У ніч з 20 на 21 серпня 1968 року армії Східного блоку з чотирьох країн Варшавського договору — СРСР, Болгарії, Польщі та Угорщини — вторглися в Чехословаччину. Вторгнення відповідало доктрині Брежнєва, політиці примушування держав Східного блоку підпорядковувати національні інтереси інтересам Блоку в цілому та реалізації радянського права втручатися, якщо країна Східного блоку виявиться перехідною до капіталізму. За вторгненням послідувала хвиля еміграції, включаючи, за оцінками, 70 000 чехів, які спочатку тікали, загалом загалом досягнувши 300 000. У квітні 1969 року Дубчека замінив на посаді першого секретаря Густав Гусак, і почався період «нормалізації». Хусак змінив реформи Дубчека, очистив партію ліберальних членів, звільнив опонентів із державних посад, відновив повноваження поліцейських органів, прагнув рецентралізувати економіку та відновив заборону політичних коментарів у основних ЗМІ та осіб, яких не вважають мати «повну політичну довіру». Міжнародний імідж СРСР значно постраждав, особливо серед західних студентських рухів, натхненних «новими лівими» та державами Руху неприєднання. Наприклад, Китайська Народна Республіка Мао Цзедуна засудила як Раду, так і американців як імперіалістів.