Abans de 1806 Saxònia era part de l'Sacre Imperi Romanogermànic, una entitat mil·lenària que havia aspirat una vegada a ser un sol estat, però s'havia descentralitzat altament amb els segles. Els dirigents de l'Electorat de Saxònia havien portat el títol d'elector per diversos segles. Després de la derrota de l'emperador Francesc II per Napoleó a la Batalla d'Austerlitz, Napoleó crea la Confederació del Rin el 6 d'agost de 1806, que posa fi al Sacre Imperi Romanogermànic. Pel Tractat de Poznan l'electorat es va convertir en regne independent amb el suport de França, llavors la potència dominant a Europa Central. L'últim elector de Saxònia es va convertir en el rei Frederic August I de Saxònia.