În timpul Epocii de Aur a Poloniei, vremurile bune au continuat, Opoczno fiind atât în ​​Regatul Poloniei cât și în Uniunea statală polono-lituaniană, unul din cele mai importante centre urbane ale . În 1405, a fost deschis un spital, și în 1550, cu permisiunea regelui Sigismund al II-lea August, au fost construite uzine de apă. În anul 1599 a fost adăugată a treia poartă zidului de apărare. La acel moment, Opoczno a avut 90 de artizani, cu mai multe bresle, cum ar fi: cizmari, fierari, șelari, și căldărari. În 1646, a fost deschisă o sinagogă pentru minoritatea evreiască. Perioada de prosperitate a ajuns la final în timpul Invaziei suedeze din Polonia (1655-1660), când Opoczno împreună cu castelul său au fost arse din temelii de către invadatori, iar cei mai mulți dintre locuitorii săi au fost uciși. În acea perioadă au avut loc în județul Opoczno mai multe confruntări și lupte între polonezi și invadatorii suedezi. Pe 9 septembrie 1655, divizia lui Stefan Czarniecki a atacat călăreții suedezi aproape de . Trei zile mai târziu, polonezii au atacat unitățile suedeze aflate sub conducerea lui , care se odihneau lângă Opoczno. La 16 septembrie 1655 a avut loc , care a dus la înfrângerea polonezilor. După invazie, distrugerea Opoczno a fost totală, rămânând în 1660 doar 15 case în picioare. Toți artizanii au fost uciși, și dezvoltarea orașului a fost oprită mai mulți ani. Similară a fost și soarta altor orașe ale județului, în Drzewica au rămas doar 21 de case, și în Odrzywół 22 de case.