La crisi política del final del regnat de l'ostrogod incità el seu successor i nebot Hilderic (523-530) a cercar a tot preu el suport de l'emperador Justinià, per la qual cosa va intentar fer les paus amb l'Església catòlica africana, a la qual va restituir les possessions, política que no deixà de crear descontents entre la noblesa de servei. Aprofitant una derrota militar davant grups amazics, aquesta oposició va aconseguir destronar-lo, assassinar-lo i nomenar en el seu lloc un dels seus, Gelimer (530-534). L'intent de crear una segona monarquia vàndala no tenia un futur gens clar. Sense suports i afeblit militarment, el regne vàndal va caure davant la força expedicionària romana d'Orient de només 15.000 soldats comandada per Belisari durant la Guerra Vandàlica.