במהלך מלחמת האזרחים הפינית של 1918, האדומים הפינים שהיו ביחסי ידידות עם רוסיה הסובייטית נלחמו בלבנים הפינים שכוננו ברית עם האימפריה הגרמנית. סיוע ישיר של דיוויזיית הים הבלטי הגרמני סייע ללבנים שניצחו במלחמה. הממשלה הזמנית שהוקמה לאחר הכרזת העצמאות של פינלנד נטתה מאוד לעבר הימין הפיני וכללה מספר מונרכיסטים. הפרלמנט גיבש תוכניות להקמת מלוכה פינית על התיאוריה המשפטית לפיה החוקה השוודית מ-1772 עדיין בתוקף, אך התקיים אינטרגנום מורחב ללא שליט בפועל על כס המלוכה. פרידריך קרל, נסיך הסן נבחר לכס פינלנד ב-9 באוקטובר 1918 על ידי הפרלמנט הפיני, אך הוא מעולם לא נטל את התפקיד בפועל ולא נסע לפינלנד. זמן קצר לאחר הבחירות, מנהיגים פיניים, כמו גם האוכלוסייה, הבינו באיחור את המצב החמור שבו נמצאים בעלי בריתם הגרמניים, והחכמה של בחירת נסיך גרמני למנהיגם החדש כאשר גרמניה עומדת להפסיד במלחמת העולם הראשונה הוטלה בספק. גרמניה עצמה הפכה לרפובליקה והדיחה את הקיסר וילהלם השני, וחתמה על הסכם שביתת נשק עם בעלות הברית בנובמבר. המעצמות המערביות המנצחות הודיעו לממשלת פינלנד כי עצמאותה של פינלנד תוכר רק אם תבטל את בריתה עם גרמניה. כתוצאה מכך, בדצמבר 1918 ויתר פרידריך קרל על כס המלוכה ודיוויזיית הים הבלטי הגרמנית נסוגה מפינלנד. בבחירות במרץ 1919, כשהשמאל הפיני והסוציאליסטים הצביעו, זכו הרפובליקנים בניצחון מוחץ. מעמדה של פינלנד כרפובליקה אושר בחוקה הפינית של 1919.