Sisällissodan myötä sosiaalidemokraattinen puolue ja koko suomalainen työväenliike jakautui kahtia maltillisempiin sosiaalidemokraatteihin sekä radikaaleihin kommunisteihin. Sosiaalidemokraattien julkaisemat lehdet olivat aluksi sangen maltillisia ja arvostelivat sisällissodan voittaneiden valkoisten lisäksi myös Venäjällä vallan ottaneita bolševikkejä. Lehtien julkaiseminen vapautui vuonna 1919 voimaan tulleen painovapauslain myötä, joka salli sanomalehtipainojen perustamisen myös kaupunkien ulkopuolelle. Yleensä paikkakunnan johtava lehti oli kuitenkin porvarillinen, jonka johdosta sosiaalidemokraattien sanomalehdet olivat koko 1920–1930-lukujen ajan taloudellisesti ahtaalla. Vaikka useat lehdet olivat pahoissa taloudellisissa vaikeuksissa, niitä yleensä julkaistiin tappioista huolimatta niin pitkään kuin rahaa riitti. Sisällissodan jälkeen työväenlehtien omistuspohja oli myös muuttunut niin, että niiden siteen sosiaalidemokraattiseen puolueeseen olivat enää nimellisiä, vaikka ne toimivatkin sen äänenkannattajina.