За самостоятелна финикийска култура и изкуство може да се говори от 13 век пр.н.е., след като финикийските градове се сдобиват с независимост. Предходно, още от IV-III хилядолетие пр.н.е. финикийските градове се управляват от царе, които изпитват силно египетско влияние. В средата на II хилядолетие пр.н.е. финикийците за около три века попадат първо под египетска, а после – под хетска власт. По това време като пръв сред финикийските градове на Средиземноморието се издига Тир. Първоначалния тласък е последван от спадове и относителна независимост от силния изток – през 8-7 век пр.н.е. финикийците попадат последователно под асирийска, нововавилонска и персийска власт, а по-сетне и под Македонска и Римска власт. Едно събитие предхожда и съпътства самостоятелното финикийско развитие – презморската колонизация и основаването на Картаген, който винаги остава свързан със своя град-майка - Тир. По исторически обусловени причини като период на разцвет на финикийското изкуство се счита 9 - 6 век пр.н.е., като самостоятелното финикийско изкуство започва де се изгражда предходно четири века преди това и завършва четири века след началото на античността - с края на Картаген в средата на 2 век пр.н.е.