Разом з тим стосунки з Едуардом IV погіршувалися, чому також сприяли родичі дружини короля. У 1467 році укладає союз з Джорджем, герцогом Кларенсом, братом короля. Зрештою Річард Невілл організував заколот у своїх володіннях на півночі й 26 липня 1469 року розбив королівські війська біля Еджкот-Мура. Едуард IV Йорк втік до Нідерландів, а Невілл оголосив королем Генріха VI Ланкастера. Невілл отримав звання заступник короля й фактично став правити Англією. На цій посаді уклав союз з Францією. У свою чергу для послаблення свого ворога — французького короля — Карл Сміливий, герцог Бургундії, надав війська Едуарду IV, з якими той повернувся до Англії. 14 квітня 1471 року відбулася вирішальна битва між військами Річарда Невілла та Едуарда IV при Барнеті, в якій перший зазнав поразки й загинув. Його труп 4 дні пролежав на паперті собору Святого Павла у Лондоні, щоб усі переконалися у загибелі цієї людини.