Након успостављања Националне уставотворне скупштине (9. јул), краљ и аристократија одлучили су да прибегну сили. Окупили су војску од 20.000 људи која је опколила Париз и Версај. Двор је намеравао да војском растера скупштину. Народне масе биле су будне. Економска криза допринела је мобилизацији снага. Жетва 1788. године била је лоша, а већ августа почиње раст цене хлеба. Неродна година била је и следећа, 1789. Народ криви убираче десетина и великаше који убиру у натури, као и трговце који спекулишу житом. Једна од краљевих мера било је и отпуштање Некера који је подржавао захтеве трећег сталежа. Учинак је био катастрофалан. Бирачи трећег сталежа установили Стални комитет који је одредио 200 људи који су могли носити оружје и чинили су париску милицију којом су се бранили. Маса се поново диже 13. јула. Следећег дана заузела је Инвалидски дом одакле је узела 32.000 пушака са којима је кренула на Бастиљу, тврђаву која је представљала симбол апсолутизма. Бранило ју је 80 инвалида и 30 Швајцараца. Занатлије су довукле пет топова те је гувернер наредио предају. Мост је спуштен, а народ је навалио и раставио ју је циглу по циглу. Дан пада Бастиље, 14. јул, слави се у Француској као дан републике. Ла Фајет је 1790. године послао кључеве Бастиље у Америку, председнику Џорџу Вашингтону.