През 1930-те години Китай претърпява известна индустриализация, но страда от множество вътрешни и външни въоръжени конфликти, включващи националистическото правителство, комунистическата партия, останалите милитаристи и Японската империя. Обединяващи нацията усилия са положени едва при избухването на Втората китайско-японска война, когато Императорската армия на Япония предприема офанзива срещу Китай през 1937 г., което впоследствие прераства в пълномащабно нахлуване. През 1946 г., след японската капитулация във Втората световна война, гражданската война между правителството и комунистите продължава. Още на следващата година правителството на Република Китай обнародва нова конституция. По време на гражданската война, и двете страни извършват масови убийства, като жертвите на конфликта възлизат на няколко милиона души. През 1949 г., когато комунистическата партия вече печели гражданската война, тя основава Китайската народна република, сваляйки от власт националистическото правителство, което впоследствие бяга и премества столицата си от Нанкин в Тайпе, запазвайки властта си само на остров Тайван и още няколко малки островчета.