Але, у другій половині 1915 року почався відступ російських військ. До Почаєва наближалися ворожі війська, тому у лаврі залишилося 30 монахів. У червні 1915 року цінні речі, включаючи Почаївську ікону Божої Матері та мощі святого Іова, було доставлене в Житомир, де зберігалося до 1918 року. Коли австрійці заволоділи лаврою, то наказали виселити всіх в угорський табір для військовополонених. У лаврі залишився, тільки, 80-літній архімандрит Миколай, якого австрійці, навіть, силою не могли виселити. Місцеве населення затаскало його по требам, а австрійська влада була, навіть, вдоволена, що він дещо усунув невдоволення місцевого православного населення, позбавленого духовенства. У монастирі австрійці провели електроенергію та водопровід. Але, і проявили досить велику неповагу до святині. Успенський храм перетворили в католицький і служили в ньому меси. У Трапезній церкві влаштували кіно, де безперервно курили і приходили п'яними. У храмі при архієрейському домі влаштували ресторан, прикрасивши його непристойними малюнками. У 1916 році, під час Брусиловського наступу, Почаїв був звільнений.