Фріда Кало народилася в цьому будинку 1907 року, і він був її родинним домом впродовж усього життя. Також тут вона провела останні тринадцять років життя. Фріда була дочкою , який іммігрував з Європи в Мексику, і корінної мексиканки Матильди Кальдерон-і-Гонсалес. У цьому будинку Фріда провела дитинство. Вона заявила, що під час Мексиканської революції її мати відкрила вікна цього будинку, щоб пожертвувати запаси , коли вона була в цьому районі в 1913 році. В цьому будинку вона також провела багато часу одужуючи, спочатку 1918 року, коли захворіла на поліомієліт, наслідком якого стало те, що в неї одна нога була коротша за іншу. Коли Фріді було 18 років, внаслідок аварії тролейбусу вона зазнала важких травм. Близько двох років вона була прикутою до ліжка, у гіпсі та ортопедичних пристосуваннях. Саме тоді почала малювати, щоб якось відволіктись. Одна з робіт того часу зображує Фріду на пристосуванні для розтягування, її тіло перев'язане і лежить біля будинку. Фріда познайомилася з Дієґо Ріверою, коли він малював фрески в будівлі і запросила його до Каса Асуль, щоб він подивився на її роботу. Незабаром Рівера став постійним гостем у будинку. Інші відомі митці приєднались до них, і будинок став одним із місць для зустрічей в цій околиці. Після одруження з Ріверою Фріда переїхала з будинку свого дитинства у квартиру на , але Рівера виплатив сімейну іпотеку за Каса Асуль. Більшу частину 1930-х років Фріда жила в інших місцях Мехіко чи за кордоном, але часто відвідувала свою родину в цьому домі, і це зображено на картині 1936 року «Мій дідусь, бабуся, мої батьки і я» (), яку також називають «Генеалогічне дерево» ().