"Lei" este un vechi cuvânt flamand care însemna alee, iar "Leien" este pluralul lui, deci „Alei”. "De Leien" sunt construite în general pe amplasamentul fostelor fortificații spaniole din secolul al XVI-lea. Împrejmuirea orașului, începută în 1542, conținea ziduri și fortificații menite să apere orașul în cazul unor invazii externe. Spaniolii au impus și o interdicție de construire a oricărei clădiri pe o distanță de 500 de metri în fața zidurilor Fortăreței Antwerpen, pentru a asigura vizibilitatea și a facilita apărarea în eventualitatea unui atac. După obținerea independenței Belgiei, Antwerpen a devenit o localitate importantă, situată în apropierea graniței de nord a noului regat. Din Antwerpen au început să se exercite presiuni asupra autorităților centrale pentru a i se permite extinderea dincolo de zidurile fortăreței. Începând din 1859, orașul a redevenit proprietarul celor 154 de hectare care includeau fortificațiile și terenul din fața lor, anterior inaccesibil construcțiilor civile. Fortificațiile au fost demolate între 1867 și 1869, iar terenul pe care fuseseră construite a fost transformat în străzi. Numele acestora, dispuse de la nord la sud, erau: "Handelslei" (Aleea Comerțului), "Kunstlei" (Aleea Artelor), "Nijverheidslei" (Aleea Industriei) și "Zuiderlei" (Aleea de Sud). La sfârșitul Primului Război Mondial ele au fost redenumite "Italiëlei", "Frankrijklei", "Britselei" și "Amerikalei", după numele țărilor învingătoare.