Alkukauden 1970 Tyrrell ajatti Marchin autoa, jolla Stewart saavutti yhden voiton. Samana vuonna Derek Gardner suunnitteli Tyrrellille ensimmäisen oman auton, joka nähtiin ensimmäistä kertaa Italian GP:ssä. Vuonna 1971 Stewart voitti kuljettajien MM:n, ja Tyrrell valmistajien MM:n. Stewart voitti kuljettajien mestaruuden vielä 1973. Vuosina 1974–1976 talli saavutti muutamia voittoja, ensimmäinen voitoton kausi oli 1977. 1980-luvulla talli menestyi huonommin, ja vuonna 1984 Tyrrellin keräämät MM-pisteet hylättiin polttoaine-epäselvyyksien takia. Kausina 1984–1988 talli ei saavuttanut ainuttakaan palkintosijaa. 1990-luvulla tallin alamäki jatkui, ja 1993 talli ei saavuttanut ainuttakaan MM-pistettä. Kaudella 1995 Tyrrellin toisena kuljettajana oli Mika Salo, ja tallin pääsponsorina oli harvinaisesti suomalainen yritys, Nokia. Tämä vuosi oli vielä kohtalainen, kaudella 1996 tulokset alkoivat huonontua, ja 1997 Tyrrell joutui käyttämään Fordin V8-asiakasmoottoreita, joiden suorituskyky oli heikko. Mika Salo saalisti kuitenkin kaksi MM-pistettä Monacon GP:stä. Helmikuussa 1998 Ken Tyrrell erosi tallistaan. Talli ei saavuttanut viimeisellä kaudellaan yhtään pistettä. Talli oli myyty vuoden 1997 lopussa British American Tobacco Companylle (BAT), joka jatkoi seuraavan kauden Tyrrell-nimellä ja kaudesta 1999 alkaen toimi British American Racing -nimellä. Aiemmin mainittujen lisäksi Tyrrelliä ajoivat muun muassa Jean Alesi, Andrea de Cesaris, Michele Alboreto, Didier Pironi, Jody Scheckter ja Patrick Depailler.