У стані війни дві країни перебували тричі. Вперше це сталось під час кампанії Наполеона в Єгипті та Сирії в 1798-1800 роках. Другий раз це було під час Першої світової війни, особливо в контексті Дарданельської операції, коли у французькі сили були вкладені порівняно менші кошти, ніж в британські війська та війська ANZAC, і останній третій раз у 1919-1921 роках у фазі війни за незалежність Туреччини, яку, загалом, називають Франко-Турецькою війною, яка характеризувалась тим, що конфлікти тут часто були локалізованими та спорадичними за своєю суттю, а дипломатичні розбійники переслідувались вже під час самого виникнення сутичок. Після підписання Анкарської угоди 20 жовтня 1921 р. між двома країнами Франція стала першою західною державою, яка відмовилася від вимог, що були закладені Севрським мирним договором, і фактично визнала нові турецькі уряди, що знаходяться в Анкарі.