Po invazi vojsk Varšavské smlouvy do Československa vyjednával se sovětskými důstojníky, ale odmítal být ryze kolaboračním činitelem a sovětská strana začala požadovat jeho odchod z funkce. Byl poslán na dovolenou a na podzim 1968 formálně zbaven funkce. Odvolal se k Ústřední kontrolní a revizní komisi i k prezidentu republiky, ale bez výsledku. Nebyl ale v této fázi ještě zcela profesně zničen. V lednu 1969 nastoupil do funkce náčelníka zpravodajského oddělení velitelství Středního vojenského okruhu. Přešel zároveň zcela na pozice obhajoby normalizace a sebekriticky se distanoval od svých činů v roce 1968. V dubnu 1970 byl nicméně odvolán i z této funkce a koncem roku propuštěn do zálohy. Téhož roku byl vyloučen z KSČ. Pracoval potom v Okresním podniku bytového hospodářství v Praze 6, nejdřív jako řidič, pak dispečer a nakonec vedoucí skladu. V lednu 1975 mu byl odebrán Řád Vítězného února a další vyznamenání.