Малори вероятно е роден около 1405 г. (макар някои учени да предлагат по-ранна дата). През 1444 и 1445 г. Малори е избиран за представител на своето графство в Английския парламент. През 50-те години на XV век Малори натрупва дълъг списък с криминални обвинения, включително за въоръжен обир, изнасилване, крадене на овце и опит за засада на Хъмфри Стафърд, първи херцог на Бъкингам. Малори е затворен последователно на няколко места в Лондон, но от време на време е освобождаван под гаранция. Двукратно бяга от затвора, веднъж биейки се с разнообразни оръжия и преплувайки ров с вода. Срещу него никога не е заведено дело по отправените му обвинения. През 60-те години на XV век поне веднъж е помилван от крал Хенри VI, но по-често специално е изключван от помилване от Хенри VI, както и от неговия съперник и наследник Едуард IV. Малори вероятно е поддръжник на Ланкастърската династия по време на Войната на розите. Вероятно участва в ланкастърския заговор на Кук през 1468 г., което става причина да бъде изключен от общото помилване. Може да се заключи от коментари, които Малори прави в края на раздели от повествованието си, че поне част от творбата си е написал в затвора. Уилям Олдис предполага, че Малори може да е бил свещеник на основание на себеописанието в колофона на "Смъртта на Артур", творбата, която го прави най-видния писател на артуровата легенда.