Тиріон Ланністер, красномовний карлик, багато в чому списаний з самого Мартіна, а також Річарда III. Рід Ланністерів, на думку деяких дослідників, був натхненний підступним і властолюбним сімейством Борджіа, щодо яких ходили чутки про кровозмісні зв'язки; інші критики вказують на паралелі в історії Серсеї та Джофрі з реальною історією Маргарити Анжуйської та її сина Едуарда Вестмінстерського. В цілому схожість сюжету «Пісні Льоду й Полум'я» з історією Війни Червоної і Білої троянди відзначають багато джерел. Смерть Роберта Баратеона, що спричинила конфлікт багатьох спадкоємців, безпосередньо відсилає до подій війни троянд. Дослідники проводили паралель між стратою Еддарда Старка і зникненням його брата Бенджена і стратою Річарда Плантагенета, 3-го герцога Йоркського, а також загибеллю його дядька в бою. На голову Річарда наділи паперову корону і виставили на потіху; Старк у романі також був обезголовлений. Мартін підтвердив вплив на образ Кейтлін Старк королеви Алеонори Аквітанської. Дослідники творчості письменника вважають також, що Джон Сноу нагадує франкського мажордома Карла Мартела. Можливі прототипи в романі є не тільки у людей, але й у тварин. Так, існує думка, що прообразом лютоволків, згаданих у творі, можливо, був вовк жахливий () — вид тварин, що жив у епоху плейстоцену на території Північної Америки. Описуючи тронний зал Червоного замку, в якому стояв Залізний трон, скований з тисячі мечів, письменник уявляв собі величезні приміщення, такі як Собор святого Павла і Вестмінстерське абатство.