I díky novým a zdokonaleným zbraním zemřelo během pět let trvajícího konfliktu přímo v boji či kvůli zraněním a nemocem přibližně 9,5 milionů vojáků a asi 21 milionů jich bylo zraněno. Odhaduje se, že masakry civilistů, nemoci a strádání ve špatně zásobeném zázemí si navíc vyžádaly i dalších 6 milionů civilních obětí. Přibližně dvě třetiny z nich připadají na Ruské impérium a Osmanskou říši, kde během války došlo ke genocidě Arménů, Řeků a Asyřanů. Ještě během války se navíc prostřednictvím amerických vojáků rozšířila tzv. španělská chřipka. Při následné celosvětové pandemii jí podlehly další desítky milionů lidí. Miliony zemřelých připomíná do dnešních dnů množství památníků, zachovalých vojenských hřbitovů a hroby neznámých vojínů, které byly ve velkém počtu budovány v meziválečném období. Mezi pamětní dny věnované památce padlých, veteránů a ukončení války patří Den válečných veteránů slavený 11. listopadu nebo Den Anzac oslavovaný Australany a Novozélanďany 25. dubna.