I marts 1471 forhindrede han Edvard 4.'s hær i at lande i Norfolk og ledte Lancaster-hærens højre flanke under Slaget ved Barnet den 14. april samme år og besejrede Lord Hastings styrker. Denne tidlige succes i slaget blev imidlertid til en katastrofe, da Oxfords styrker begyndte at plyndre. Oxford førte sine mænd tilbage til slaget, men:de mistede orienteringen i tågen og stødte pludselig på deres egen hær, der forvekslede Vere-stjernen med Edvards sol i glans og mødte dem med en byge af pile. Herefter råbte Oxford og hans mænd "Forræderi! Forræderi" og flygtede.Efter dette nederlag lykkedes det Oxford at flygte til Skotland med 40 mand ledsaget af hans to brødre, George og Thomas de Vere, og viscount Beaumont. Derefter tog han til Frankrig, hvor han samlede skibe og beskæftigede sig med kapervirksomhed. Selvom han ikke fik frataget sin ære, liv og gods efter at have forladt England i 1471, blev hans landbesiddelser konfiskeret, og hans hustru, Margaret, siges at have været underlagt for store økonomiske vanskeligheder. Den 28. maj 1473 forsøgte Oxford en mislykket landing ved St Osyth i Essex. Den 30. september 1473 indtog han St. Michael's Mount i Cornwall, hvor han blev belejret i nogle måneder af John Fortescue. Efter at de fleste af hans mænd var deserteret, og han var blevet såret i ansigtet af en pil, blev Oxford til sidst tvunget til at overgive sig den 15. februar 1474 sammen med sine to brødre og Beaumont.