Warszawapaktens mest kända militära aktion ägde rum 20–21 augusti 1968 då trupper från pakten, med undantag för Albanien och Rumänien som vägrade delta, invaderade Tjeckoslovakien. Bakgrunden var att landets kommunistiske ledare Alexander Dubček inlett en omfattande liberalisering av kommunistpartiets politik under den så kallade Pragvåren vilka av Sovjetunionen och flera andra regimer inom östblocket uppfattades som ett hot. Liberaliseringsprocessen avbröts och Dubček avsattes. I november samma år kom den så kallade Brezjnevdoktrinen, enligt vilken Sovjetunionen ansåg sig ha rätten att ingripa militärt i ett land där ett etablerat kommunistiskt styre var hotat, att bli praxis inom den sovjetiska utrikespolitiken. Detta innebar att Warszawapakten kom att få en ny roll som ett av Sovjetunionens viktigaste redskap för att upprätthålla de kommunistiska regimerna i Östeuropa.