Do srbské armády vstoupila v roce 1913, kdy během mobilizace v rámci druhé balkánské války zastoupila svého bratra, ostříhala si vlasy a úspěšně se před odvodní komisí vydávala za muže. Posléze se vyznamenala během bojů s Bulhary a byla povýšena na kaprála. Po zranění hrudníku a hospitalizaci však bylo odhaleno její pravé pohlaví. Bylo jí nabídnuto, aby se stala zdravotní sestrou, což odmítla. V bojích první světové války se zúčastnila bitvy na Kolubaře i ústupu srbské armády na Korfu. Poté bojovala na soluňské frontě a při bitvě na řece Crna na podzim roku 1916 sama zajala 23 bulharských vojáků. Během války byla několikrát dekorována vojenskými řády a vyznamenáními a byla povýšena do hodnosti četaře. Po válce byla v roce 1919 demobilizována, načež se přestěhovala do Bělehradu. Za druhé světové války byla deset měsíců držena v koncentračním táboře Banjica. Zemřela v Bělehradě v roce 1973.