L'única força italiana que preocupava als aliats era la Marina Reial (la "Regia Marina"), la quarta major força naval del món en aquells moments. El 1940, la Royal Navy britànica llançà un atac aeri per sorpresa contra la flota italiana a Tarent, que danyà els principals vaixells italians. Si bé la flota italiana no va causar tant de dany com es temia, va fer que es mantingués a la Mediterrània una força naval significativa de la Commonwealth. Aquesta flota havia de lluitar contra els italians per tal d'evitar que quedessin aïllades les forces a Egipte i a l'Orient Mitjà. El 1941, els italians aconseguiren rebutjar un atac britànic i australià contra l'illa de Kastelorizo, a les costes de Turquia. Al desembre de 1941, va tenir lloc un atac italià a Alexandria, amb submarinistes instal·lant explosius als vaixells britànics, amb el resultat de dos cuirassats britànics enfonsats. El 1942, la "Regia Marina" llançà un dur atac contra un comboi britànic que intentava arribar a Malta durantl'operació Arpó. No obstant això, amb el temps, els navilis aliats van causar seriosos danys a la flota italiana, i arruïnà l'únic avantatge que tenia Itàlia sobre Alemanya.