Brofeldt valmistui lääketieteen lisensiaatiksi vuonna 1920, mitä ennen hän toimi lääketieteen kandidaattina sotilaslääkärin tehtävissä sisällissodassa Savon ja Karjalan rintamilla, osallistuen mm. Mäntyharjun, Mouhun, Savitaipaleen ja Taipalsaaren taisteluihin. Lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi hän väitteli vuonna 1924 tylpän väkivallan aiheuttamista vatsan elinten repeämistä. Hän toimi apulaislääkärinä ja apulaisopettajana Helsingin yleisen sairaalan I kirurgisessa osastossa ja poliklinikassa, kunnes hänet vuonna 1932 nimitettiin Suomen Punaisen Ristin sairaalan (nyk. Töölön sairaala) ylilääkäriksi, jossa tehtävässä hän toimi aina kuolemaansa asti. Brofeldt toimi vuodesta 1926 kirurgian dosenttina ja (vuodesta 1933 ylimääräisenä, 1939 varsinaisena) kirurgian professorina Helsingin yliopistossa, huolehtien kirurgian opetuksesta SPR:n sairaalan puitteissa.