1916. február 9-én Lipót Miksa herceg a fehéroroszországi Szlonyimban, hadseregcsoportjának új főhadiszállásán ünnepelte 70. születésnapját. A Bruszilov-offenzíva lefékezésére irányuló 1916 nyári véres offenzívákat követően Hindenburg tábornagyot visszarendelték a keleti frontról, és megbízták a teljes német szárazföldi haderő főparancsnokságával. A keleti front főparancsnoki tisztségét "(Oberbefehlshaber Ost)" augusztus 29-én Lipót Miksa herceg vette át, és ebben a beosztásban maradt a háború végéig. Hatásköre északon a Keleti-tengernél kezdődött, hatáskörét lépésről lépésre szélesítették dél felé. A Románia hadbalépését követően már a keleti front német főparancsnoka irányította az egész orosz és román frontot a Keleti-Kárpátokig. Keze alá rendelték az osztrák–magyar 2. és 3. hadseregeket is. A Kerenszkij-offenzíva visszaverése után, 1917. július 25-én a "Pour le Mérite" kitüntetéséhez megkapta a tölgyfaleveleket is. Az orosz forradalom győzelme után 1917. november 26-án Breszt-Litovszkban megkezdődtek a béketárgyalások. A Németország számára jelentős sikert hozó békeszerződés megkötésének (1918. március 3.) másnapján, március 4-én a császár Lipót Miksa hercegnak a Vaskereszt nagykeresztjét adományozta. Ezt a kitüntetést az egész I. világháború során csak öten kapták meg, köztük Hindenburg és Mackensen tábornagyok. A keleti fronton megszűntek a harcok, Lipót herceg ismét visszavonult a magánéletbe.