Během Grand Prix Itálie 1978 v Monze byl Patrese zapleten do hromadné havárie 11 vozů, při které přišel o život Ronnie Peterson a na protest jezdců nesměl nastoupit do dalšího závodu. Po zhlédnutí záznamu byl poté Patrese očištěn, když se prokázalo, že nebyl viníkem nehody. V roce 1979, kdy byly na vrcholu takzvané vozy wing car, začal Tony Southgate pracovat na komplexním projektu A2, což se později ukázal jako ne příliš povedený krok, který vrhl Arrows zpět na chvost pelotonu. Vůz Arrows A2 patřil mezi nejpozoruhodnější projekty. Neměl přítlačná křídla, která byla nahrazena dvojitou řadou bočních lišt nacházejících se uvnitř boků karoserie, které byly téměř v rozporu s pravidly. Aerodynamický tvar vozu ohromoval při testech v aerodynamickém tunelu, na dráze však byl velkým zklamáním. Vůz se špatně ovládal v zatáčkách a projevovala se nedostatečná funkce zavěšení kol. Na další úspěch musela stáj čekat až do Grand Prix USA Západ 1980, kdy na trati v Long Beach s již mnohem konvenčnějším vozem A3, Patrese dojel druhý. Stejně si vedl Patrese i v Grand Prix Monaka 1981 a navíc v úvodním závodě sezony získal jediné pole position v historii týmu.