Z titulu funkce rektora se na přelomu století zapojil i do vysoké politiky. V letech 1897–1898 zasedal coby virilista na Českém zemském sněmu. 18. srpna 1905 byl jmenován doživotním členem Panské sněmovny (nevolená horní komora Říšské rady), kde se připojil k Ústavní straně. Po anexi Bosny roku 1908 zpracoval pro vládu podklady ohledně recepce islámu a islámského práva do právního řádu monarchie.