Han hjälpte senare till att grunda det Mossadeq-vänliga "Toilers party", en av de ingående partierna i Nationella fronten, och sedan år 1952 ytterligare ett nytt parti som kallades "Tredje kraften". Efter 1953 års iranska statskupp satt Al-e Ahmad fängslad i flera år och hade "så helt tappat tron på partipolitik" att han undertecknade ett brev med en omvändelse som publicerades i en iransk tidning där han förklarade att han "avgick från Tredje kraften , och ... helt överger politiken. " Ändå var han en del av "Tredje kraften" , deltog i mötena, och fortsatte att följa det politiska mentorskapet av Khalil Maleki till deras död 1969. Trots hans relation med sekulära "Tredje kraften", blev Al-e Ahmad mer sympatiskt inställd till behovet av religiöst ledarskap i omvandlingen av iransk politik, särskilt när Ayatollah Khomeini blev framstående kring 1963.