În epocă se considera că este izbucnirea unui război în Balcani este inevitabil, principalii actorii urmând să fie Austro-Ungaria și Regatul Serbiei, datorită pe de-o parte a slăbirii puterii Vienei și a creșterii influenței mișcării panslave. Întărirea naționalismului etnic a concis cu creșterea puterii Serbiei, țără cu puternice sentimente anti-austriece. Austro-Ungaria ocupase în 1878 fosta provincie otomană Bosnia și Herțegovina, care avea o populație sârbă importantă. Bosnia a fost anexată în cele din urmă de Austria în 1908. Creșterea sentimentelor naționaliste a coincis cu declinul puterii Imperiului Otoman. Rusia sprijinea mișcarea panslavă invocând motive etnice și religioase, dar și rivalitatea cu Austria, care data încă de pe vremea Războiului Crimeii. Sankt Petersburgul își motiva acțiunile și prin eșecul negocierilor secrete ruso-austriece cu privire la Bosnia și de vechiul vis al Rusiei pentru controlul strâmtorilor Bosfor și Dardanele.