El lema va ser utilitzat per Bèlgica després de la seva Revolució de 1830, al principi només en francès "L'union fait la force". Només quan l'holandès es va equiparar al francès l'estat Belga també va adoptar "Eendracht maakt macht" com el seu lema, de vegades, amb la variant "Eenheid baart macht". En 1830, aquesta unitat va ser identificat amb la unificació de les nou províncies de Bèlgica, els seus nou escuts d'armes són representats en l'escut d'armes nacional, i la nova unificació de les seves liberals progressistes i conservadors catòlics. De fet, va ser llançat en 1827-1828 pels diaris publicats a Lieja unint a liberals i catòlics en el sindicalisme, que va comportar la Revolució i que en aquest llavors dominava la política Belga fins a la fundació de el Partit Liberal en 1846. Tot i que el lema s'utilitza sovint en cercles belgicistas o unitaristes (com una crida a flamencs i valons, nadius de Brussel·les i parlants d'alemany, per tal de mantenir la unitat belga), aquesta és una interpretació històrica: el lema és un eslògan sindicalista, no unitarista. La seva versió en alemany és "Einigkeit macht stark". Els flamencs de vegades parodien el lema amb el cant com "L'union fait la farce" ( "la unió fa la farsa") o "L'oignon fait la farsa" ( "La ceba fa de farciment").