Мобилисан је 15. септембра 1991. у Територијалну одбрану Бања Лука. Већ 3. октобра 1991. одлази на западнославонско ратиште. Почетком 1992. људство из ове јединице улази у састав 3. (Бањалучког) батаљона, 327. моторизоване бригаде ВРС. Батаљоном је командовао капетан Велимир Вукајловић. У касарни на Раковачким барама у прољеће 1992. формиран је вод за противдиверзантска дејства у оквиру 3. батаљона. Припадник овог вода био је и Горан Радуловић Бимбо који пролази специјалистичку обуку. Ускоро Радуловић, као старији водник постаје и командир извиђача у овом батаљону који је назван по њему – „Бимбо“. Његова јединица одлази у Западну Славонију гдје у борбама, око Окучана, бива рањен 8. марта 1992. у предјелу лијеве поткољенице и стомака. Установљен му је инвалидитет од 30% и додијељена му је IX категорија инвалидности. По опоравку у Војно медицинском центру у Бања Луци, враћа се у своју ратну јединицу, која је, у међувремену, 9. маја 1992. отишла на дервентско ратиште. Ова јединица је учествовала у операцији "Коридор 92" у саставу Треће тактичке групе којом је командовао пуковник Славко Лисица. На свом путу јединица ослобађа село Смртиће, Мишковце, Дервентски луг, заједно са осталим јединицама Дервенту (4. јула 1992.), а након тога Бабино брдо, Марковац и Бијело брдо.