В результаті поразки повстання станів істотно змінився характер станово-представницької монархії в Чехії: бюргерство, перш за все празьке, що займало з часів гуситських воєн важливе і найбільш опозиційне місце в системі чеської станової монархії, було повністю усунуто з політичного життя королівства. В результаті цього чеські міста, позбавлені колишньої економічної могутності і політичного впливу, проявили себе досить пасивно в період повстання чеських станів 1618—1620 років.