Від початку 1940-х до кінця 1960-х років належав до числа провідних угорських шахістів. За той час вісім разів (1942, 1943, 1947, 1950, 1951, 1955, 1957 i 1958) здобув звання чемпіона країни в особистому заліку а також сім разів (від 1952 до 1968 року) представляв національну збірну на шахових олімпіадах, на яких здобув три медалі: в особистому заліку золоту (1954, на 3-й шахівниці) i срібну (1956, на 2-й шахівниці) а також бронзову в командному заліку (1956). Також чотири рази ставав медалістом командних чемпіонатів Європи: срібним (1970) i двічі бронзовим (1961, 1965) разом з командою, а також в особистому заліку золотим (1965, на 5-й шахівниці). Чотири рази стартував на зональних турнірах (відборах до чемпіонатів світу), двічі здобувши право грати в міжзональних турнірах, у яких посів 15-те (Стокгольм, 1952) i 14-те місце (Стокгольм, 1962).