Fra 2010-årene har Mühleisens arbeid tatt en selvbiografisk og skjønnlitterær vending og i økende grad tematisert hennes egen biografi og familie, fortid i Friedrichshof-kollektivet i 1970- og 1980-årene og tidligere virksomhet som performancekunstner. I 2011 utgav hun boken "Jeg skulle ha løftet deg varsomt over", som handler om hennes mors død og reflekterer over morens liv og hvordan hun tar vare på moren under morens dødsleie. I 2015 kom boken "Kanskje det ennå finnes en åpen plass i verden" som tematiserer hennes tid i Friedrichshof-kollektivet og også undersøker farens bakgrunn og livsløp. Mühleisen skriver blant annet om farens bakgrunn i Jugoslavia, hans tjeneste i Den finske fortsettelseskrigen på finsk–tysk side, og hans senere erklært rasistiske meninger overfor en afrikansk svigersønn. Utgangspunktet for boken var et brev faren skrev til henne i 1980-årene, der han antydet at det var likhetstrekk mellom dem i avvisningen av det vanlige samfunnet. I 2017 utgav hun brevromanen "All gjeldende fornuft".