Les raons de Roma per intervenir a Grècia des del s. III ae són moltes: una crida a l'ajut de les ciutats d'Il·líria; la lluita contra Filip V de Macedònia, la política naval del qual preocupava Roma perquè havia estat un aliat d'Anníbal; i l'ajuda als adversaris de Macedònia a la regió (Pèrgam, Rodes i la lliga Aquea). Després de la seua victòria en la batalla de Cinoscèfales, Flaminí proclamà l'"alliberament" de Grècia. També els interessos comercials foren un factor en la participació de Roma. Delos esdevingué un port lliure sota control de la República romana al 167 ae. Així, els comerciants italians es feren rics, més o menys, a costa de Rodes i Corint (finalment destruïda el mateix any de la destrucció de Cartago l'any 146 ae). La política de la ciutat grega, en el continent i a les illes, es mantingué; de fet, es va desenvolupar, en els primers segles de l'Imperi romà.