אחמד פואד נולד בארמון גיזה בקהיר, בנו השביעי של אסמאעיל פאשא. הוא היה בן שושלתו של מוחמד עלי, משפחה ממוצא אלבני שהגיעה לשליטה במצרים תחת סמכות הלכתית של האימפריה העות'מאנית עם כי בפועל הייתה מצרים ריבונית מהממשל העות'מאני. אביו היה אסמאעיל פאשא, שליט מצרים ואימו של פואד הייתה פאריאל קאדין. כשמלאו לו שבע שנים, פואד נרשם לבית הספר הפרטי שהקים אביו בארמון עבדין. בסופה של המלחמה האנגלו-מצרית בשנת 1882 הפכה מצרים בפועל מדינת חסות בריטית אם כי מוסד הח'דיו (המשנה למלך), שבו עמד ראש שושלת מוחמד עלי, נותר על כנו ונותר מבחינה רשמית בלבד תחת סמכות עות'מאנית. פואד יצא לגלות בממלכת איטליה ובשנת 1890, דרך תמיכתו של הסולטאן העות'מאני, עבד-אל חמיד השני, הותר לו לשוב למצרים. פואד, דרך היותו בן לשושלת מוחמד עלי שמוצאה מאלבניה, ניסה ללא הצלחה להביא להכתרתו בתור הנסיך השלט של נסיכות אלבניה כשהאחרונה השיגה עצמאות מהאימפריה העות'מאנית.