Ve znárodněných výstavních síních si po roce 1948 výstavní monopol přivlastnil nově založený a komunisty kontrolovaný Ústřední svaz československých výtvarných umělců, který organizoval výstavy především k politickým výročím. Výtvarníky z okruhu surrealistů kolem Karla Teigeho (Istler, Medek, Tikal) a později i některé výtvarné teoretiky, spisovatele a filozofy (Vachtová, Kalivoda, Sviták, Škvorecký, ad.) sledovala v soukromí Státní bezpečnost. Neobvyklé výstavní prostory, ateliéry výtvarníků a výstavní síně organizací nepodléhající Svazu československých výtvarných umělců sehrály významnou úlohu při liberalizaci výtvarné scény a postupném uvolnění režimu mezi polovinou 50. a 60. let. Vystavovaly zde často stejné nezávislé osobnosti, které se staly pro režim znovu nepřijatelné po srpnové okupaci roku 1968.