A nagyherceget azonban nem foglalkoztatta a politika; édesapja 1801-ben történt meggyilkolása után nem igényelte a trónt, melyet így az orosz törvényeknek megfelelően bátyja foglalt el I. Sándor néven. Mint a hadsereg egyik tisztjét és a testőrség parancsnokát, részben őt terhelte a felelősség az 1805-ben I. Napóleon ellenében elvesztett austerlitzi csatáért.