"Кандида" карактерише његов тон, као и неправилан, необичан и брзопотезан заплет. Као пикарски роман с причом сличном озбиљнијој и зрелијој причи "билдунгсромана", пародира многе авантуристичке и романтичне клишее, а патње главних јунака ових дела карикира једним изразито горким тоном. Ипак, догађаји о којима се приповеда често се заснивају на историјским чињеницама, као што је Седмогодишњи рат и земљотрес у Лисабону 1755. године. Како су се филозофи Волтеровог доба бавили проблемом зла, тако се и сам Волтер у свом кратком теолошком роману дотиче тог питања, мада непосредније и шаљивије. Волтер исмева религију, теологе, владе, војске, филозофије и филозофе. Кроз Кандида напада Лајбница и његов оптимизам.