У 1820 році, коли були отримані звістки про революцію в Іспанії, почалося повстання в Неаполі. Революція вдалася: головнокомандувачем армією був назначений ліберальний генерал Флорестано Пепе, король був приведений до присяги конституції (13 липня). У Палермо був заснований тимчасовий уряд (18 липня), який уклав особисту унію з Неаполем; була затверджена конституція 1812 року. Але невдовзі неаполітанські війська підкорили Сицилію і 5 жовтня взяли Палермо. В той час в місті Лайбах було проведено Лайбаський конгрес, на якому присутній Фердинанд I відрікся від конституції, якій він присягнув. Австрією, Пруссією і Росією було прийнято рішення втрутитися в справи королівства Обох Сицилій. Неаполітанські війська після невеликої битви при Петі (7 березня) були розсіяні австрійським екзекуційним корпусом; 24 березня австрійці вступили в Неаполь, де, як і на острові Сицилія, з неймовірною жорстокістю був відновлений дореволюційний порядок.