Večina tujih mest je hanseatske trgovce omejila na določena območja trgovanja in na svoja lastna trgovska mesta. Le redko so sodelovali z lokalnimi prebivalci, razen pri poslovanju. Številni domačini, trgovci in plemiči, so zavidali moč zveze in jo poskušali zmanjšati. V Londonu so na primer lokalni trgovci izvajali stalni pritisk za preklic privilegijev. Zavrnitev Hanse, da bi svojim angleškim kolegom ponudila vzajemne dogovore, je še povečala napetost. Kralj Edvard IV. Angleški je kljub latentni sovražnosti ponovno potrdil privilegije zveze v Utrechtski pogodbi (1474), deloma zaradi velikega finančnega prispevka, ki ga je zveza prispevala Yorkistom med vojnami vrtnic. Leta 1597 je kraljica Elizabeta I. Angleška izključila zvezo iz Londona, Steelyard se je zaprl naslednje leto. Ivan III. Vasiljevič Veliki iz Rusije je zaprl hanzeatski "Kontor" v Novgorodu leta 1494. Že obstoj zveze in njenih privilegijev in monopolov je ustvaril gospodarske in socialne napetosti, ki so se pogosto sprevrgle v rivalstva med člani zveze.