Още след втората половина на XIII век тези бохемски гранични региони биват заселени от етнически германци, които са поканени лично от бохемските крале от династията Пршемисловци – особено от Отокар II (1253 – 1278) и Вацлав II (1278 – 1305). След падането от власт на династията на Пршемисловци през 1306 г., аристокрацията на Бохемия издига на власт крал Йоан Люксембургски, чийто син – крал Карл ІV, бива избран за император на Римската империя през 1355 година. Той добавя към територията на Бохемия земите на Лужица, които след това са заселени изцяло от германско население. По време на неговото управление Бохемия достига своя политически и териториален апогей. В хълмистите гранични региони германските заселници осъществяват голямо производство на стъкло. Положението на германското население се утежнява от Хуситските войни (1419 – 1434), въпреки че сред хуситските въстаници е имало и германци.