Malgrat l'estabilitat obtinguda els primers quaranta anys després de la Revolució Mexicana, el partit es va fer de molt poder governamental, i alguns historiadors el van comparar a un partit d'Estat. Encara que al començament gaudia del suport de les classes pobres i camperoles, va adquirir la reputació de guanyar en noves eleccions per mitjà del frau i fins i tot la violència, la corrupció i la repressió, i de limitar el ple desenvolupament democràtic del país. Va ser severament criticat per la repressió de la manifestació estudiantil el 1968, dies abans del començament dels Jocs Olímpics a la ciutat de Mèxic.