На Кондостефан византийските летописци Скилица и Зонара приписват поражението в прохода Траянови врата. Според тях Кондостефан предизвиква отстъплението от обсадената българска крепост Сердика, като убеждава Василий II, че командващият войските във Филипопол магистър Лъв Мелисин се кани да се обяви за император и да завземе Константинопол. Тази дезинформация двамата хронисти обясняват не само с враждата между византийските командири, но и с желанието на Кондостефан да саботира успеха на предприятието, който би засилил властта на Василий II над пълководците му. Според медиевиста Васил Златарски истинският мотив на Кондостефан е да убеди упорития император да вдигне възможно най-скоро обсадата, станала безперспективна след унищожението на обсадната техника и опасна вследствие от недостига на прехрана и появата на силна българска войска в тила на византийците. На 17 август обаче, недалеч от Стопонион, отстъпващата към Филипопол византийска армия попада в засада и е избита в по-голямата си част от българите, предвождани от Самуил и Арон. Кондостефан оцелява, но клеветата по адрес на Мелисин му струва поста на главнокомандващ на Балканите.