El premi de major prestigi i continuïtat del cinema mexicà és obra d'Ignacio Asúnsolo, escultor nascut a Hidalgo del Parral, Chihuahua, el 1890, i mort a la Ciutat de Mèxic el 1965. Asúnsolo, que va participar en la Revolució tant al costat de Francisco I. Madero com en la Divisió del Nord, va realitzar estudis en l'Acadèmia de San Carlos, on va tenir com a mestres a Arnulfo Domínguez Bell i Enrique Guerra, i posteriorment a Europa, particularment a l'Escola de Belles arts de París. Va tornar a Mèxic cridat per José Vasconcelos, que li va encarregar les escultures de l'edifici de la Secretaria d'Educació Pública. Entre els seus treballs, en els quals es conjuga el monumental de l'escultura prehispànica amb influències modernes (sobretot franceses), es poden citar el Monument als Mestres (1933), el Monument a la Pàtria (1937), el Monument al Soldat (1937) o el Monument Eqüestre a Francisco Villa (1957). Originalment l'estàtua de l'Ariel va estar emplaçada en el Passeig de la Reforma, a l'altura de Chapultepec, on va romandre fins a 1958. Actualment es troba a l'interior dels Estudis Churubusco.