Under skånska kriget deltog han i sommarfälttåget mot Brandenburg med sitt regemente, som utgjorde en brigads styrka. I maj ryckte han med 2 000 man fram mot Löcknitz som kapitulerade. Tillsammans med Wolmar Wrangel ryckte Henrik von Delwig in i Havelland men i slutet av maj Conrad Mardefelts trupper i Neuruppin. Tillsammans med Wolmar Wrangel sändes han för att utspana brandenburgarnas ställning. De stannade i Neustadt men fick order från Carl Gustaf Wrangel att vända om och över Fehrbellin och Nauen gå mot Spandau. Slaget vid Fehrbellin blev en katastrof för von Delwigs regemente. Det förlorade alla sina fanor och de flesta soldaterna stupade. Medan regementet i slutet av 1673 haft 1295 meniga soldater fanns i juli 1675 bara 120 kvar i regementet. Att en viktig kulle, Lindenberg, av svenskarna lämnades obesatt syns ha berott på von Delwig. Hans roll i slaget och ansvar för slagets utgång är dock oklar. Kort efter slaget befordrades han dock till generallöjtnant. Han deltog även i striderna i september och oktober, och i oktober låg han i Anklam och Stralsund. I februari 1676 förenades resterna av von Delwigs regemente med regementet Gotha. Henrik von Delwig, vilken påverkats av motgångarna, vistades redan i januari 1676 i Hamburg, först i april samma år erhöll han dock formellt avsked ur sin svenska tjänst. Han hade då redan i februari erhållit en post som stadskommendant i Hamburg.