יצירת האמנות הידוע ביותר מתקופה זו היא "שער טיטוס", אשר הוקם ב"ויא סאקרה", הדרך הקדושה שהובילה לאורך הפורום הרומי, על יד הקיסר דומיטיאנוס לכבוד אחיו טיטוס. היא באה לציין את הכנעתו של המרד הגדול בירושלים אך הוקמה רק לאחר כשתים עשרה שנה. שני התבליטים המרכזיים של השער ממוקמים בתוך הקשת הפנימית. האחד המציג את תהלוכת הניצחון של הקיסר במרכבתו, מלווה על ידי הכוחות הרומיים ועל ידי האלים מארס ומינרווה. מאחורי הקיסר מופעות דמויות ייצוגיות של "רומא", וה"סנאט". בתבליט השני נישאת מנורת המקדש ביחד עם שאר כלי בית המקדש בתהלוכת ניצחון רומית. הדמויות בתבליטים מתוארות בפשטות, תוך ניסיון מועט ליצירת עומק. אחד האלמנטים אשר יוצא עומק הוא החניתות והניסים הנישאים בתהלוכה. הדמויות, המושפעות ממסורת התיאור היוונית, מכונסות לכדי דבוקה ואילו חלקו העליון של התבליטים נותר ריק באופן יחסי.