Йероним продължава да работи в библиотеката на Аугсбург, но работата на живота му е извън традиционните области, предложени от хуманизма. До неговото време не се прави разлика между древни и средновековни гръцки произведения. Неговият интерес е подбуден от друга посока, тази за откриване и обяснение на историята, довела до завладяването на голяма част от Източна Европа от османците, които Волф доживява да види по време на обсадата на Виена. Той се фокусира предимно върху гръцката история и публикува своето произведение през 1557 г. под заглавието "Corpus Historiae Byzantinae", което е повече сбор от византийски източници, отколкото цялостна история. Независимо от това, влиянието на неговата работа в дългосрочен план е огромно, тъй като поставя основите на предстоящите средновековни гръцки науки. Това споменаване на „Византийски произход“ се разпространява през западноевропейските учени и постепенно заменя името „ромейски“, както се използва относно Източната Римска импери. С термина „Византийска“ започва за да обозначава средновековната гръка литература от Източната Римска империя. Тази замяна отразява и враждата между Изтока и Запада по отношение на титлата на Император на римляните, започнала още с Константин Велики, пренасъл столицата край Босфора.