Брав участь у битві під Берестечком, на другий день якої (29 червня) отримав кульове поранення. Його корогву розформували в битві під Батогом (очевидно, він був відсутній). У четвертому кварталі 1654 знову створив власну корогву, яка увійшла у склад полку яворівського старости Яна Собеського. Брав участь у битвах зі шведами. Єжи Себастьян Любомирський вислав його до Ю. Ракоція після інформації про ворожі починання останнього щодо Польщі. Перейшовши на сторону Д. Ракоці, 16 січня 1657 p. склав йому присягу вірності. У лютому 1658 р. закликав магістрат Львова піддатись Семигородцям. 2 лютого 1658 p. Ракоці видав універсал про охорону маєтностей М. З. Станіславського в Руському воєводстві, у тому числі Вербиців, Новосілок, Волі Вербовецької. Польський радник Ракоці аріянин Самуель Ґровдзький підозрював М. З. Станіславського в діяльності, узгодженій з Є. Любомирським.