У 1965 році Пелтіер переїхав в Сієтл, штат Вашингтон. У місті Пелтіер став брати участь в різних рухах, відстоюючи індіанські цивільні права, і, зрештою, приєднався до Руху американських індіанців. На початку 1970-х років, він дізнався про фракційні напруженості в індіанській резервації Пайн-Ридж у Південній Дакоті між прихильниками Річарда Уїлсона, обраного головою племені в 1972 році, і традиціоналістськими членами племені. Вілсон створив приватну міліцію, відому як Правоохоронці нації Оглала (Goon), члени якої славилися нападами на політичних супротивників. Протести через слухання стосовно невдалого імпічменту Вільсона сприяли збройному захопленні Вундеда в лютому 1973 року, що призвело до 71-денної облоги федеральними військами, відомої як Вундедський інцидент. Вони вимагали відставки Вільсона. Пелтіер, проте, провів більшу частину окупації в'язниці Мілуокі через пред'явлене звинувачення в замаху на вбивство. Коли Пелтіера відпустили під заставу в кінці квітня, він взяв участь в акції протесту AIM поза федеральною будівлею в Мілуокі і був на шляху до Вундеда з групою для доставки вантажів, коли інцидент закінчився. Відставка не закінчила керівництво Вільсона, погромів або насильств; Племінний уряд Оглалу недавно попросив генерального прокурора США Брендона Джонсона розслідувати 45 нерозкритих випадків смерті з того часу. У 1975 році Пелтіер відправився в резервацію Пайн-Ридж як член AIM, щоб спробувати допомогти зменшити триваюче насильство серед політичних опонентів. У той час він був утікачем, з ордером, виданим в Мілуокі, штат Вісконсин. Йому пред'явили обвинувачення в незаконному польоті, щоб уникнути судового переслідування за замах на вбивство співробітника поліції, злочин за який його згодом виправдали.