Обло́га Єрусали́ма 70 року — облога повсталого юдейського Єрусалима військами Римської імперії протягом 14 квітня — 8 вересня 70 року. Вирішальна подія Першої Юдейської війни (66—73). Описана істориком Йосифом Флавієм у «Юдейській війні». Римським 70-тисячним військом командував Тит, майбутній римський імператор, і його заступник Тиберій. Їм протистояли юдейські повстанці числом 20—30 тисяч, що захищали Єрусалим, серце повстання. Облога почалася за три дні до юдейської пасхи і тривала близько 4 місяців. Вона завершилася перемогою римлян, які здобули місто: нападники зруйнували його дощенту, разом із Єрусалимським храмом, центральною юдейською святинею. Уцілілі мешканці міста були продані в рабство. Римляни повернулися зі здобиччю до Риму, де на знак їхньої перемоги була встановлена тріумфальна арка Тита, яка збереглася до сьогодні. Завдяки цій перемозі Римська імперія невдовзі повернула собі контроль над Юдеєю. Знищення Єрусалиму і храму пророкував Ісус Христос перед смертю, що відбито в Євангелії, християнській літературі і живописі. На згадку про руйнування храму юдеї проводять національний день жалоби. Також — падіння Єрусалима, зруйнування Єрусалима.