30 листопада 1939 р. СРСР вторгся у Фінляндію, через три місяці після початку Другої світової війни, і закінчився через три з половиною місяці Московським мирним договором 13 березня 1940 р. Ліга Націй визнала напад незаконним і виключила СРСР із організації. Конфлікт розпочався після того, як Ради прагнули отримати фінську територію, вимагаючи, серед інших поступок, Фінляндії поступитися значними прикордонними територіями в обмін на землю в інших місцях, вимагаючи міркувань безпеки — насамперед захист Ленінграда, 32 км (20 ми) від фінського кордону. Фінляндія відмовила, тому СРСР вторгся в країну. Багато джерел роблять висновок, що СРСР мав намір завоювати всю Фінляндію, і як підтвердження цього використовують створення маріонеткового фінсько-комуністичного уряду та секретні протоколи пакту Молотова — Ріббентропа[F 8]. Фінляндія відбивала радянські напади більше двох місяців та завдавала значних втрат загарбникам, тоді як температури коливались до –43 °C (−45 °F). Після реорганізації радянських військових та прийняття іншої тактики в лютому вони відновили наступ і подолали оборону Фінляндії. Військові дії припинилися в березні 1940 р. Підписанням Московського мирного договору. Фінляндія передала Радянському Союзу 11 відсотків своєї території, що становить 30 відсотків її економіки. Радянські втрати були великими, і міжнародна репутація країни постраждала. Завоювання СРСР перевищували довоєнні вимоги, і СРСР отримав значну територію вздовж Ладозького озера та на півночі Фінляндії. Фінляндія зберегла суверенітет та зміцнила свою міжнародну репутацію. Погана робота Червоної армії спонукала Адольфа Гітлера до думки, що напад на СРСР був би успішним, і підтвердила негативні думки Заходу щодо радянських військових. Після 15 місяців Тимчасового миру, в червні 1941 року, нацистська Німеччина розпочала операцію «Барбаросса» і почалася війна продовження між Фінляндією та СРСР.