"Krig og fred" betraktes allment som en av de fremste romanene som noensinne er skrevet, bemerkelsesverdig for sin dramatiske bredde og enhet. Den inneholder 580 rollefigurer, hvorav mange er historiske personer, mens andre er oppdiktede. Historien forflytter seg fra familielivet til NapoLevns hovedkvarter, fra Aleksander Is hoff til slagmarkene ved Austerlitz og Borodino. Tolstojs opprinnelige idé med romanen var å undersøke årsakene til dekabristopprøret, som kun omtales i de siste kapitlene, der man kan utlede at Andrej Bolkonskijs son kommer til å bli en av dekabristene. I "Krig og fred", som Tolstoj selv ikke anså for å være en roman, framgår hans syn på historie, og da spesielt enkeltindividers, som NapoLevn og Alexander, ubetydelighet. Han anså heller ikke at mange store samtididige skjønnlitterære verk var romaner. Han hørte til den realistiske skolen der romanen utgjorde et rammeverk der man undersøkte 1800-tallets sosiale og politiske spørsmål. "Krig og fred" (som ifølge Tolstoj var et prosa-epos) kvalifiserte seg dermed ikke som roman. Tolstoj betraktet "Anna Karenina" som sin første egentlige roman.