Dąbrowski a servit inițial în Armata Regală Saxonă și s-a alăturat Armatei Uniunii Polono-Lituaniene în 1792, cu puțin timp înainte de A doua împărțire a Poloniei. El a fost promovat la gradul de general în timpul Insurecției lui Kościuszko din 1794. După cea de-a treia împărțire a Poloniei, care a pus capăt existenței Poloniei ca stat independent, Dąbrowski s-a implicat activ în promovarea cauzei independenței poloneze în străinătate. El a fost fondatorul Legiunilor Poloneze din Italia, care au servit sub comanda lui Napoleon începând din 1795, și în calitate de general în armatele italiană și franceză a contribuit la restabilirea pentru o scurtă perioadă a statului polonez în timpul Răscoalei din Polonia Mare din 1806. A participat la Războaiele Napoleoniene, îndeosebi la Războiul Polono-Austriac și la Campania din Rusia până în 1813. După înfrângerea lui Napoleon, a acceptat o poziție de senator în Polonia Congresului, entitate politică aflată sub suzeranitatea rusă, și a fost unul dintre organizatorii Armatei Poloniei Congresului.