I året 1806 erholdt han 3 års orlov for at gå i udenlandsk krigstjeneste, men kom allerede tilbage ved krigens udbrud 1807. Året efter ansattes han på den såkaldte Scheldeflåde, hvor 2 franske linjeskibe under kaptajnerne lensbaron Hans Holsten og Sigvart Urne Rosenvinge blev besatte med danske folk. Under de meget vanskelige forhold her lykkedes det ikke de 2 chefer at bevare et godt forhold til de franske marineautoriteter, som 28. januar 1809 fratog dem deres kommandoer og belagde dem med arrest. Herover blev Holsten og premierløjtnant Jørgen Conrad de Falsen så forbitrede, at de gjorde fælles sag med mandskabet og nægtede de franske myndigheder lydighed. Deres dristige opførsel havde nær fået de alvorligste følger, men man nøjedes med at hjemsende dem. Ved tilbagekomsten til Tønning fik de i april dikteret en straf af 6 måneders arrest hver, men allerede i juni samme år frigaves de atter. Holsten ansattes derefter ved kanonbådsforsvaret i Storebælt, hvor han 7. november foretog et dristigt indfald i en engelsk konvoj og borttog adskillige værdifulde priser. Denne affære, der i sin udførelse minder stærkt om Tordenskiolds voveligste optræden, findes omstændelig beskreven i J.P. Withs "Danske og norske Søheltes Bedrifter".