A Nürburgringen egy sikánt építettek a boxok elé, hogy lassítsák a célegyenesbe érkező autókat. Az előző évhez hasonlóan a Formula–2-es autókkal együtt rendezték a nagydíjat. Clark 10 másodperces előnnyel autózta legjobb időt a második Hulme előtt. A harmadik legjobb időt nagy meglepetésre Jacky Ickx szerezte meg F2-es Matrájával. A belgának ennek ellenére a versenyen a Formula–1-esek mögötti F2-es rajtrácsról kellett indulnia. Clark és Hulme mellől Stewart és Gurney indult az első rajtsorból. Clark az első helyet a 4. körig tudta tartani, amikor felfüggesztése meghibásodott, és a skót kiesett. Graham Hill az edzésen történt karambolja miatt csak a tizenharmadik helyről indult. A versenyen a fűre hajtott és megcsúszott, a 8. körben csapattársához hasonlóan felfüggesztési hiba miatt esett ki. Clark kiesése után Gurney vezetett Hulme előtt, Brabham a harmadik helyre jött fel, miután Bruce McLaren olajcsöve elrepedt és az új-zélandi kiesett. A 12. körben Gurney autójának féltengelye meghibásodott, az amerikai kiesett. A futamot Denny Hulme nyerte csapattársa, Jack Brabham előtt. Amon harmadik, Surtees negyedik lett.