A la primavera de 1936 va ocupar la vicepresidència de la Diputació Provincial segoviana. En esclatar la guerra civil espanyola, el matrimoni es trobava a Madrid. Antonio, després de col·laborar en la creació de les milícies segovianas juntament amb els escultors Alberto i Emiliano Barral, es va allistar i va ser destinat en la caserna general de l'exèrcit republicà a Casp, des d'on va realitzar diverses missions amb el rang d'oficial d'Intendència i va contreure la tuberculosi que li portaria a la mort poc abans del final de la contesa. Després de passar per València, va tornar a Madrid per integrar-se en la defensa de Madrid al capdavant de la Secretària General de la Comandància General de Milícies.