В 1947 році Пол Лайнбаргер почав працювати професором Азійських наук в Школі передової міжнародних наук () Університету Джона Гопкінса в Вашингтоні. Свій військовий досвід він тоді виклав в книзі «Психологічна війна» (), яка стала класичною в даній сфері. В мирний час його було підвищено до полковника, і в цьому званні він був радником для британських військ в Малайї і для американських військ в Кореї. Він називав себе «відвідувачем малих воєн» (), але не працював під час В'єтнамської війни (принаймі відкрито), вважаючи її помилковою.