Десете године владавине Сјенфенга (1860), за време Другог опијумског рата, Парк Ђингји су спалиле и уништиле британске и француске трупе. Двадесет шесте године владавине Гуангсјуа (1900), Парк Ђингји се опет сусрео са уништењем од стране Алијансе осам држава. Јинг Љенџи 1913. године у парку оснива друштво Фужен које окупља и образује католичку омладину, и које је претеча Фужен католичког универзитета у Пекингу. Такође 1913. године је провинцију Џили задесила поплава, и Сјунг Силинг оснива „Сиротиште Мирисне планине“. За време Републике Кине, парк су – изузевши сиротиште – заузели истакнути људи различитих профила, који су у њему градили приватне виле. Централни комитет комунистичке партије се 25. марта 1949. године стационирао на Мирисној планини али се крајем исте године преместио у унутрашњост Пекинга. Парк Ђингји се 1956. године званично отвара за посетиоце као Парк Мирисне планине. Храм азурних облака је после реновација 1979. године постао део Парка Мирисне планине и отворен је за јавност.