Pistetilinsä Schumacher avasi kauden toisessa kilpailussa Malesiassa, kun hän sijoittui viidenneksi. Pääsiäissunnuntaina ajetusta San Marinon GP:sta hän sai ensimmäisen voittonsa. Hänestä tuli viides saksalaisvoittaja, ja hän päätti Williamsin 54 kilpailun mittaisen voitottoman putken. Voitto oli myös ensimmäinen, jonka Michelinin renkaat saivat sitten vuoden 1984 Portugalin GP:n ja BMW sitten vuoden 1986 Meksikon GP:n. Kilpailun jälkeen lehdistö nosti nuoremman Schumacherin varteenotettavaksi mestariehdokkaaksi. Seuraavissa kolmessa kilpailussa Schumacher joutui kuitenkin keskeyttämään, mutta sitten hän ajoi maaliin voittajana Kanadassa. Euroopan GP:ssa hän oli neljäs. Kilpailuviikonloppuna julkistettiin, että Schumacher oli jatkanut sopimustaan Williamsilla kauden loppuun saakka. Ranskan GP:n aika-ajoissa Schumacher saavutti uransa ensimmäiseen paalupaikan. Toiseksi sijoittunut Michael Schumacher jäi veljestään sekunnin kymmenyksen päähän. Kilpailussa Ralf joutui kuitenkin antautumaan veljelleen ja jäi lopputuloksissa toiseksi. Kotiyleisönsä edessä Saksan GP:ssa ajanut Ralf vuorostaan voitti kilpailun lähes 50 sekunnin erolla toiseksi sijoittuneeseen Rubens Barrichelloon. Kilpailua kuitenkin sävyttivät 12 kuljettajan keskeytykset. Voiton myötä Schumacher nousi MM-pisteissä kolmanneksi. Italian GP:ssa Schumacher ajoi kolmanneksi ja tallikaveri Montoya voitti. Pisteitä Schumacher sai kaudella yhteensä 49.