Држање Велике Британије било је одлучујуће и у стицању незавиности Белгије. Конференција амбасадора великих сила признала је незавиност Белгије 1830. године, а следеће године одредила јој је неутрални статус. Границама Белгије обухваћен је и Луксембург. Поставило се питање владара, које је решено захваљујући попустљивости Луја Филипа; краљ је постао Леополд Сакс-Кобуршки. До интервенције страних сила дошло је и у белгијско-холандском рату.