I efterhand framstår det om dyrt och onödigt att beställa tre olika bombflygplan från tre olika leverantörer för att uppfylla samma specifikation, men Berlinblockaden 1948 till 1949 gjorde att det brådskade för Storbritannien att skaffa sig en trovärdig kärnvapenförmåga för att avskräcka Sovjetunionen från aggressioner i Europa. Dessutom ansåg Luftministeriet att Valiant var något av en nödlösning som man behövde för att så snabbt som möjligt få den förmågan och som säkerhet ifall Avro och Handley Page inte skulle lyckas med sina projekt. Därför beställdes i februari 1949 tre prototyper. Två av dem med Rolls-Royce Avon-motorer och en med Armstrong Siddeley Sapphire-motorer.