Una afirmació de força tan gran d'un estat veí, l'ambició del qual havia tingut motius per témer tan sols recentment, va demostrar ser intolerable per a Àustria, que la va portar reclamar un nombre de senyorius, formant un terç de tota l'herència bavaresa, com antics feus de les corones de Bohèmia, d'Àustria, i de l'Imperi. Aquests van ser finalment ocupats per tropes austríaques, amb el secret consentiment del mateix Carles Teodor, qui no tenia hereus legítims, i desitjava obtenir de l'emperador l'elevació dels seus fills naturals a l'estatus de prínceps de l'Imperi. Les protestes del següent hereu, Carles II August, Duc de Zweibrücken, recolzat pel rei de Prússia, van portar a la Guerra de Successió bavaresa. Pel pau de Teschen (13 de maig de 1779) el Innviertel va ser cedit a Àustria, i la successió va ser assegurada a Carles.