Linsingenistä tuli vuonna 1868 upseeri Preussin jalkaväessä ja hän osallistui Ranskan–Saksan sotaan. Hän oli vuodesta 1905 kenraaliluutnantti ja divisioonankomentaja sekä vuodesta 1909 jalkaväenkenraali ja toisen armeijakunnan komentaja. Kyseistä armeijakuntaa hän komensi myös maailmansodan alussa, jolloin se oli liitetty ensimmäiseen armeijaan. Tammikuussa 1915 Linsingen siirrettiin uuden saksalais-itävaltalaisen eteläisen armeijan komentajaksi Karpaateille, tarkoituksenaan hyökätä Przemysliä vastaan. Saavutettuaan menestystä hänet asetettiin heinäkuussa 1915 johtamaan Bug-joella eteläisessä Puolassa tehtävää hyökkäystä ja komentamaan sitä varten muodostettua Bugin armeijaa. Syyskuussa 1915 Bugin armeijasta, yhdennestätoista armeijasta sekä Itävalta-Unkarin neljännestä armeijasta muodostettiin ”armeijaryhmä Linsingen”, joka miehitti eteläisen Puolan ja löi venäläiset marraskuussa Czartoryskin luona. Linsingen sai torjuttua myös venäläisten Brusilovin hyökkäyksen seuraavan vuoden kesäkuussa, mutta hänen armeijaryhmänsä itävaltalaiset joukot kärsivät pahoin.