Године 1789. Лафајет је изабран у Државне сталеже. Био је један од предлагача Декларације права човека и грађанина (11. јул). Два дана касније, након пада Бастиље, изабран је за команданта Националне гарде која је на његов предлог добила тробојку. Један је од твораца клуба фејанаца који је окупљао високу буржоазију и либерално племство. Био је присталица уставне монархије. Краљев покушај бекства (1791) довео га је у неповољан положај. Ипак, крајем јуна исте године именован је за генерал-лајтнанта. Популарност му нагло опада 17. јула када је наредио да се пуца на народне масе које су се окупиле на Марсовом пољу како би протестовале због тога што се краљ још увек налази на престолу. Након распуштања Уставотворне скупштине, Лафајет се повлачи на своја добра.