Zápasení se věnoval od 9 let v rodném San Juan y Martínez pod vedením Antonia Álvareze a záhy byl vybrán na sportovní školu v EIDE v nedalekém Pinar del Río. Vrcholově se připravoval v Havaně ve sportovním středisku CEAR. V kubánské volnostylařské reprezentaci se pohyboval od roku 2002 ve váze do 66 kg jako reprezentační dvojka za Geandry Garzónem. V roce 2011 však znenadání v 29 letech Garzóna nahradil – Garzón byl za údajnou špatnou disciplínu na dva roky vyřazen z kubánské reprezentace. Svoji šanci využil maximálně a na mistrovství světa v Istanbulu se třetím místem kvalifikoval na olympijské hry v Londýně v roce 2012. V Londýně prohrál ve druhém kole s Japoncem Tacuhiro Jonemicuem těsně 0:2 na sety. Přes opravy se však probojoval do souboje o třetí místo proti Ázerbájdžánci Džabrajilu Hasanovovi. Úvodní set prohrál 0:3 na technické body, když se v jeho závěru nechal chytit do zámku. Druhý set vyhrál 2:0 na technické body a vyrovnal poměr setů na 1:1. V rozhodujícím třetím setu prohrával půl minuty před koncem po souboji v parteru 0:1 na technické body. V parteru však svého soupeře zároveň vyčerpal a deset sekund před koncem sety ho prakticky bez odporu hodil z výšky pětibodovým hodem na lopatky. Získal bronzovou olympijskou medaili.