Дуготрајни Кандијски рат против Млетачке републике (1645-1669) изазвао је несташице у Царству које су довеле до збацивања султана Ибрахима и доласка његовог сина, Мехмеда IV на власт (1648-1687). Мехмед је успешно окончао рат са Млечанима, али је трпео неуспехе у два узастопна „ердељска рата“ (1660-1. и 1663-4). Порта је признала аутономију Ердељу. Потом је заратила против Пољске и миром у Журавни (1676) добила Подолију. У рату против Русије губи западну Украјину (1681. године споразумом у Радзину). Циљ Турака 1683. године било је да реше ердељско питање у своју корист, заузму велики део аустријске Угарске и продру дубоко у средњу Европу. Рат носи назив по правцу коме су Турци кренули 1683. године. Султан је током опсаде боравио у Београду, а војску је предводио везир Кара Мустафа-паша Ћуприлић. Пораз Турака под Бечом довео је до стварања Свете лиге (Млетачка република, Аустрија, Пољска, касније и Русија). Млетачка је желела да врати Крит и освоји Кипар и Негропонт. Њена војска ратује на Мореји због чега се руско-млетачки део рата другачије назива „Морејским ратом“. Република је 1685. године освојила Леукас, Превезу, Корон и Модон. Претензије Аустрије и Млетачке косиле су се у Далмацији те је споразумом одређено да свако задржи оно што освоји. Планови Млетачке републике ишли су на штету Дубровнику који склапа савез са Аустријом. Млетачка је по избијању рата почела прихватати ускоке и слати их у борбу против Турака. Млетачка је покушавала да на устанак подигне и Боку Которску и Црну Гору. Зато је у Боку послала једног од борава у северној Далмацији, Бају Николића Пивљанина. Под његовим утицајем нека црногорска племена дижу устанак (1684-5), али је скадарски санџакбег Сулејман Бушатлија потукао њихове снаге. У боју је погинуо Пивљанин, а Бушатлија је спалио Цетиње.