Тек у оваквој ситуацији до пуног израза је дошао Цезаров војнички геније. Уместо да се повуче и Галију препусти њеној судбини, Цезар креће у контранапад и у бици код данашњег Дижона на Арманкону поражава Верцингеторикса. И тада галски вођа чини своју фаталну грешку, коју ни до данас историчари нису успели да објасне. Уместо да настави са брзим маневрима у сусрет својим помоћним јединицама, он одлучује да се затвори у тврђаву Алезију. Цезар је брзо реаговао и око утврђења поставио два прстена својих трупа: један који је требало да спречи Гале да напусте град и, други, који је онемогућавао појачању да се пробије до Верцингеторикса. Пошто нису успели да се пробију до града Гали се ускоро повлаче препуштајући своју изгладнелу и измучену браћу у Алезији њиховој даљој судбини. Крајем септембра 52. п. н. е. Верцингеторикс се предао. Као ратни плен Верцингеторикс је одведен у Рим и после учешћа у Цезаровом тријумфу јавно погубљен.