Cele mai vechi descoperiri arheologice din regiune au origini în paleolitic. În anul 1589 Panciu a fost menționat în documente prima dată sub numele "Crucea". În secolul al XVII-lea, localitatea a devenit un centru administrativ local în special din cauza culturii viticole. Numele locului "Panciu" a fost menționat pentru prima dată în 1798. În plus pe lângă românii trăiau în Panciu și mulți evrei (1.410 în 1900). Răscoala Țărănească din 1907 s-a răspândit și în Panciu. Localitatea a fost afectată în mod repetat de dezastre; printr-un incendiu în 1869, de un cutremur în 1894 și Primul Război Mondial în 1916. Cel mai mare cutremur a avut la 10 noiembrie 1940 o magnitudine de 7,4 pe scara Richter, unde 42 de persoane au murit, 70 rănite grav și aproape tot satul distrus. Orașul a fost reconstruit apoi, în mare parte din clădiri de prefabricate.