Jarvan ensimmäistä varsinaista omaa ohjaustyötä "Onnenpeli" (1965) on pidetty uuden suomalaisen elokuvan ensimmäisenä täysipainoisena merkkiteoksena. "Työmiehen päiväkirjaa" (1967) on puolestaan luonnehdittu "ensimmäiseksi työläiselokuvaksi", joka vertautuu ajan hengen ilmentäjänä muun muassa Hannu Salaman "Juhannustanssit"-romaaniin (1964) tai Arvo Salon, Kalle Holmbergin ja Kaj Chydeniuksen "Lapualaisoopperaan" (1966). Työmiehen päiväkirjan voiman on arvioitu olevan yleisen ja yksityisen taidokkaassa yhdistelyssä. Elokuvan päähenkilöt Ritva (Elina Salo) ja Juhani (Paul Osipow) ovat toisaalta tyypillisiä luokkayhteiskuntaa edustavia symbolihahmoja, toisaalta aitoja yksilöitä. Työmiehen päiväkirja myös muistutti, kuinka sisällissota sekä talvi- ja jatkosota olivat monilla tasoilla edelleen läsnä kansalaisten alitajunnassa.