הספר נחשב כיום לאחת מיצירות הקלאסיקה הפוליטית של המאה העשרים. פרסומו ב-4 בינואר 1950 היה בשיאה של המלחמה הקרה, לאחר שכבר נפל מסך הברזל על מזרח אירופה, ולאחר שנת 1948 שבה השתלטו הקומוניסטים סופית על צ'כוסלובקיה ובמהלכה הטילו הסובייטים את הסגר על ברלין, ולפני פרוץ מלחמת קוריאה ביוני 1950. הופעת הספר עוררה הד גדול בעולם המערבי. להופעתו של ספר תיעודי זה קדמה הופעתו של הספר הבדיוני 1984 פרי עטו של ג'ורג' אורוול, שהיה לכאורה ספר עתידני על חברה טוטליטרית, שתתקיים 36 שנים לאחר כתיבתו בשנת 1948 (שמו הוא היפוך הספרות 1948). למעשה היה הספר אלגוריה ברורה על המשטר הסטלינסטי וכך נתקבל על ידי הקוראים. לספר הייתה השפעה עצומה על דעת הקהל במערב. על רקע זה נכתב הספר "האל שהכזיב", שהביא עדות מכלי ראשון של יוצרים ואנשי רוח שהתאכזבו מן הקומוניזם.