Kostel ve Volarech byl postaven již ve 14. století, zpočátku však byl filiální k faře ve Zbytinách. Roku 1496 byl původně dřevěný kostel vystavěn znovu z kamene. V 1. polovině 16. století se ve Volarech objevili přívrženci novokřtěnectví: v roce 1536 je zmiňován novokřtěnec Michal mydlář z Volar, který byl upálen ve Vídni. První písemná zpráva o faráři ve Volarech pochází až z roku 1570. Do konce 16. století byla zdejší fara katolická, v roce 1603 byl však volarský farář "predicant" (nekatolík). Pobělohorská vlna rekatolizace se ve Volarech projevila odchodem nekatolického kněze a poté sem docházel farář ze Záblatí. Teprve od roku 1628 měly Volary vlastního katolického kněze. V roce 1903 byla volarská fara povýšena na děkanství. Při sčítání lidu v roce 1930 se hlásilo 97,8% obyvatel tehdejšího města Volar k římskokatolickému vyznání, 0,9% k československému, 0,7% k evangelickému a 0,6% bylo bez vyznání.