Археологічні дані свідчать, що Японія була заселена ще в період пізнього палеоліту. Перші згадки про країну з'являються в китайських текстах з I століття нашої ери. Між IV та IX століттями королівства Японії поступово об'єднувались під Імператором та імператорським двором, які базувалися в Хейан-Кьо (сучасне Кіото). Однак, починаючи з XII століття, політичну владу утримували наступники військових диктаторів (шьоґуни), магнатів (даймьо) та класу воїнської знаті (самураї). Після багатовікового періоду громадянської війни, країну було об'єднано в 1603 році під шьоґунатом Токугава, який запровадив політику зовнішнього ізоляціонізму. Даний період закінчився в 1854 році, коли флот США примусив Японію відкритись Заходу, що призвело до падіння шьоґунату та відновлення імперської влади в 1868 році. У результаті періоду Мейджі, Японія прийняла уряд західного типу і розпочала програму швидкої індустріалізації та модернізації. У 1937 році Японська Імперія вторглась до Китаю, розпочавши тим самим другу японсько-китайську війну; у 1941 році Японія вступила до Другої світової війни на стороні країн Осі. Потерпівши низку серйозних поразок у Тихоокеанському театрі та переживши два атомні вибухи, Японія капітулювала перед союзниками в 1945 році, потрапивши під семирічну окупацію та прийнявши післявоєнну конституцію. Відтоді Японія дотримується моделі унітарної парламентської конституційної монархії з імператором в ролі глави держави та обраним законодавчим органом, відомим як Коккай.