1924 року зроблено спробу до проходили в Парижі літніх Олімпійських ігор приурочити олімпіаду з шахів. Олімпіада пройшла у вигляді особистого турніру, до якого допускали тільки аматорів, однак відмежування шахістів-аматорів від професіоналів від самого початку було проблемою і не прижилося. Паризьку олімпіаду, або, як її ще називають, перший чемпіонат світу серед любителів, виграв латвієць Герман Матісон. Тоді ж у Парижі засновано Міжнародну шахову федерацію (ФІДЕ), а її першим президентом обрано голландця Александра Рюба. ФІДЕ до післявоєнних років не мала впливу на розіграш титулу чемпіона світу і великі турніри, але вже 1927 року в Лондоні ФІДЕ організувала у вигляді командного турніру країн першу шахову олімпіаду, а надалі такі змагання стали регулярними. Одночасно з олімпіадами ФІДЕ почала проводити чемпіонати світу з шахів серед жінок. Всі довоєнні турніри виграла Віра Менчик (вона була громадянкою Чехословаччини, але жила у Великій Британії, підданство якої згодом прийняла). Менчик не мала конкуренції на жіночих змаганнях — другу найсильнішу довоєнну шахістку, німкеню Соню Граф, вона незмінно випереджала на турнірах і двічі перемогла у матчах — і регулярно виступала в чоловічих турнірах, де її результати були, втім, незрівнянно скромніші.