V roce 1355, po smrti cara Štěpána Dušana, de facto zanikla Srbská říše a „knížectví“ Zeta získalo oficiální plnou samostatnost o rok později, v roce 1356. Zemi začala vládnout dynastie Balšićů a prvním pánem Zety se stal Balša I. Tento vládce také dobyl město Skadar, Kotor nebo Bar. Po Balšově smrti nastoupil na trůn jeho syn Đurađ I., který pokračoval v rozšiřování státních hranic prostřednictvím spojenectví s králem Vukašinem Mrnjavčevićem. Ten byl ale zabit 26. září 1371 během bitvě u řeky Marica. Đurađ našel nové spojence – moravsko-srbského knížete Lazara Hrebeljanoviće a uherského krále Ludvíka I., se kterými ovšem nerozšiřoval území státu, ale zato urovnal spory v Hercegovině. Po vítězství nad Altomanovići získala Zeta území Trebinje, Konavle a Herceg Novi.