Les guerres contra Polònia i Finlàndia, complementat amb l'afusellament o l'exili de gran part de la jerarquia de l'Exèrcit Roig a les purgues, deixà la defensa nacional en un estat temible. Aquesta situació va ser detectada per Hitler; però ni ell ni Stalin desitjaven un enfrontament immediat. Hitler preferí assegurar el Front Occidental abans d'atacar la Unió Soviètica per evitar una guerra en dos fronts simultanis. Stalin, pel seu costat, encara havia de posar a punt a l'Exèrcit Roig mitjançant la lleva forçosa i l'increment de material bèl·lic, la qual cosa requeria un període relativament llarg. A més, Stalin pensà que una aliança amb l'Alemanya Nazi li donaria via lliure per reconquerir antigues terres russes (les Repúbliques Bàltiques, Finlàndia i Moldàvia).