Detta upplevs vid en katastrof eller dramatisk händelse, då kyrkan får en större betydelse i det offentliga rummet. Ett exempel är september 1994 då Estonia sjönk utanför finska viken. Kyrkan blev en trygg mötesplats att besöka för att bearbeta kollektiv sorg eller ha möjligheten att tända ett ljus i en kyrka. Vid sådana katastrofer läggs radio- och tv-program om för att direktsända gudstjänster. I en Sifo-undersökning från 1994 instämde 89 procent av svenska folket helt eller delvis i påståendet: "Estoniakatastrofen visar att Svenska kyrkan i vissa situationer kan vara viktig också för dem som inte är religiösa". Kyrkan kan då anses som en viktig resurs i samhället för sammanhållning även för de som inte är religiösa.