Англія, ослаблена внутрішніми смутами та повстаннями в Ірландії й Уельсі, вступила у нову війну із Шотландією. Крім цього, у країні бушували ще дві громадянські війни. Більшу частину свого правління Річард II провів у боротьбі з Ірландією. До моменту усунення Річарда і воцаріння на англійському престолі Генріха IV ірландську проблему не було розв'язано. На додаток до всього в Уельсі спалахнуло повстання під проводом Овена Гліндура, яке було остаточно придушене лише до 1415 року. Протягом декількох років Уельс фактично був самостійною країною. Скориставшись зміною королів в Англії, шотландці провели декілька рейдів в англійські землі. Однак англійські війська, що перейшли у контрнаступ, розгромили шотландців у битві під Гомільдон-Гіллом в 1402 році. Услід за цими подіями граф Генрі Персі підняв повстання проти короля, яке вилилося в довгу і кровопролитну боротьбу, що завершилася лише до 1408 року. У ці складні роки Англія, до того ж зазнала набігів французьких і скандинавських піратів, які завдали важкого удару по її флоту й торгівлі. Через усі ці проблеми втручання в справи Франції було відкладене аж до 1415 року.