Roku 1917 vyhlásilo Finsko samostatnost. O několik měsíců později vypukla občanská válka mezi „bílými“ (konzervativci, podporovaní Německem) a „rudými“ (levice, podporovaná ruskými bolševiky). Válka skončila na jaře 1918 vítězstvím bílých. Po stabilizaci vnitřních poměrů začal rychlý růst dosud stále převážně agrárního hospodářství. Finsko navázalo pevné vztahy se Západem, především s Velkou Británií a Švédskem, avšak vztahy se Sovětským svazem zůstávaly napjaté. Během druhé světové války Finsko se Sovětským svazem dvakrát bojovalo, poprvé při obraně své nezávislosti během Zimní války a následně po boku nacistického Německa v Pokračovací válce. Poválečné mírové dohody Finsku odňaly velkou část Karélie a některá další území ve prospěch Sovětského svazu. Finsko si však zachovalo svoji nezávislost. Poválečné vztahy se Sovětským svazem reflektovaly historickou zkušenost podřízením se zahraniční politice SSSR, což se označuje termínem finlandizace.