Током опоравка, Грејам нам приповеда детаљ из прошлости када је посетио Шајло, месташце које је било поприште велике битке у Америчкоме грађанском рату. Он је у том месту убио Гарета Џејкоба Хобса, серијскога убицу, којега је истраживао непосредно пре случаја Лектер. Грејам закључује да је његова теза да је природа та која утиче на (лоше) догађаје, као што је мислио приликом посете Шајлоу, већ да су људи сами криви и да су они једини ловци (на људе). Да људски дух тера људе да лове и убијају једни друге. Роман се завршава цитатом из "Светога писма": „И управих срце своје да познам мудрост и да познам безумље и лудост; па дознах да је и то мука духу” (Проп 1, 17).