Diversos investigadors, com ara Vadim Rossman, John Klier, Victor Yasmann, Víktor Xnirelmann, i Mikhaïl Tripolski van descriure les opinions de Gumiliov com a antisemites. Segons aquests autors, Gumiliov no estenia aquest ecumenisme etnològic als jueus medievals, als quals considerava com una classe urbana internacional i parasitària, que havia dominat els khàzars i sotmeteren els primers eslaus orientals al "jou khàzar". Aquesta última frase es va adaptar des del terme tradicional "jou tàrtar" per a la dominació mongola de la Rússia medieval, un terme que Gumiliov rebutjava perquè no considerava la conquesta dels mongols com un esdeveniment necessàriament negatiu. En particular, va afirmar que els radhanites havien estat fonamentals en l'explotació dels pobles eslaus orientals i havien exercit una influència indeguda en el panorama sociopolític i econòmic de la primera Edat Mitjana. Gumiliov va sostenir que la cultura jueva era per naturalesa mercantil i existia fora i en oposició al seu entorn. D'acord amb aquest punt de vista, els jueus comparteixen una manera de pensar específica, i això està associat amb la moral de les normes del judaisme. Segons Gumiliov, els jueus medievals, si bé no portaven armes ells mateixos, van lliurar guerres mitjançant proxis o mercenaris.