Keuruun Salmin kylästä kotoisin ollut Leivo muutti Helsinkiin ja työskenteli maalarina. Ensimmäisen maailmansodan aikana hän perusti Helsinkiin oman maalaus- ja sisustusliikkeensä ja vuoden 1917 lopulla hän aloitti myös pienimuotoisen kustannustoiminnan Kustannusliike Erion nimellä julkaisten omia laulupamflettejaan ja muita tekstejä. Leivolla oli yhteyksiä työväenliikkeeseen ja hän saattoi painattaa pamflettinsa Työväen kirjapainossa ja ilmoitella niistä työväenlehdissä. Leivo ei kuitenkaan toiminut aktiivisesti politiikassa tai ammattiyhdistysliikkeessä. Suomen sisällissodan loppuvaiheessa valkoiset vangitsivat Leivon ja hän joutui kesäkuussa 1918 Iso-Mjölön vankileirille. Häntä syytettiin yllytyksestä valtiopetokseen, mutta kun Leivo ilmoitti tehneensä pamflettinsa vain ansaitakseen rahaa ja välttääkseen joutumasta punakaartiin hänet vapautettiin heinäkuussa 1918. Vapauduttuaan Leivo julkaisi 1919–1920 Murikka-nimistä pilalehteä ja hän kirjoitti tähän lehteen satiirisia kuvauksia ja lauluja vankileireistä ja sodanjälkeisen Suomen vääryyksistä. Hän jatkoi myös kustannustoimintaansa aina 1950-luvulle saakka ja hän julkaisi myös uusia laulupamfletteja talvi- ja jatkosodan aikana.