Po druhé válce se klub vrátil k názvu "FC Internazionale" a na další titul musel čekat do sezony &lt;a href="Serie%20A%201952/53"&gt;1952/53&lt;/a&gt; díky trenéru Fonimu. Také se podařilo jej obhájit. V roce 1955 klub koupí ropný průmyslník Angelo Moratti, který se po špatných výsledcích, rozhodl v sezóně &lt;a href="Serie%20A%201960/61"&gt;1960/61&lt;/a&gt; najmout trenéra klubu FC Barcelona Herreru. To byl začátek eposu "Grande Inter", legendární formace, která během čtyř let získala tři tituly (&lt;a href="Serie%20A%201962/63"&gt;1962/63&lt;/a&gt;, &lt;a href="Serie%20A%201964/65"&gt;1964/65&lt;/a&gt; a &lt;a href="Serie%20A%201965/66"&gt;1965/66&lt;/a&gt;), dva poháry PMEZ (&lt;a href="Poh%C3%A1r%20mistr%C5%AF%20evropsk%C3%BDch%20zem%C3%AD%201963/64"&gt;1963/64&lt;/a&gt; a &lt;a href="Poh%C3%A1r%20mistr%C5%AF%20evropsk%C3%BDch%20zem%C3%AD%201964/65"&gt;1964/65&lt;/a&gt;) a dvě trofeje Interkontinentální poháru (1964 a 1965). Angelo Moratti opustil klub v roce 1968 předal štafetu Fraizzolimu.