Vuonna 1915 Kosola ryhtyi auttamaan jääkäriliikettä, ja hänen kotitalostaan tuli yksi etappi Ruotsin rajalle johtaneen salaisen reitin varrella. Myös hänen nuorin veljensä Ville Kosola meni jääkäriksi Saksaan. Kosolan talon kautta ehti kulkea noin 250 värvättyä, ennen kuin santarmit pääsivät vihille toiminnasta ja vangitsivat Kosolan helmikuussa 1916. Hän virui Pietarin Špalernajan tutkintavankilassa ”kalterijääkärinä” toista vuotta. Hänen sellitoverinaan oli niin ikään jääkärivärväyksestä vangittu Esko Riekki. Vapauduttuaan helmikuun vallankumouksen jälkeen maaliskuussa 1917 Kosola palasi Lapualle, jossa hän osallistui suojeluskunnan perustamiseen, aluksi ”palokunnan” peitenimellä. Sisällissodassa Kosola toimi alkuun konekiväärimiehenä, sitten joukkueenjohtajana. Hän otti osaa muun muassa Tampereen taisteluun. Hän kuului niihin, joille sota oli ehdottomasti ”Suomen vapaussota”. Kosola kuului vuonna 1918 Paasikiven senaatin asettamaan komiteaan, joka valmisteli esitystä entisille jääkäreille maksettavasta kuukausiavustuksesta. Hän oli myös värväämässä Lapualta vapaaehtoisia osallistumaan Viron vapaussotaan ja Itä-Karjalan heimosotiin.