עיקר הבעיות נבעו מהמנוע, שהורכב למעשה משני מנועי שישה צילינדרים שחוברו יחדיו. לא זו בלבד שהמנוע היה חלש מדי למשקלו הרב של הטנק, הוא גם נטה להתקלקל ומיקומו הקשה על תיקונים בשטח. בנוסף התותח בקוטר 40 מ"מ היה בלתי מספק. מגרעות אלו הובילו לתפקוד לקוי של הטנק במבצעים בהם נעשה בו שימוש (כגון הפשיטה על דייפ) ונשקל לוותר על ייצורו. אבל הבריטים החליטו להמשיך לשפר את הטנק, וגרסאות חדשות ומשופרות שרתו עד סוף המלחמה, ואחריה עד 1952.