Koska mongolien uhka oli Ain Jalutin jälkeen toistaiseksi ohi, Baibars jatkoi sotaa omien ristiriitojensa heikentämiä Syyrian ristiretkivaltioita vastaan. Vaikuttimet olivat puhtaan sotilaalliset; Baibarsilla seuraajineen ei vaikuta olleen intohimoa pyhään sotaan, "jihadiin". 1260-luvulla puhkesi taas riita, kun Hugo de Brienne ja Hugo de Antioch-Lusignan taistelivat Kyproksen kuninkaan Hugo II:n sijaishallitsijuudesta. Frankkilaiset paronit kannattivat Antioch-Lusignania, joka oli Kyproksen johtohahmoja.