Han blev født 2. september 1770 i København som søn af gehejmeråd Georg Flemming Lerche til stamhuset Lerchenborg (9. februar 1735 – 23. oktober 1804) og Hedwig Catharina von Krogh (3. februar 1739 – 6. oktober 1818). Han blev 1785 privat dimitteret til Universitetet, 1789 juridisk kandidat, var derefter indtil 1797 auskultant i Rentekammeret og 1808-11 amtmand over Holbæk Amt, men måtte af hensyn til sine landejendomme opgive denne stilling, som han efter kongens ønske havde overtaget. 1818 blev han, der under krigen på forskellige måder havde vist sin patriotiske offerberedvillighed, optaget i den danske grevestand og fik stamhuset Lerchenborg m.v., hvis besiddelse han 1804 havde tiltrådt, oprettet til et lensgrevskab. 1832 var han medlem af de 35 "oplyste Mænds" forsamling og 1835-46 medlem af de forskellige stænderforsamlinger for Østifterne. 1789 blev han kammerjunker, 1803 kammerherre, 1844 gehejmekonferensråd, 1840 Kommandør og 1846 Storkors af Dannebrogordenen. Med stor dygtighed tog han sig af sine omfattende landejendomme og viste i det hele taget en levende interesse for alle landbruget vedrørende forhold, hvilket bl.a. lagde sig for dagen i forskellige bidrag til landøkonomiske skrifter. Han døde på Lerchenborg den 26. april 1852.