Pavlenko a fost corespondent de război în timpul războiului sovieto-finlandez (Războiul de Iarnă) din 1939–1940 și în al doilea război mondial. Romanul "Fericirea" (1947; Premiul de Stat al URSS) a fost inspirat din experiența sa din timpul refacerii economiei din Crimeea. Eroul, comunistul Voropaiev, este descris cuprinzător și în profunzime. În colaborare cu Mihail Ciaureli, Pavlenko a scris scenariile pentru filmele "Văpaia cea mare" (1946; Premiul de Stat al URSS, 1947) și "" (Padenie Berlina, 1950, Premiul de Stat al URSS, 1950). De asemenea, a scris trei cărți de eseuri, "American Impressions" (1949), "Young Germany" și "Italian Impressions" (ambele în 1951). Nuvela "Soarele de stepă" (1949) este clară și grafică în limbajul său și bine definită în scopul său. Romanul său "Muncitorii lumii" (publicat parțial în 1952) a rămas neterminat.