På grund af svageligt helbred afbrød han 1779 sin militære løbebane og trådte over i diplomatiet. Fra 1779 til 1783 var han gesandt ved det neapolitanske hof, hjelmkaldtes af helbredsmæssige årsager og forflyttedes 1784 til Haag, hvor han forblev til 1788. I det følgende år erholdt han gesandtskabsposten i London, hvor han siden, alene med en afbrydelse under en længere permission 1802-1803, forblev indtil 1807. Han varetog op til Englandskrigene de svære forhandlinger med Storbritannien angående flådesager og handel uden at udvise større diplomatiske evner eller politisk dømmekraft. Han savnede opbakning fra den danske regering og var i perioder svækket af sygdom. I 1809 gik han atter ud som gesandt, denne gang til kejserhoffet i Wien. I denne stad døde han 7. april 1811.