Následné úspěchy vybojovala až v první polovině devadesátých let. Na Mistrovství Evropy v atletice 1990 ve Splitu skončila pátá. V roce 1991 získala bronz na halovém MS v Seville i na světovém šampionátu v Tokiu. O rok později se stala v italském Janově podruhé v kariéře halovou mistryní Evropy a reprezentovala na letních olympijských hrách v Barceloně. Do finále postoupila z druhého semifinálového běhu s nejhorším časem (2:00,89). V něm se zlepšila o necelé tři sekundy a výkonem 1:57,95 obsadila 6. místo.