V Národním shromáždění zasedal do roku 1968, kdy se v souvislosti s federalizací Československa přesunul do Sněmovny lidu Federálního shromáždění. V prosinci 1969 na mandát rezignoval. Dne 18. 10. 1968 se při hlasování o dočasném pobytu vojsk Varšavské smlouvy zdržel hlasování (spolu s 9 dalšími poslanci, 4 hlasovali proti pobytu), za tento čin dostal stranickou důtku, byl přesunut z místa náměstka ministra kultury a informací (ředitel odboru knihovnictví a muzejnictví, literátní a zámecké archivnictví) na post ředitele Památníku národního písemnictví. Zpracoval zde slovník českých nakladatelů ("Přehled osob a institucí zajišťujících náklad, výrobu a prodej českých tisků", 1460–1918) a zabýval se restaurátorstvím., Po vyloučení z KSČ dne 13. 8. 1970 byl sesazen z místa ředitele na místo odborného pracovníka literárního archivu PNP. Byl také zařazen na Seznam osob doporučených k zařazení do jednotné centrální evidence představitelů a exponentů pravice.