Klasickým příkladem je bitva u Zenty, kdy výpověď zajatce umožnila Evženu Savojskému zaskočit turecká vojska při přechodu Tisy (nutno ovšem dodat, že mu hodně pomohl fakt, že sultán, přesvědčený o správnosti vlastních odhadů Evženova postupu a o tom, že je ještě daleko, nepovažoval za nutné rozestavit patřičné hlídky a vyslat průzkumníky). Válečná mlha zastírající oči admirála Naguma a jeho štábu byla jednou z hlavních příčin drtivého vítězství Spojenců v bitvě u Midway. Válečná mlha zapříčiněná skutečnou mlhou vedla k porážce rusko-rakouských vojsk v bitvě u Slavkova (zatímco Napoleon měl ze své pozorovatelny nepřátelská vojska jako na dlani, oblast, v níž se nacházely jeho vlastní jednotky, tonula v mlze; mohl tak provádět skryté přesuny, které jeho protivníci zaznamenali, až když bylo pozdě). Hrubá chyba admirála Lütjense, který v kritické chvíli odeslal rádiovou depeši svému velení, protože se mylně domníval, že nepřítel stejně ví, kde se nachází, protrhla závoj válečné mlhy na očích britských pronásledovatelů a vedla k dopadení Bismarcku.