У време школовања на Допунском течају, сматрајући да ће након његовог завршетка бити прекомандован у Главни генералштаб, своју породицу је преселио у Београд у Голсвортијеву улицу. Током школске 1939/40. изучавао је све новитет у војној науци, посебно наоружање и ратну технику и њихову примену у Шпанском грађанком рату, италијанској инвазији у Албанији, Грчко-италијанском рату и Другом светском рату, који је почео септембра 1939. нападом Трећег рајха на Пољску. Како су режими у Краљевини Мађарској, Краљевини Румунији и Краљевини Бугарској почели да пактирају са Хитлером, све више се осећало да ће рат бити неизбежан и за Краљевину Југославију. О неизбежности рата, као и о спремности Југословенске армије за отпор, Арсо и његов колега Милутин Шушовић разговарали су са својим наставником и генералштабним бригадним генералом Миланом Зелеником, бившим официром Аустроугарске војске, који је завршио Ратну школу у Бечу, а у Југословенској војсци био цењен као истакнути војни аналитичар. Као добар познавалац ратне доктрине Вермахта, Зеленика је двојици млађих колега рекао да је напад на Југославију неминовност и да му се треба супротставити свим снагама, са оним делом народа који је спреман да се бори.