Сімейство Гу спочатку походило з Цзянсу і влаштувалося в Сучжоу в царювання мінського імператора Ваньлі. Засновник даної гілки роду — Гу Вейтін-був багатим поміщиком, який вважав за краще жити в місті. Першим конфуціанським вченим-чиновником в сім'ї став Гу Чжусянь (1613-1668), який отримав вищий ступінь цзіньші на столичних іспитах і служив начальником повіту в Шаньсі, а потім перейшов на підвищення в Міністерство чинів на посаді юаньвайлан. У нього було 4 наложниці і 11 синів, які утворили розгалужений клан успішних чиновників та інтелектуалів. Коментарі Гу Дінцзи (1615-1673) до творів Хань Юя і Гу Силі (1665-1722) до «Ши цзину» були включені в імператорську бібліотеку-серію «Сику цюаньшу». Імператор Кансі під час подорожі в , назвав Гу Силі «першим з місцевих вчених». Однак до кінця XVIII століття рід захирел, і в ньому більше не було успішних чиновників. Дід майбутнього історика-представник четвертого покоління Гу Чжії (1844-1909)-знову удостоївся першого наукового ступеня, проте через Тайпінського повстання втратив все і працював аптекарем. У його старшого сина Гу Цзицю 8 травня 1893 року в сімейному будинку «Хуаюань» в провулку Сюаньцяо народився його єдиний син, названий Сункунь (кит. "诵坤"). Мати-уроджена Чжоу Куньхе-померла від сухот, коли синові виповнилося 6 років.