Voluntar încă din 1785, Soult este sublocotenent în 1792 și participă la războaiele revoluției în regiunea renană, devenind general de brigadă în 1794 și general de divizie în 1799. Se remarcă în mod deosebit sub ordinele lui Masséna la a doua bătălie de la Zurich și apoi din nou la asediul orașului Genova, unde este făcut prizonier de austrieci, pe 13 mai. Foarte apreciat de Napoleon I, devine Mareșal al Imperiului din prima promoție (1804) fiind numit colonel general al Gărzii Imperiale în același an. În 1805 Soult se distinge la Ulm și conduce atacul de legendă asupra platoului Pratzen, la Austerlitz.