Faktisk havde England oplevet en litterær opblomstring mere end 200 år før Shakespeare, da Geoffrey Chaucer brugte det engelske sprog som et litterært redskab frem for latin, kun femten år efter at Dante havde benyttet sig af sit modersmål italiensk til seriøs poesi. På samme tid havde William Langland, forfatteren af "Piers Plowman", og John Gower også skrevet på engelsk. Hundredårskrigen og den følgende engelske borgerkrig, kendt som Rosekrigene, hæmmede og forhindrede sandsynligvis kunstnerisk fremgang, indtil den relativt fredelige periode og det stabile regime under Elizabeth 1. igen tillod kunstnerisk udfoldelse at udvikle sig, specielt dramaet.