Când Bucureștiul a fost ocupat de Puterile Centrale la sfârșitul anului 1916, el s-a retras la Iași Acolo, el a făcut agitație împotriva Tratatului de la București din primăvara anului 1918. După război, s-a întors în capitală, unde a înființat editura Bucovina, pe care a folosit-o în mod eficient în beneficiul altor scriitori. El a condus revista "Convorbiri Literare" în ultima fază a primului său mandat (1939-1944). Torouțiu a publicat numeroase lucrări de istorie literară. "magnum opus" este volumul de treisprezecelea "Studii și documente literare", care a apărut între 1931 și 1946, acoperind aproximativ 8000 de pagini și făcând-ul pe Perpessicius să-l numească "Hurmuzachi al istoriei literară". Primul volum a fost realizat în colaborare cu Gheorghe Cardaș; restul, singur. Lucrarea include documente și piese de istorie literară pe care le-a găsit în biblioteca sa personală, în arhive și în instituții. A fost ales membru corespondent al Academiei Române in 1936; Noul regim comunist l-a deposedat de calitatea de membru în 1948. În plus, datorită liniei pro-Germania nazistă "Convorbiri Literare"i-a fost luată în timpul celui de- al Doilea Război Mondial, i s-a interzis publicarea în 1945. Răvășit de o boală în fază terminală, a murit în locuința sa din București, iar soția sa s-a sinucis a doua zi.