Den finske hær havde forberedt forsvarsstillinger siden 1941, og på det Karelske næs var der tre forsvarslinjer. De første to var hovedforsvarslinjer, hvoraf den ene var bygget langs med frontlinjen fra 1941 og den anden, VT-linjen (Vammelsuu-Taipale), forløb 20 km bag frontlinjen. Disse linjer var forstærket af talrige betonstillinger, men var ikke færdiggjort. Den tredje linje, VKT-linjen (Viipuri-Kuparsaari-Taipale) var stadig på tegnebrættet, og etableringen blev indledt i slutningen af maj 1944 på Vyborg-delen af linjen. På den nordlige bred af floden Svir havde den finske hær forberedt et forsvar i dybden, som var befæstet med betonbunkers, pigtråd, forhindringer og skyttegrave. Bag grænsen fra 1940 var der efter Vinterkrigen blevet bygget forsvarslinjen Salpalinjen med betonbunkers foran floden Kymijoki.