Uuno Hannulan vanhemmat Vilho Joosepinpoika Kulpakko ja Anna Margareta Constantinintytär Öfverberg, olivat maanviljelijöitä Alatornion Putaan kylän Hannulan tilalla. Heillä oli kaksi poikaa, Väinö ja Uuno, joista Väinö kaatui vuoden 1918 sisällissodassa. Uuno ryhtyi käyttämään ajan tavan mukaan tilan Hannula-nimeä sukunimenään. Uuno Hannula valmistui ylioppilaaksi Kemin Yhteislyseosta vuonna 1912, ja toimi jonkin aikaa entisessä koulussaan suomen kielen sijaisopettajana. Hannula oli mukana jääkäriliikkeessä saattaen rajaseudun tuntijana jääkäreiksi matkaavia yli Tornionjoen. Hän joutui niissä yhteyksissä venäläisten santarmien pidättämäksi niin, että hänen asuntoonsa suoritettiin perusteellinen kotitarkastus. Kolme vuotta myöhemmin hän aloitti toimittajana juuri perustetussa Pohjolan Sanomissa. Hänet nimitettiin maalaisliittolaisen Pohjolan Sanomien päätoimittajaksi vuonna 1917. Samana vuonna hän joutui uudelleen venäläisten pidättämäksi, kun hän kirjoitti lehdessä venäläisen rajavartioston mielivaltaisuuksista. Lehteen kirjoittamissaan omissa pakinoissaan Hannula alkoi käyttää nimimerkkiä "Ullan Eino".