Въстанието на чехите избухва в Прага, където представителите на императора са изхвърлени през прозореца (Втора пражка дефенестрация) от депутатите на чешкото събрание (май 1618 г.). Фердинанд е обявен за детрониран и престолът е предложен на курфюрста на Пфалц – Фридрих V. Въстанието обхваща и други владения на Хабсбургите – Силезия, Моравия, а Габриел Бетлен напада земите им от Трансилвания. Армията на Католическата лига, командвана от граф фон Тили, помага на имперските войски да потушат въстанието в Чехия, побеждавайки въстаническата армия при Бялата планина (ноември 1620 г.). Йохан Георг Саксонски, лидер на немските протестантски принцове, поддържа Фердинанд II. Фридрих V, наричан „зимният крал“, губи короната на Чехия, след което започват репресии. Войната продължава в Пфалц, където оцелелите сили на Мансфелд се спасяват.