Po porážce u Slavkova v prosinci 1805 a uzavření míru v Bratislavě na své funkce rezignoval a od té doby žil v soukromí. Byl též c.k. tajným radou a komořím a v roce 1798 získal Řád zlatého rouna. Komě toho zastával čestné dědičné hodnosti v Kraňsku a Gorici, kde vlastnil statky. Patřily mu například pozemky v Proseccu poblíž Terstu, kde se nacházel starý hrad "Castello di Moncolano" zaniklý v 17. století. Hlavním rodovým sídlem byl hrad Predjama (německy "Lueg") v dnešním Slovinsku.