Vše se začalo měnit na počátku 16. století díky dvěma důležitým událostem – koncem Osmanské expanze a zařazením harému do hlavního paláce. Během vlády sultána Sulejmana I. bylo jasné, že říše dosáhla svého vrcholu a od hlavního města k hranicím to bylo po všech stranách několik tisíc kilometrů. Bylo zřejmé, že sultán si nemůže dovolit pokračovat v rozšiřování území, zvláště po neúspěšném obléhání Vídně.