Els seus èxits inclouen elevades posicions en alguns dels torneigs d'escacs més importants del seu temps; va ser per exemple 6è al fort Torneig de Carlsbad de 1907 (el campió fou Akiba Rubinstein); va obtenir el tercer lloc a Praga 1908; va guanyar el VII Campionat Nòrdic celebrat a Göteborg 1909, fou segon a Donosti 1911 (amb Akiba Rubinstein, darrere de José Raúl Capablanca); el mateix 1911, fou 7è al fortíssim torneig de Carlsbad de 1911 (el campió fou Richard Teichmann) va ser primer a Budapest 1912; primer a Viena (9è Memorial Trebitsch) i Berlín el 1918, segon a Kosice 1928; tercer a Londres 1922 (darrere de Capablanca i Alexander Alekhin); primer a Hastings 1925 (amb Alekhin); tercer a Semmering 1926; quart al Torneig d'escacs de Nova York 1927; quart a Londres 1927; 5è al fort torneig de Carlsbad de 1929 (el campió fou Aron Nimzowitsch); setè-vuitè al Torneig d'escacs de San Remo 1930, i cinquè al torneig de Bled de 1931, (el campió fou un estel·lar Aleksandr Alekhin). Fou Campió de Iugoslàvia a Zagreb, el 1939, i posteriorment, cinquè a Bled 1939 i Basilea 1952.