Пелопонески рат означава прекретницу у историји старе Грчке. Атинска хегемонија је срушена, а успостављена је хегемонија Спарте. Сем Пелопонеског савеза, противници Атине били су и Коринт и Теба. И поред бројних непријатеља, Атински поморски савез је у првом периоду рата (431—421), тзв. Архидамовом рату (по спартанском краљу Архидаму ΙI) завршен је Никијини миром повољним по Атину. Релативно миран период трајао је до 415. п. н. е. када Атињани на наговор стратега Алкибијада покрећу Сицилијанску експедицију. Она означава прекретницу Пелопонеског рата. Атињани су потпуно поражени, флота им је изгубила 200 бродова, а изгубили су 50.000 људи. Из офанзиве прелазе у дефанзиву. И поред очигледне чињенице да ће изгубити рат, Атињани настављају са борбом и продужавају га за читавих 11 година. Успели су, чак, и да обнове своју хегемонију на мору. На крају је победника одредила Персија ангажујући се на страни Спарте. Војсковођа Лисандар наноси Атини погубан пораз код Егоспотама, а потом опседа Атину. Спарти ипак није одговарало да је потпуно разори јер би то довело до наглог јачања Тебе на копну и Коринта на мору. Са олигарсима који су преузели власт склопљен је мир по коме је Атински поморски савез распуштен, Дуги бедеми се морају порушити, а Атина је приморана да закључи савез са Спартом.