Велика армија је првобитно формирана као "L'Armée des côtes de l'Océan" (Армија океанских обала) са наменом инвазије на Енглеску из Булоња на мору 1803. године. Након Наполеоновог крунисања за цара Француза 1804. године и формирања Треће коалиције против њега, Велика армија се премешта на источне границе, 1805. године. Крајем августа напуштају позицију у Булоњу и брзим маршом стижу до Улма, где опседају аустријског генерала Карла Мака и његове трупе. Битка код Улма завршила се победом француске војске која је изгубила 2 000 војника, наспрам 60.000 аустријских заробљеника. До новембра те године, Наполеонова војска је освојила Беч. Упркос томе, Аустрија је одбила да капитулира и задржала је своју војску на бојном пољу, иако се њихови савезници, Руси, још увек нису укључили у акције против Француза. Рат се наставио и у народном периоду све до битке код Аустерлица, 2. децембра 1805. године, када је поражена комбинована руско-аустријска војска под вођством руског цара Александра I. Невероватна победа француске војне силе довела је до Пожунског мира, 26. децембра 1805. и распада Светог римског царства следеће, 1806. године.