Король Нідерландів Віллем I у 1820 році продав замок за 3200 флоринів. Новий хазяїн замку почав продавати його по частинах, в тому числі зняв для продажу черепицю з даху, дерев'яне обрамлення внутрішніх стін, двері, вікна тощо. Внаслідок всього цього замок швидко перетворився на руїни. Населення було незадоволено таким поводженням з замком і у 1827 році королю, одним з титулів якого було граф Віандену, довелося викупити замок за 1100 флоренів і розпочати його ремонт. Однак, через Бельгійську революцію зробити цього не вдалося. Про стан замку у 1830-х роках можна судити з літографій люксембурзьких художників Ніколя Льє і Франца Клемена, виданих ними у 1834 році. У 19 столітті замок залишався занехаяним і частково зруйнованим, однак, каплиця, що є частиною замку, у 1849 році була відновлена принцем Генрихом Нідерландським. У 1890 році герцог Луюксембургу Адольф I розпочав роботи з реставрації замку. Протягом кількох десятиліть багато чого було зроблено, однак, завершенню робіт завадила Перша світова війна.