Mehmed V. (Osmansky: "محمد خامس" = "Meḥmed-i ẖâmis", nebo ) (2. listopadu 1844, Palác Topkapi, Konstantinopol – 3. července 1918, Palác Yıldız, Konstantinopol) byl mezi lety 1909 až 1918 35. a předposledním osmanským sultánem, syn sultána Abdulmecida. V mládí studoval poezii podle starého perského stylu a později byl i uznávaným básníkem. Během první světové války byl společně s Enverem Pašou hlavní postavou Ústředních mocností. Byl také obviněn pro svou úlohu v arménské, řecké a asyrské genocidě.