לפייגלין תפיסות מדיניות ימניות מובהקות. הוא מצדד בהשתלטות מחדש על השטחים שנמסרו לרשות הפלסטינית ובהחלה חד-צדדית של החוק הישראלי על כל שטחי יהודה ושומרון וכן על רצועת עזה. הוא שולל את השימוש במושג "פלסטיני" ורואה בנוכחות הערבית בארץ ישראל "כיבוש שהחל לפני 1,370 שנים", אשר יש לסיימו בהקדם, בדגש על סיום השלטון הערבי בהר הבית והעברת השליטה בו לרבנות הראשית. לפיו, סיום "הכיבוש הערבי" בארץ ישראל יביא לקץ הטרור ולשלום באזור. לאור זאת, הוא ביקר בחריפות את הסכמי אוסלו ואת ההתנתקות מרצועת עזה. הוא מצדד בעידוד הגירתה מרצון של האוכלוסייה הערבית למדינות ערב. כל עוד לא ניטשת מלחמה שיזם האויב יש להתנגד לטרנספר כפוי, של יהודים או של ערבים. תושבים שלא ירצו להגר ושלא פעלו נגד ישראל יוכלו להישאר בבתיהם ויקבלו מעמד של תושבים, ולאחר שיקבלו באופן מלא את מדינת ישראל ודרך חייה, כולל שירות צבאי, יוכלו להתאזרח בה.