Pocházel z významného německého rodu Hohenlohů, patřil k linii "Hohenlohe-Kirchberg". Narodil se na zámku Kirchberg v dnešním Bádensku-Württembersku jako druhorozený syn Karla Augusta Hohenlohe (1707–1767), povýšeného v roce 1764 na knížete, po matce byl potomkem rodu Auerspergů. Do císařské armády vstoupil v roce 1756 a zúčastnil se sedmileté války, během níž byl dvakrát zraněn, v roce 1761 získal Řád Marie Terezie. Díky svému původu rychle postupoval v hodnostech, v roce 1764 byl plukovníkem a v roce 1769 dosáhl hodnosti generálmajora. Později se pod velením maršála Laudona zúčastnil války o bavorské dědictví. V roce 1783 byl povýšen do hodnosti polního podmaršála a bojoval ve válce proti Turkům, v letech 1789–1790 byl vrchním velitelem v Sedmihradsku. Mezitím dosáhl hodnosti polního zbrojmistra (1789) a v letech 1791–1792 byl zemským velitelem v Čechách. V závěru své kariéry se zúčastnil válek proti revoluční Francii a v letech 1793–1794 byl generálním ubytovatelem armády dislokované v Nizozemí. V roce 1792 obdržel velkokříž Řádu Marie Terezie. V roce 1794 velel na Rýně, ale krátce poté kvůli špatnému zdraví odešel do výslužby. Zemřel v Praze, kde je také pohřben.