Kiina joutui solmimaan lisää epätasa-arvoisia sopimuksia hävittyään 1856–1860 käydyn toisen oopiumisodan Isolle-Britannialle ja Ranskalle. Vuoden 1858 Tianjinin sopimus antoi ulkomaalaisille oikeuden liikkua Kiinan sisämaassa ja lähestyssaarnajille luvan toimia Kiinassa sekä määräsi Kiinan avaamaan 10 uutta satamaa ulkomaisille kauppialle ja Jangtse-joen kansainväliselle vesiliikenteelle, vapauttamaan oopiumin kaupan sekä luovuttamaan Pekingistä residenssit ulkomaisille lähettiläille. Samana vuonna Venäjä ja Kiina solmivat Aigunin sopimuksen, joka määräsi valtioiden välisen rajan kulun Mantšuriassa. Kiinan hallitus kieltäytyi ratifioimasta Tianjinin ja Aigunin sopimuksia, jolloin Ranska ja Iso-Britannia käynnistivät sotatoimet uudestaan ja miehittivät Pekingin. Kiina pakotettiin allekirjoittamaan Pekingin rauhansopimus, joka sisälsi aiempien sopimusten ehtojen voimaansaattamisen. Lisäksi Kiina joutui luovuttamaan Venäjälle myös Ussuri-joen itäpuoliset alueet. Tätä seurasi taas sarja muiden maiden kanssa tehtyjä vastaavia sopimuksia.