Поразка, понесена галлами, породила принцип розколу серед повстанців. У римського генерала сформувалося почуття достатньої всемогутності, щоб вважати, що він може перемогти Верцингеторікса у швидкій і ефективній кампанії, придушивши повстання за кілька тижнів. Цезар, однак, недооцінив свого супротивника. Фактично, спираючись на занадто сміливий план для продовження кампанії, він розділив армію. Титу Лабієну було доручено командувати 4 легіонами та відправитися в Париж, щоб не дати можливості племенам бельгійської Галлії приєднатися до повстання. Його завдання було одне з найважчих -атакувати столицю арвернів, яке було центром коаліції та місцем, де мешкав Верцингеторікс. Наміри закінчити війну в рамках швидкої кампанії були розвіяні після римської поразки в битві при Герговії. Полководцю довелося змінити свою тактику на рахунок війни із коаліцією. Остаточний успіх в планах Тита Лабієна був досягнений у важкій і тривалій битві при Алезії.