A szezon végére három pontot sikerült szerezniük, mellyel nyolcadikként végeztek a csapatok között. Az 1966-os Formula–2-es szezonjban motort is szállított Jack Brabham csapatának, amely az összes futamot megnyerte. Az 1967-es és 1968-as szezonban használt RA300-at részben az angol Lola vállalat tervezte az Egyesült Királyságban, és ez azt eredményezte, hogy a szaksajtó a "Hondola" gúnynevet adta az autónak. Az 1967-es évadtól a tapasztalt, 1964. évi világbajnok John Surteest ültették a kormány elé, aki az évad első felében még az előző évi kasztni versenyzett. Surtees és a Honda elindult a szezon összes futamán, a szezonnyitó dél-afrikai nagydíjon egy harmadik helyezéssel mindjárt dobogóra is állhatott, majd Monzában az ott debütáló új RA300-zal első helyezést ért el. Az évadban szerzett húsz ponttal a csapat a negyedik helyen végzett. 1968-ban Jo Schlesser, David Hobbs és Joakim Bonnier is egy-egy futamon a Honda pilótái voltak. Schlessler a július 7-i francia nagydíjon, a Rouen-Les-Essarts-i pályán halálos balesetet szenvedett, Bonnier ötödikként ért célba, míg Surtees másodikként állhatott a dobogóra. Tizennégy pontjával a Honda a szezon végén a hetedik lett. Sokáig az 1968-as évad volt a Honda utolsó szezonja, ugyanis csak közel negyven évvel később, 2006-ban tértek vissza a Formula–1-be.