Већ 1945, Берлингвер је постао члан Централног комитета КПИ. Године 1957, постао је секретар Међународне федерације демократске омладине, међународне комунистичке омладинске организације. Године 1968, био је изабран за партијског посланика изборног округа Рим. Наредне године постао је заменик секретара Партије (тадашњи секретар ИКП био је Луиђи Лонго). Године 1969, на конференцији комунистичких партија у Москви, Берлингвер је одбацио линију подупирања интервенције Варшавског пакта у Чехословачкој годину раније. Интервенцију је био описао као „трагедију у Прагу“.