Після вибуху Другої радянсько-фінської війни Діктоніус служив у тій же агенції. Його творчість не мала яскравого мілітаристського й офіціозного забарвлення, однак 1942 року «Плитковики» — вірш із його збірки «Кам'яне вугілля», перекладений німецькою, надруковано у брошурі , призначеній для солдатів Вермахту, що воювали у Фінляндії. Передмову написали нацистський ідеолог Альфред Розенберґ і колишній президент Фінляндії Пер Евінд Свінгувуд. Цього ж року Діктоніус у віршах позначеної патріотичним духом збірки возвеличив композитора Яна Сібеліуса, письменника Франса Ееміля Сілланпяя і президента Кюесті Калліо. У шведській газеті «Даґенс нюгетер» він обстоював фінсько-німецький пакт і висловлював задоволення з того, що фінські війська зайняли частину Карелії. Наприкінці року міжнародне політичне становище Фінляндії погіршало. Як і здоров'я Діктоніуса — через зловживання спиртними напоями й перевтому від надмірної напруженої роботи.