Cea mai mare influență au avut totuși învățăturiile religioase ale lui Choe Je-u (최제우, 崔濟愚, 1824–1864), numite Donghak („Învățăturiile Estului”) care au câștigat popularitate în special în mediul rural. Temele cum ar fi excluderea influențelor străine, naționalismul, mântuirea și conștiința socială au fost puse pe muzică astfel încât fermierii analfabeți să le poată înțelege și accepta mai ușor. Choe, precum și alți coreeni au fost alarmați de pătrunderea creștinismului și de ocupația anglo-franceză de la Beijing din timpul celui de-Al Doilea Război al Opiului. El credea că cea mai bună cale de a contraataca influențele străine asupra Coreei era ca drepturile democratice ale omului să fie introduse în mod intern. Naționalismul și reformele sociale i-au atras pe țărani, iar Donghak s-a răspândit în toată Coreea. Revoluționarii progresiști i-au organizat pe țărani într-o structură de coeziune. Arestat în 1863 în urma răscoalei de la Jinju conduse de Yu Gye-chun, Choe a fost acuzat de „înșelare a poporului și semănare de discordie în societate”. El a fost executat în 1864, iar mulți dintre susținătorii săi s-au ascuns în munți. Populația coreeană a fost lăsată în continuare să sufere.