Den allierede plan om, at invadere de sydlige Salomonøer var udtænkt af den amerikanske admiral Ernest King, der var øverstkommanderende for den amerikanske flåde. Han foreslog offensiven for at forhindre, at japanerne kunne bruge øerne til baser, der kunne true forsyningsruterne mellem USA og Australien og for at kunne bruge dem som udgangspunkter. Med præsident Franklin D. Roosevelts stiltiende godkendelse talte King også for en invasion af Guadalcanal. Da USA var enig med Storbritannien om Europa først-strategien, som gik ud på at besejre Tyskland før Japan, var det begrænset, hvor store styrker og hvor meget materiel der kunne sendes til Stillehavet. Den øverstkommanderende for den amerikanske hær general George C. Marshall var modstander af Kings foreslåede felttog og spurgte, hvem der skulle lede operationen. King svarede, at flåden og marinekorpset selv ville gennemføre operationen og gav admiral Chester Nimitz ordre til at fortsætte med den foreløbige planlægning. Til sidst vandt King diskussionen med Marshall, og invasionen blev gennemført med støtte fra Combined Joint Chiefs og Staff (CJCS).