Таким чином, Швеція деякий час тримала контроль над основними торговельними шляхами Балтії аж до самих меж імперії; і збільшення надходжень, отриманих внаслідок цієї командної посади, мали матеріальну допомогу на ранніх стадіях війни в Німеччині, куди Густав передав свої сили в червні 1630 року . Густав, пізніше названий "Лев Півночі", завдяки своїм навичкам командира, втрутився на протестантську сторону в німецькій громадянській війні. Використовуючи нові військові прийоми, такі як легкі та рухливі артилерійські та кавалерні удари, він здобув вражаючу перемогу в битві під Брейтенфельдом у 1631 році. У битві під Люценом 6 листопада 1632 він був убитий, але Швеція втратила свого воїна-короля. Сама битва була нічиєю, але через два роки хвиля повернулася в Ньордлінгені , де імператорські війська здобули переконливу перемогу над протестантською армією. Щоб запобігти перемозі Габсбургів у війні, Франція, яка вже надала Швеції субсидії після укладання у Бервальде (1631), втрутилася в протестантську сторону. Війна тривала багато років, поки у 1648 році нарешті не було досягнуто мирної угоди .