V roce 1958 ztratil v důsledku třídně-politických prověrek zaměstnání, nové našel až po dlouhém hledání v Koh-i-nooru Děčín. Zde navázal styky s místními skauty a v roce 1968 se zapojil do obnovy Junáka jako předseda Sdružení přátel Junáka. Působil také v Klubu angažovaných nestraníků. Po sovětské okupaci a opětovném rozpuštění Junáka v roce 1969 znovu přišel o práci a byl jako evidovaný protistátní živel pod stálým dohledem Státní bezpečnosti. Jím založené děčínské oddíly zůstaly fungovat pod hlavičkou jiných organizací, žádný nevstoupil do Pionýra. Působil také jako samizdatový historik-samouk, připravil např. sbírku "Se štítem a na štítě" a katalogizoval pozůstalost Rudolfa Plajnera. Jeho historická práce byla velmi kvalitní, založená na zevrubném shromažďování a studiu archiválií.