במהלך 1942 נשקלה פלישה למערב אירופה אך צ'רצ'יל והפיקוד הצבאי הבריטי סברו כי מדובר בתוכנית שנועדה לכישלון, משום שעדיין לא נוצרו התנאים ההכרחיים לביצועה, ותמכו בביצוע נחיתה אמפיבית בחופי צפון אפריקה, שהייתה כרוכה בסיכונים פחותים בהרבה. בקיץ 1942 כוחות רומל הגיעו לקו אל עלמיין וסיכנו את תעלת סואץ האסטרטגית ובחזית הסובייטית להשתלט על נהר הוולגה ועל אזור הקווקז ובכך לגרום לפגיעה חמורה במאמץ המלחמתי של ברית המועצות. סטלין הפעיל לחץ כבד על בעלות הברית המערביות לפתוח "חזית שנייה" נגד גרמניה הנאצית בשנת 1942, כדי לגרום להעברת כוחות גרמניים מהחזית הסובייטית מערבה. צ'רצ'יל נסע למוסקבה, כדי לדון עם סטלין בפעולה המתוכננת בצפון אפריקה, ולהסביר לו מדוע לא ניתן לפתוח ב"חזית שנייה" במערב אירופה ב-1942. סטלין לא היה מרוצה, בלשון המעטה, מהתוכניות הצבאיות של בעלות בריתו, אך נאלץ בסופו של דבר להסתפק בכך. כישלון הפשיטה על דייפ, מספר ימים לאחר חזרתו של צ'רצ'יל משיחותיו במוסקבה, הדגים בפני ראשי המטות האמריקאים את הקשיים הכרוכים בנחיתה אמפיבית בחופי צרפת, וסייע לשכנע אותם לאמץ את התוכנית הבריטית ולוותר זמנית על החזית בצרפת.