Прашка дефенестрација 1618. одине означила је почетак Тридесетогодишњег рата. Шпанија је пришла снагама Светог римског царства у борби против Чешке и Протестантске уније. Амброзио Спинола налазио се на челу војске која је интервенисала у Фландрији. Филип III је умро 1621. године. Наследио га је Филип IV. Филип је на чело француске армије поставио Гаспара де Гузмана. Гузман је сматрао да је центар свих проблема Холандија те је Осамдесетогодишњи рат обновљен. Чеси су поражени у бици на Белој гори 1621. године. Спинола 1625. године заузима тврђаву Бреда. У рат је на страни Чеха ушао и дански краљ Кристијан IV. Шпански војсковођа Албрехт Валенштајн наноси му пораз у бици на Десауском мосту и поново у бици код Лутера. Опасност од Данске отклоњена је 1626. године. У рат се 1630. године укључио шведски владар Густаф II Адолф на страни немачких лутерана. Густав односи значајне победе код Брајтенфелда 1631. године и Лицена 1632. године, али Шпанија 1634. године односи победу у бици код Нордлингена. Изморен ратом, цар је понудио мир на кога су 1635. године пристали Бранденбург и Саксонија. Убрзо је Француска (кардинал Ришеље) објавила рат Светом римском царству и Шпанији. Шпанија је реаговала муњевито и напала Француску из више праваца. Пошто је сам Париз био угрожен, Ришеље и Луј XIII пристају на примирје. Шпанија је доживела пораз 1639. године у бици код Даунса од стране холандске флоте предвођене Мартеном Тромпом. Француска обнавља рат. Луј II Бурбон од Кондеа наноси шпанској фландријској армији пораз код Рокроа 1643. године.