Доктрину проголосили, щоб виправдати радянське вторгнення в Чехословацьку Соціалістичну Республіку у серпні 1968 року, яке поклало край Празькій весні та інші військові інтервенції, які відбувались раніше, зокрема вторгнення в Угорську Народну Республіку в 1956 році. Ці заходи повинні були покласти край спробам лібералізації та повстань, які виступали як копроміс для радянської гегемонії у Східному блоці, яку радянська сторона розглядала як важливу оборону і стратегічний буфер та плацдарм для можливих наступальних бойових дій.