Док је боравио у Италији и Француској, војвода Мишић је обавештаван од стране свог пријатеља Радоја Радојловића, инспектора српских пошта, о стању своје армије на Крфу. Током Мишићевог боравка у Напуљу, јављено му је да је по указу од 5. марта 1916. године, разрешен дужности команданта Прве армије. Боравак у Напуљу искористио је да, као туриста обиђе и Рим. Половином марта са супругом је прешао је у Ницу. У једном од писама Радојловић је обавестио војводу да га престолонаследник поздравља и да га чека нова дужност. Такође му је пренео да је он био у праву и да је именовање генерала Бојовића на позицију начелника Штаба Врховне команде уместо војводе Путника била грешка. Наредно писмо било је за Мишића врло интересантно. У њему га његов одани пријатељ Радоје обавештава, да је регент био спреман да уклони Пашића са места председника владе и на његово место доведе војну владу, на челу са Мишићем. Ова писма су јасно одсликавала стање српске владе и Врховне команде током њеног боравка на Крфу. Средином априла Мишић је отпутовао у Париз на позив главнокомандујућег француске војске маршала Жофра. У току двонедељне посете француској војсци и обиласка француских јединица на Западном фронту, Французи су га дочекали са почастима као победника "српске Марне". Маршал Жофр приредио му је ручак 18. априла у свом штабу у Шантијиу, са почастима и пригодним поздравима. Том приликом одликован је "Ратним крстом са палмом" и "Орденом Легије части III степена".