De Filippiksen ura kilpa-ajajana alkoi 22-vuotiaana, kun hänen veljensä löivät vetoa siitä, ettei heidän siskonsa kykenisi ajamaan riittävän nopeasti. Vuonna 1954 de Filippis sijoittui Italian urheiluautomestaruussarjassa toiseksi ja hänet kiinnitettiin myöhemmin sen ansiosta Maseratin kilpakuljettajaksi. Debyyttikilpailussaan Belgian GP:ssä hän sijoittui kymmenenneksi, mikä sai Juan Manuel Fangion huolestumaan tämän vauhdista. Vaikka de Filippis ei juurikaan kohdannut ennakkoluuloja kuljettajien keskuudessa, Ranskan GP:ssä erään kilpailunjärjestäjän mielestä "ainoa kypärä, jota naisen tulisi käyttää, on kampaajalla", minkä johdosta hän ei osallistunut kilpailuun. MM-sarjan ulkopuolisissa kilpailuissa de Filippis oli parhaimmillaan viides vuoden 1958 Syrakusan osakilpailussa. Kaudeksi 1959 de Filippis siirtyi ajamaan Jean Behran tallikaverina Porschelle, mutta Behran kuoltua AVUS:in radalla hän lopetti kilpa-ajajan uransa ja perusti perheen. Vuonna 1979 de Filippis liittyi entisten Formula 1 -kuljettajien klubiin, jonka varapuheenjohtajaksi hänet nimitettiin 1997. Hän toimi myös Maserati-klubin puheenjohtajana.