Rahikainen oli 1906 perustetun Vienan Karjalaisten Liiton jäsenenä ja sen seuraajaksi 1917 tulleen Karjalan Sivistysseuran ainaisjäsenenä ollen kymmenen vuoden ajan seuran johtokunnan jäsenenä. Hän kuului Karjalakerhojen Keskusliiton ja Valtion Pakolaisavustuskeskuksen johtokuntiin. Rahikainen perusti Nurmijärvelle koulukoti Väinölän ja oli sen johtokunnan jäsenenä. Hän oli tammikuussa 1919 ulkovaltojen edustajien luokse Tukholmaan lähetetyn vienankarjalaisten lähetystön jäsenenä ja osallistui Aunuksen retken valmisteluihin muun muassa kokouksia järjestämällä. Hän johti suurta Aunuksen lähetystöä, joka kävi keväällä 1919 Suomen hallituksen puheilla. Myöhemmin Rahikainen oli muun muassa Sortavalan kaupunginvaltuuston jäsenenä 1933–1936. Vuonna 1936 hänet valittiin Karjalakerhojen keskusliiton puheenjohtajaksi Tampereella pidetyillä itä-karjalaisten heimojuhlilla. Jatkosodan aikana Rahikainen oli Itä-Karjalan vapausliikkeen johdon ja Itä-Karjalan sotilashallintoesikunnan yhteydessä toimineen neuvottelukunnan puheenjohtajana.