Бургу́ндський дім (), або Бургу́ндська дина́стія () — середньовічна франкська династія, що правила у Португалії в 1093—1383 роках. Бічна гілка Бургундського дому династії Капетингів. Походить від Генріха Бургундського, першого графа Португалії, активного учасника Реконкісти, онука бургундського герцога Роберта І й правнука франкського короля Роберта ІІ. Дала Португалії 9 королів. Засновник династії Генріх одружився із Терезою, позашлюбною донькою леонського короля Альфонсо VI, від якого отримав васальне графство Португалію. Син Генріха, Афонсу I, проголосив себе першим португальським королем після перемоги в битві при Оріке 1139 року. Нове незалежне королівство Португалія було визнано 1179 року папою Олександром ІІІ. Наступники Афонсу, прозвані Афонситами, продовжили визволення Піренейського півострова від ісламського панування, збільшуючи територію власної держави. Зокрема, Афонсу III захопив Алгарве на південному заході півострова й прийняв титул короля Португалії й Алгарве, а його син Дініш затвердив кордон із Кастилією за Альканісеським договором (1297) й почав розбудову королівства. 1383 року португальська Бургундська династія вигасла по чоловічій лінії зі смертю Фернанду I. Його донька Беатриса стала дружиною кастильського короля Хуана I, який вирішив приєднати Португалію до своїх володінь. Це спричинило португальсько-кастильську війну 1383—1385 років, в якій перемогу здобули португальці на чолі з Жуаном І, великим магістром Авіського ордерну, позашлюбним сином Педру I і братом покійного короля Фернанду. Жуан започаткував нову королівську Авіську династію, що була бічною гілкою Бургундського дому.