Na sklonku feudalismu zavládlo v Trenčíně období míru. Války, které vedla Habsburská říše se Trenčína nedotýkaly, protože se vedly buď na jihu nebo na severu země, tedy daleko od města. Trenčín se musel nejdříve zotavovat z dlouhých let válek a obléhání, přičemž město mělo velké dluhy. Postupně rostl počet obyvatel a také se rozvíjela předměstí, která byly po kuruckých obléháních v roce 1708 téměř úplně zničena. Pokračovaly spory mezi městem a majiteli hradu, kteří na území města prosazovali svá práva. V roce 1783 opustila město vojenská posádka. Město ohrožovaly požáry a povodně, přičemž v roce 1790 vyhořel i Trenčínský hrad, který byl ruinou až do poloviny 20. století, kdy jej začali rekonstruovat. Napoleonské války, které se přímo Trenčína nedotýkaly, si vyžadovaly velké daňové zatížení. V roce 1805 přešel přes město ruský car Alexandr I., který táhl se svým vojskem ke Slavkovu a po porážce se tudy vracel i zpět. Ruské vojsko v počtu 36 tisíc jezdců procházelo Trenčínem i v roce 1814. Postupně, s rozvojem vojenské techniky ztrácely význam i hradby.