Kapela je prvotno imela osem skulptur iz čistega srebra, ki so v višino merile približno 1 m in so bile stopljene med Potopom (1655–1660), vendar so stale v glavnem oltarju. Marmorne niše so bile verjetno ustvarjene v 1620-ih ali 1630-ih, vendar ni nobene omembe, da bi vsebovale skulpture do leta 1737, ko je v inventarju naštetih osem lesenih skulptur kraljev in cesarjev. Po besedah Marije Matušakaitė so skulpture poznobaročnega sloga in bi morale biti datirane v drugo četrtino 18. stoletja. Prve trditve, da skulpture upodabljajo poljske kralje, so bile zabeležene v poročilu o kanonični vizitaciji iz leta 1828 in v knjigi o zgodovini Vilne iz leta 1835 Michała Balińskega. Ta teorija o jagelonskih kraljih je postala priljubljena in leta 1878 so z zlatimi črkami zapisali imena: Władysław II. Jagiełło (Jogaila) (vladal 1386–1434), Władysław iz Varne (1434–1444), Kazimir IV. Jagiellon (1447– 1492), sveti Kazimir, Janez I. Albert (1492–1501), Aleksander Jagelon (1501–1506), Sigismund I. Starejši (1507–1548) in Sigismund II. Avgust (1548–1572). V nekem trenutku je litovski zgodovinopisec Władysława iz Varne zamenjal z Władysław IV. Vasa (1632–1648). Zapisi so od takrat izginili, vendar so ta imena pogosto navedena.