През 16 век, полско-литовската държава е уникална в Европа, поради широко разпространената религиозна толерантност, потвърдена на Варшавската конфедерация. През 1563 г. е публикувана Брестката Библия. Периодът на толерантност завършва обаче по време на царуването на крал Сигизмунд III Васа, който е под силното влияние на Пьотр Скарга и други йезуити. След Шведския потоп и другите въоръжени конфликти от средата на 17 век, в които всички врагове на Полша са или протестантски или православни държави, отношението на поляците към реформаторските движения се променя. Контрареформацията надделява, през 1658 г. "Полските братя" са принудени да напуснат страната, а през 1666 г. Сеймът забранява апостасията от католицизма към друга религия, под заплахата от смъртно наказание. Накрая, през 1717 г., "Немият сейм" въвежда забрана за лицата, които не са католици, да бъдат депутати в парламента.