V roce 2001 byl jmenován ministrem vnitřní bezpečnosti ve vládě Ariela Šarona a tento post si udržel i po volbách v roce 2003, kdy byl jmenován ministrem při úřadu ministerského předsedy. Na svou funkci rezignoval v říjnu 2004 na protest proti Šaronově plánu na jednostranné izraelské stažení se z Pásma Gazy. O svůj poslanecký mandát přišel ve volbách v roce 2006, kdy měl čtrnácté místo na kandidátní listině Likudu a strana získala ve volbách pouze dvanáct křesel.