Междувременно испански армии от Фландрия (свободни, защото с холандците цари примирие до 1621 г.) покоряват владенията на Фридрих V в долен Пфалц. Другото му владение – Чехия също е под въпрос. На 8 ноември 1620 г. южно от Прага се състои решаващата битка, известна като битката при Била хора (Бялата планина). Деморализираната армия на граф Турн отстъпва още при първия сблъсък с католиците под общото командване на Тили. По-добрата конница на имперците, в която влизат хървати, унгарци и казаци, изпратени от полския крал, решително разгромява конницата на чехите. От този момент бунтовническата армия престава да съществува, а Фридрих бяга. Заради краткото си пребиваване на престола той е наречен „"зимният крал"“. Чехия се примирява със съдбата си и признава властта на Фердинанд. Капитулацията ѝ не минава безболезнено: след съдебен процес 27 от водачите на бунта са екзекутирани, а други на 700 са конфискувани имотите. Един от тези, които се облагодетелстват, е верният на императора Албрехт фон Валенщайн.