Prvním z nich, který se psal přímo z Malovic, byl Habart I. v roce 1371. V roce 1379 patřila část Malovic k muckovskému statku Dobeše ze Švamberka († před rokem 1403) a po roce 1408 jeho synu Hynkovi. Hynkovi ze Švamberka na Malovicích patřily od roku 1422 i nedaleké Holostřevy. Hynek žil v Malovicích, stejně jako jeho děti a vnuci, až do roku 1431, kdy došlo k vypálení širokého okolí vojáky páté křížové výpravy proti Čechám, tedy i Malovic. Ještě roku 1454 je zde připomínáno jen tvrziště. K obnovení osídlení došlo počátkem sedmdesátých let, malovičtí Švamberkové však už trvale přesídlili do Starého Sedla. Ve třicátých letech 16. století se část vsi dostala do nešvamberských rukou, nejdříve Volfa Filibéře z Mělnic, pak Volfa Perglara z Perglasu a roku 1544 Gyntera z Videršperka, který držel celou ves. V osmdesátých letech se Malovice dostaly k Boru a od té doby sdílely stejný osud s borským panstvím.