Malgrat tot, els tractats de 1842 i 1843 van deixar diverses qüestions pendents. En particular, no van resoldre la situació dels comerç d'opi. Encara que el "Tractat de Wanghia" (un tractat entre la xina i els Estats Units, signat el 1844) explícitament prohibia als nord-americans la venda d'opi, el comerç tant dels britànics com nord-americans va continuar, atès que només estava subjecte al control legal dels cònsols dels seus països. El comerç d'opi va ser legalitzat més tard al Tractat de Tianjin, el qual la Xina va signar a la conclusió de la Segona Guerra de l'Opi.