Bosättningen låg i hertigdömet Storpolens västra utkant under medeltiden och införlivades med de polska kronländerna i samband med kung Vladislav I av Polens kröning 1320. Under efterföljaren Casimir III ökade inflyttningen av tyska bosättare västerifrån i samband med Ostsiedlung. Staden förstördes av den ungerske kungen Mattias I Corvinus trupper 1474, men återuppbyggdes. Staden var en betydande stad med omkring 10 000 invånare på 1500-talet. Under 1600-talet drabbades staden av flera motgångar och brann 1606, samt förstördes av svenska trupper under Karl X Gustavs polska krig och återigen under stora nordiska kriget.