Домициан прекарва своите младежки години и ранна кариера в сянката на брат си Тит, който печели войнска слава по време на Първата Еврейско-Римска война. Тази ситуация продължава и при управлението на Веспасиан, който става император през 69 г., след гражданската война, известна като Година на Четиримата императори. Докато Тит управлява като съимператор с баща си, Домициан е държан настрани от управлението – той получава почести, но няма отговорности. При управлението на Веспасиан и Тит, Домициан носи почетното название "Princeps iuventutis" („Принцепс на младежите“ – от 69 до 81 година) и споделя с тях титлата „цезар“.