V roku 1945 vstúpil do KSČ a od roku 1949 ako profesionálny politik prešiel rôznymi straníckymi pozíciami pokiaľ sa v roku 1958 stal členom ÚV KSČ. V roku 1960 prešiel na posty ministra palív a energetiky, podpredsedu vlády a predsedu Štátnej plánovacej komisie. Zaujímal sa hlavne o národohospodárske problémy. V apríli 1968 teda v začiatkoch Pražskej jari bol vymenovaný za predsedu vlády a stal sa jedným z najpopulárnejších predstaviteľov reformného procesu. Po vpáde vojsk Varšavskej zmluvy bol spolu s ostatnými unesený do Moskvy (bol unesený ako prvý). V časoch normalizácie bol zbavený všetkých politických funkcií a vylúčený z KSČ.