Місто Люксембург мало найбільш вражаючі укріплення в Європі, план яких був розроблений інженером Вобаном; через ці фортифікаційні споруди його називали «Ґібралтаром Півночі». У 1815 році Віденський конгрес прийняв рішення, що Велике герцогство Люксембург перебуватиме в особистій унії з Нідерландами. Зробивши поступку Пруссії, Конгрес також постановив, що Люксембург увійде до складу Німецького союзу, де буде розміщено кілька тисяч прусських солдатів. Бельгійська революція розділила Люксембург на бельгійську та голландську частини, причому виникла загроза голландському пануванню навіть в частині, яка залишилася у Нідерландів. Для того, щоб врівноважити бельгійський та французький вплив, Віллем I прийняв рішення про входження Люксембургу до Німецького митного союзу.