I løbet af 1800-tallet havde det Osmanniske rige gradvis mistet indflydelse i Østeuropa og også mistet territorier, ikke blot til det Russiske kejserrige som vandt flere militære sejre over tyrkerne, men tillige i form af nye selvstændige statsdannelser under russisk beskyttelse. Det var disse nye stater, som i begyndelsen af 1900-tallet så muligheder for at gøre nye landvindinger efter, at det allerede svækkede Osmanniske rige led signifikante nederlag både under Bosnienkrisen i 1908 og den italiensk-tyrkiske krig 1911-1912. Ungtyrkernes revolution i 1908 havde ydermere lamslået Tyrkiet internt, og flere år der efter var riget fortsat optaget med virkningerne af magtovertagelsen og reformerne.