Bár a sakk elsősorban egyéni sportnak számít, a legtöbb siker a magyar férfi és női sakkcsapatok nevéhez fűződik. 1924-ben Magyarország is a Nemzetközi Sakkszövetség alapító tagjai között volt, és 1926-ban Budapest rendezhette a 2. nemhivatalos sakkolimpiát, amelyet Magyarország csapata nyert meg. 1927-től már hivatalos sakkolimpiákat rendeztek, és az első kettőn, az 1927-es londoni és az 1928-as hágai olimpiákon is a magyar csapat végzett az első helyen, 1930-ban a 3. sakkolimpián ezüstérmet szerzett. Az 1936-os berlini nemhivatalos sakkolimpián ismét arany-, majd 1937-ben a 7. hivatalos sakkolimpián ezüstérmes lett a magyar válogatott.1978-ban a magyar sakksport legnagyobb sikereként megtörték a Szovjetunió 25 éven át tartó hegemóniáját, és az 1978-as sakkolimpián Buenos Airesben a Portisch Lajos, Ribli Zoltán, Sax Gyula, Adorján András, Csom István, Vadász László összeállítású csapat a szovjeteket megelőzve aranyérmet szerzett. Két évvel később a magyar válogatott holtversenyben lett első a szovjet válogatottal, és a holtversenyt eldöntő minimális különbséggel szorult a második helyre. A magyar sakkválogatott 2017-ben a sakkolimpiákon szerzett öt arany-, nyolc ezüst- és két bronzérmével az összesített éremtáblázaton a negyedik helyen áll a Szovjetunió, az Egyesült Államok és Oroszország mögött. Az 1985-től rendezett sakkcsapat világbajnokságokon 1985-ben a magyar válogatott a Szovjetunió mögött ezüstérmet szerzett. A sakkcsapatok Európa-bajnokságán Magyarország a nyílt versenyeken 2017-ig négy ezüst- és hat bronzérmet szerzett.