1930-ban minden versenyén az első három helyezett között végzett, beválogatták a cseh sakkolimpiai válogatottba, és a Hamburgban rendezett sakkolimpián az 1. táblán egészen kiváló eredménnyel mutatkozott be (14 győzelem, 1 döntetlen, 2 vereség). 1928-ban még senki sem ismerte a nevét, 1931 elején már a világ 10 legjobb sakkozója között tartották számon. 1931-ben megnyerte a 7. Kautzky-emlékversenyt és az akkori idők legerősebb versenyén Bledben holtversenyben a 4. helyen végzett Alekszandr Aljechin, Jefim Bogoljubov és Aaron Nimzowitsch mögött. Még ugyanebben az évben első lett Brnoban és Göteborgban, valamint 3. helyezett lett Prágában. 1931−1932 fordulóján megnyerte a hagyományosan nagyon erős hastingsi versenyt, holtversenyben Milan Vidmarral első Bad Sliacban, megelőzve Pirc, Canal, Maróczy, Spielmann, Bogoljubov és más mestereket. Aljechin mögött holtversenyben Max Euwével második Bernben, szintén Aljechin mögött második Londonban.