През 1600 г. Петер Вок от Рожемберк завещава замъка и притежанията си на племенника си Йоан Зрини (1565 – 1612 г.), който го обновява в духа на Ренесанса. Когато той умира през 1612 г., владенията са наследени от родствениците им от рода Швамберк. Те скоро губят замъка, заедно с всички владения, които са конфискувани след битката при Бялата планина и предадени на командващия императорската армия, граф Букуа. Родът, чиято основна резиденция е в Нови храд, притежава замъка до 1945 г., когато е национализиран след края на Втората световна война.