Hunan var länge ett bakvatten i den kinesiska historien, men fick en framträdande roll i samband med Taipingupproret (1850-64), då ämbetsmannen Zeng Guofan organiserade en frikår i provinsen för att bekämpa rebellerna. Många som tjänstgjort i Zengs stab, som Zuo Zongtang, fick sedan tjänster i centralregeringen i Peking och utövade ett viktigt inflytande över den sena Qingdynastins politik. Hunan var också centrum för flera främlingsfientliga rörelser som främst riktade sig mot utländska missionärer. I slutet av 1800-talet ledde generalguvernören Zhang Zhidong en reformrörelse som syftade till att modernisera provinsen.