V nových poměrech po bitvě Bílé hoře dosáhli Žďárští vysokých poct u císařského a královského dvora, byli povýšeni do panského stavu baronů ze Žďáru (1622), dostali říšský i český hraběcí titul (1628), velký palatinát (1631), vysoké úřady i četné statky. Tak se původně jen průměrný rod z periferie pohraničí propracoval po 180 letech, kdy se objevil v centru Čech, mezi společenskou a majetkovou elitu Českého království. Snažení mnoha generací, vybudovat stálou, jednotnou a pevnou středočeskou državu, jež by byla oporou jejich rodu a překročit svůj společenský stav konečně slavilo úspěch.