Antikomunistické nálady ve Finsku, původně vzešlé z občanské války, se ještě více prohloubily a byly výraznější než ve většině ostatních západoevropských zemí. Propagandistická válka mezi Sovětským svazem a jeho západními sousedy byla tvrdá. Finové byli také lépe informovaní o Velké čistce než vzdálenější národy. Tím pádem v předvečer světové války měli velmi vážné obavy o své přežití jako národa. Finové proto pojali obranu před Sovětským svazem jako boj na život a na smrt. Pokračovací válka byla ale na druhou stranu finská invaze do Sovětského svazu, při které se podle některých pramenů měla znovu získat ztracená území a začlenit ruskou Karélii do Finska a vytvořit tak Velké Finsko. Finské velení se ale o splnění tohoto plánu nikdy nepokusilo a útočné boje prakticky skončily poté, co finská armáda dosáhla původních hranic. Generál Mannerheim obsadil ještě menší území, které původně patřilo Sovětskému svazu, ale jen proto, aby tím získal lepší obranné postavení a výhodnější výchozí pozici pro vyjednávání.