segon a Curaçao 1962. Totes les partides es jugaren sota condicions de torneig amb l'excepció d'una d'amistosa a casa de Reuben Fine el 1963 i d'una victòria de la gira de partides simultànies de Fischer el 1964 pels EUA.