Fram til 2. verdenskrig fikk de svenske hopperne flere gode plasseringer i VM og OL. Tore Edman ble sågar verdensmester i Cortina d'Ampezzo i 1927, et mesterskap som Norge ikke deltok i. I det samme mesterskapet tok Bertil Carlsson bronsemedalje. Landets beste skihopper på den tiden, og kanskje gjennom tidene, var likevel Sven Eriksson, som senere tok navnet Selånger. Han tok sølvmedalje i OL i Garmisch-Partenkirchen i 1936, og bronse i VM i Oberhof i 1931, Innsbruck i 1933 og Sollefteå i 1934, samt VM i Cortina d'Ampezzo i 1941, som ble annullert etter krigen. Han vant Holmenkollrennet i 1939 og var den første utlending som satte bakkerekord i Holmenkollbakken. Lahtisspelens hopprenn vant han i 1931. Han hadde også flere gode plasseringer i kombinert, og ble verdensmester i 1933. John Westbergh tok sølvmedalje i kombinert i VM i Lahtis i 1938, Gustav Adolf Sellin tok samme valør i Zakopane i 1939.