År 1944 började North American Aviation att konstruera ett jetdrivet jaktflygplan inspirerade av bland annat det tyska Me 262. Vingar och stjärt återanvändes från North American P-51 Mustang medan flygkroppen designades runt motorn Allison J35 (USA:s första jetmotor med axialkompressor). Både flottan och flygvapnet var intresserade och hoppades att flygplanet skulle vara klart i tid för en eventuell invasion av Japan under våren 1946. Japans kapitulation kom dock redan i augusti 1945 och behovet var därefter inte lika akut. Krigsslutet innebar också att North American fick tillgång till tysk forskning om bakåtsvepta vingar genom operation Paperclip. Eftersom XFJ-1 (flottans beteckning) eller XP-86 (flygvapnets beteckning) hade svårt att hävda sig mot konkurrenterna Lockheed XP-80 och Republic XP-84 valde North American att försöka konstruera om flygplanet med pilvingar för att uppnå högre maxhastighet. För flygvapnet som annars hade valt bort North American var det pilvingarna som gjorde att flygplanet kunde fortsätta att utvecklas till F-86 Sabre. För flottan som behövde operera flygplanen från hangarfartyg var en låg minimihastighet viktigare än maxhastigheten och de valde därför bort de svepta vingarna vilket gjorde att utvecklingen splittrades i två olika grenar; den pilvingade F-86 för flygvapnet och den rakvingade FJ för flottan.