Výsledkami križiackych výprav bol vznik križiackych štátov v Levante (medzi nimi najmä Jeruzalemského kráľovstva) a neskôr po roku 1204 aj v Grécku. Po úspechu prvej križiackej výpravy moslimovia dokázali dobyť Edessu, čím vyvolali v Európe reakciu (II. výpravu). Po nešťastnom rozhodnutí dobyť Damask však výprava skončila fiaskom. Podobne neúspechom skončila aj III. výprava, ktorej sa zúčastnili i významní európski králi Friedrich I. Barbarossa (cisár), Richard Levie Srdce a Filip August. Celkovo sa v priebehu stredoveku uskutočnilo deväť križiackych výprav do Stredomoria. Okrem nich si na seba vzali kríž i severské krajiny, ktoré usporadúvali tzv. severné križiacke výpravy. Ako križiacke výpravy sa označujú i výpravy proti herézam (Križiacka výprava proti albigéncom alebo Križiacke výpravy proti husitom).