Владин став према Јеврејима и ционизму променио се након 1948. године, што је довело до суђења Сланском 1952. године у којем је чехословачка влада оптужила четрнаест комуниста (од којих једанаест јеврејских) за припадност ционистичкој завери. Политичка цензура кочила је проучавање холокауста, а спомен-обележја жртвама фашизма нису помињала Јевреје. Шездесетих година, које је карактерисала либерализација позната као Прашко пролеће, отворила се расправа о холокаусту. Филм "„Продавница у главној улици“" добитник награде Оскар 1965. године, фокусирао се на кривицу Словака за холокауст. Након инвазије Варшавског пакта на Чехословачку 1968. године, власти су уклониле мере против слободног изражавања, док се антиционистичка пропаганда, већином из Совјетског Савеза, интензивирала и скренула у антисемитизам након израелске победе у шестодневном рату 1967. године.