У његовом делу о аграрном закону, позвао је круну да елиминише концентрацију поседа који поседује Католичка црква и постојање земљишта недоступних за приватно поседовање. Према његовом мишљењу, благо Шпаније лежи у њеној пољопривредној продуктивности, која би омогућила становницима да се развијају и напредују. У осамнаестом веку, прдуктивност је гушио систем латифундија (великих земљишних поседа) који су припадали политичким елитама и Католичкој цркви као институцији. Ховељанос је био инспирисан делом Адама Смита "The Wealth of Nations" (1776), које је потенцирало лични интерес као мотивациону снагу за економску активност. Ховељаносови предлози нису били прихваћени у Шпанији, али су подстакли размишљање о аграрној реформи у вицекраљевству Нове Шпаније од стране бискупа Мануела Абада и Кеипоа почетком 19. века пре независности вицекраљевства 1821. године. Његови записи утицали су на Александра фон Хумболта и његово мишљење и дела везана за земљишне поседе у Мексику. Ховељанос је такође утицао на аграрне реформе у Мексику за време режима председника Порфирија Дијаса. Андрес Молина Фернандес написао је, подстакнут Ховељаносом, чланак који је подстакао државу да развласти земљу и друге ресурсе у уставу донетом Мексичком револуцијом 1917. године.