Klasickým príkladom je bitka pri Zente, kde výpoveď zajatca umožnila Eugenovi Savojskému zaskočiť turecké vojská pri prechode Tisy (treba ale dodať, že mu veľmi pomohol fakt, že sultán presvedčený o správnosti vlastných odhadov Eugenovho postupu a o tom, že je ešte ďaleko, nepovažoval za nutné rozostaviť patričné hliadky a vyslať prieskumníkov). Vojnová hmla zastierajúca oči admirála Naguma a jeho štábu bola jednou z hlavných príčin drvivého víťazstva Spojencov v bitke o Midway. Vojnová hmla zapríčinená skutočnou hmlou viedla k porážke rusko-rakúskych vojsk v bitke pri Slavkove. Napoleon mal zo svojej pozorovateľne na nepriateľské vojská dobrý výhľad a oblasť, v ktorej sa nachádzali jeho vlastné jednotky, bola skrytá v hmle. Mohol tak prevádzať skryté presuny, ktoré jeho protivníci zaznamenali, až keď bolo neskoro. Hrubá chyba admirála Lütjensa, ktorý v kritickej chvíli odoslal rádiovú depešu svojmu veleniu, pretože sa mylne domnieval, že nepriateľ aj tak vie, kde sa nachádza, pretrhla závoj vojnovej hmly na očiach britských prenasledovateľov a viedla k dolapeniu Bismarcka.