През 1960-те се забелязват признаци на намаляване на ограниченията в търговията и пътуванията в социалистическите държави, както и в културните контакти. Тези частични реформи почти винаги са резултат от решения на отделните социалистически държави. Еднопартийните системи и лидери са факт, но у някои народи се забелязва желание за по-голяма свобода. Пример за това е Чехословакия с известна политическа либерализация през 1968 г., наречена Пражка пролет, прекратена с военна интервенция с войски на Варшавския договор. Две години по-късно в Познан избухват работнически бунтове, които се повтарят през 1976 г.