З 1249 по 1844 року Любйонз мав міські привілеї. У 1327 році сілезьский князь Генріх VI Хороший визнав себе васалом короля Богемії Яна I Сліпого, і коли він помер без спадкоємців чоловічої статі в 1335 році, його землі, в тому числі Любенж, відійшли до королівства Богемії. Монастирський комплекс був зруйнований в ході Гуситських воєн, і, крім того, монахи були вигнані за указом войовничого князя Яна II Божевільного в 1492 році, який перетворив абатство в мисливський будинок. Цистерціанці не змогли повернутися, поки Ян II не пішов у Франкфурт-на-Одері в Бранденбурзі. У XVI столітті абатство зіткнулося з протестантською Реформацією та успадкування земель Богемської корони від австрійської династії Габсбургів. Під час Тридцятилітньої війни абатство було захоплено і розграбовано шведськими військами в 1638 році.