През 1964 г. Хрушчов е свален от власт и заменен от Брежнев. Във външната политика СССР възприема т.нар. доктрина Брежнев, довела до установяване на сравнителна стабилност в международен план. Неговото управление вътре в страната обаче, започнало с висок икономически растеж и нарастващ просперитет, към средата на 70-те години започва да среща трудности. Постепенно се натрупват социални, политически и икономически проблеми. Брежнев отменя някои от реформите на Хрушчов и частично реабилитира сталинисткия подход. Някои коментатори посочват като начало на социалния застой процеса Синявски-Даниел от 1966 г., който бележи края на размразяването при Хрушчов, докато други избират за целта интервенцията в Чехословакия през 1968. Установяването на геронтокрация в периода води до политическа стабилност, но и политическа стагнация.