Han blev i unga år överste för ett preussiskt regemente och tjänstgjorde i Preussens armé under österrikiska tronföljdskriget och sjuårskriget. Under sjuårskriget förde han från 1760 det högsta befälet i Schlesien och hans främsta militära framgång var slaget vid Freiberg 1762, då han som general ledde den preussiska armén till seger mot Habsburgmonarkins armé. Även under Bayerska tronföljdskriget förde han befäl, utan att ge sig in i några större sammandrabbningar. Efter sin militära karriär verkade han som diplomat.