A fiatal mentora a befolyásos hivatalnok és politikus  volt. Konfucista tanokat hallgatott és 1847-ben Jinshi fokozatot szerzett, ez volt a legmagasabb szint a vizsgáztatási rendszerben. Két évvel később felvételt nyert a Hanlin Akadémiára. 1844-ben kezdődött hivatalos pályafutása  útmutatásait követve Pekingben. Az 1850-ben kitört  nagy vallási és politikai felfordulást okozott Kínában és a -dinasztia létét fenyegette. A  által felállított hadseregben szolgált és harcolt a lázadók ellen. Mikor kitört az ópiumháború (1839–1842 és 1856–1860) saját maga által felállított egységekkel és a hozzá bérelt gőzhajókkal az ellenség ellen, de nem sokat tehetett a fejlett nyugati nagyhatalmak elleni háborúban és azt az európaiak nyerték meg. 1859-ben Li átkerült a  tartományba, ahol „” rangot kapott. tanácsára a császári udvar újabb hadsereget szervezett a tajpingok ellen vezetősége alatt, hogy segítse a hunani hadsereget. Li felszabadította  tartományt, kivéve Nanking városát, de később Nanking is az ő kezére került. Mikor az európai hatalmak is beszálltak a konfliktusba, az országba érkező európai erők főparancsnoka Charles George Gordon lett. Li kapcsolata gordonnal egyáltalán nem volt felhőtlen. Ezt még savanyította a átadásának a körülményei. Ugyanis Gordon egy egyezményt között a lázadó hercegekkel, hogy megkíméli az életüket, ha együttműködnek vele. Li azonban az egyezményt semmibe véve kivégeztette a hercegeket, feldühítve evvel Gordont. Ugyanakkor Li tagadta, hogy ő adta ki a kivégzési parancsot. Az udvar megbízásából verte le a fáklyavivők ,  és  felkelését a katonáival 1866-ban. Egy évvel később nevezték ki alkirállyá , ahol néhány évig maradt.