נפוליאון מצדו התנהג כאילו לא ידע על נטיותיו של הקיסר כנגדו. הוא תמיד ניסה לכרות עמו ברית בטענה כי רוסיה וצרפת הן בעלות-ברית טבעיות וגאוגרפיות, אך הקיסר סירב בעקשנות לכך והמשיך להילחם בנפוליאון במסגרת הברית עם אוסטריה, ולאחר התבוסה באוסטרליץ (2 בדצמבר 1805) - עם פרוסיה. נפוליאון מצדו כבש את פרוסיה בסערה בשנת 1806 והשמיד את צבאה בקרבות ינה ואאוארשטדט, הגיע עד פולין ושם נפגש עם הצבא הרוסי. במקביל לכך, הוא ניסה לעורר את הפולנים, הטורקים והפרסים לתקוף את רוסיה, על-מנת להחלישה, ובחצר הקיסר עצמה רבו הקולות שקראו לשלום.