Már az ókorban létezett, a görög és római források Arra vagy Megara névvel illették. Mai nevét, melynek jelentése: an-Numán Maarrája, a muszlim időszakban kapta. An-Numán ibn Basír al-Anszáríhoz kötődik, aki Mohamed próféta egyik társa (szahábí) és a város első kormányzója volt I. Muávija kalifátusa alatt. Maarra jelentőségét alapvetően a Damaszkusztól Homszon és Hamán át Aleppóig vezető útvonal közelsége adta, ezért a bizánci hatalom ideiglenes megerősödésekor II. Niképhorosz Phókasz 968-ban egy időre elfoglalta, ám rövidesen az aleppói Hamdánidák szerezték vissza, 996-ban pedig az egyiptomi központú Fátimidák kezére került. 1098-ban az első keresztes hadjárat Jeruzsálem felé vonuló lovagjai három héten át ostromolták a várost. A vezérek, I. Bohemund antiochiai fejedelem és IV. Rajmund toulouse-i gróf, későbbi tripoli gróf viszálya miatt a mintegy 20 000 helyi lakost, akiknek Bohemund szabad elvonulást ígért, Rajmund katonái legyilkolták korra és nemre való tekintet nélkül. A kereszteseknek ráadásul a holttestek elfogyasztására kellett fanyalodniuk a rájuk törő éhínség miatt. Maarrát 1135-ben foglalta vissza végleg Zengi moszuli emír a keresztesektől. Az Ajjúbidák Aleppóból, a mamlúkok és az őket váltó Oszmán Birodalom Hamából kormányozta, de korábbi jelentőségét nem nyerte vissza az idők folyamán. Ma az Idlib kormányzóság Maarrat an-Numán-i kerületének központja.