Я́цек Одрово́нж (; близько 1183 — ) — польський католицький священик, домініканець, місіонер, святий. Представник шляхетського роду Одровонжів. Народився у Сілезії, Польща. Син Евстахія Одровонжа. Навчався у Кракові, Празі, Парижі, Болоньї. Доктор канонічного права. Перебуваючи у Римі зі своїм дядьком, краківським єпископом Іво Конським, познайомився зі святим Домініком. Одним із перших вступив до Ордену домініканців (1220). Розбудовував представництва Ордену на батьківщині, в Сандомирі й Кракові. Працював місіонером у Польщі, Померанії, Пруссії, Литві, Данії, Швеції, Норвегії, Русі (1223—1233, 1238—1240), Візантії. Заснував у Києві католицьку церкву Діви Марії, монастирі в Чернігові й Червоногороді. Брав участь у переговорах про унію православних Русі зі Святим Престолом. Повернувся до Польщі через монгольську навалу. На батьківщині займався реформування жіночих монастирів. За переказом, під час нападу на конвент, чудом врятував статую Діви Марії, що важила більше ніж він міг нести. Помер у Кракові, Польща. Похований у Церкві святої Трійці. Канонізований 1594 року рішенням папи Климента VIII. День вшанування — 17 серпня. Частина мощей зберігається в домініканській церкві в Парижі. В іконографії та живописі зображується домініканським ченцем біля статуї Діви Марії. Прізвиська — Апостол Півночі та Апостол Слов'ян. Також — Якінт, Якінф, Гіацинт ().