תחילה התנועה השוודית לתוך לב רוסיה הופרעה רק עקב פשיטות משניות של טטרים וטקטיקת האדמה החרוכה של פיוטר וצבאו. ביולי הצליחו השוודים לחצות ביצה ולהניס על נפשו את המוצב הרוסי שעמד לגדותיה. פיוטר, על אף הפגיעה החמורה שגרפם הדבר מבית, הורה לשרוף כל גבעול חיטה וכל שדה חקלאי העומד לקראת דרכם של השוודים. עם מחסור באוכל ובאספקה החלו לשרוץ מגיפות בתוך שורות הצבא השוודי. ציוד הצבא השוודי היה דל מאוד והוא סבל ממחסור חמור וקרל סירב לסגת אל עבר הדנייפר עבור פגישה עם כוחות תגבור אספקה. קרל סמך על התגבורת שהייתה אמורה להגיע משוודיה ויחד איתה הספקה רבה, אך בקרב לסנאיה ספג כוח זה הפסד צורב ואבד את כל המטען.