V letech 1973 až 1978 stál v čele Afghánské republiky prezident Muhammad Dáúd Chán, který byl své funkce zbaven během Saurové revoluce. Revoluce propukla po smrti parchamitského politika Lidově demokratické strany Afghánistánu Mira Akbara Khybera, který zemřel za nejasných okolností. Hlavním organizátorem puče byl Hafizulláh Amín. Generální tajemník ústředního výboru Lidově demokratické strany Afghánistánu Núr Mohammad Tarakí, který vedl frakci "Khalq", byl zvolen předsedou Prezidia Revoluční rady a předsedou rady ministrů a zůstal nadále i generálním tajemníkem. Místopředsedou revoluční rady a místopředsedou rady ministrů se stal vůdce frakce "Parcham" Babrak Karmal. Amín byl jmenován místopředsedou rady ministrů a ministrem zahraničních věcí. Muhammad Aslam Watanjar se stal místopředsedou rady ministrů. Jmenování těchto tří mužů místopředsedy rady ministrů se ukázalo jako nestabilní a vedlo ke vzniku tří různých frakcí ve vládě. Frakce "Khalq" se zodpovídala Amínovi, frakce "Parcham" Karmalovi a vojenští důstojníci byli pro Watanjara.