חוק זכות יוצרים (תיקון מס' 5), התשע"ט-2019
הצעת חוק ממשלתית, הכנסת ה-20
פורסם: ספר החוקים, חוברת 2777, עמ' 187, 2019-01-09T00:00:00+02:00
חוק זכות יוצרים (תיקון מס' 5), התשע"ט–2019 (להלן – התיקון) התקבל בקריאה שנייה ושלישית ביום כ"ד בטבת התשע"ט (1 בינואר 2019), והוא מתקן את חוק זכות יוצרים, התשס"ח–2007  (להלן – החוק) בנושאים הבאים:
1. הפרה עקיפה של זכות היוצרים להעמדה לרשות הציבור – התיקון לחוק קובע כי אדם מפר זכות יוצרים של בעל הזכות ביצירה אם עשה פעולה, על דרך עיסוק, שיש בה כדי להקל או להרחיב את הגישה של הציבור ליצירה שהועמדה לציבור בהפרה (למשל, ברשת האינטרנט) ובלא שניתנה רשותו של בעל זכות היוצרים, ובלבד שעשה זאת במטרה להפיק רווח מכך שהגישה ליצירה המפרה קלה יותר, וכן אם בעת עשיית פעולת ההפרה, המפר ידע או היה עליו לדעת כי היצירה הועמדה לציבור בהפרה.
2. צו הגבלת גישה למקור תוכן – התיקון לחוק קובע כי בעל זכות יוצרים או בעל רישיון ייחודי ביצירה, הטוען שזכות היוצרים שלו נפגעת על ידי אתר אינטרנט, רשאי לפנות לבית המשפט המחוזי בבקשה לתת צו כלפי ספק הגישה לאינטרנט, המורה לו להגביל את הגישה למקור התוכן אם עיקר התוכן באתר הוא תוכן מפר זכות יוצרים. הוראות התיקון מתוות את שיקול דעתו של בית המשפט כך שבין היתר, על בית המשפט לשקול את מידת ההשפעה על הציבור כתוצאה ממתן הצו או מהימנעות לתת את הצו, חומרת הפרת זכות היוצרים, חיוניות הצו למניעת הפרת זכות היוצרים, יעילותם של סעדים אחרים העומדים לרשות בעל זכות היוצרים, מידת הפגיעה הצפויה בגישה לאתרים אחרים וכן פגיעה בפרטיות משתמשי רשת האינטרנט. בנוסף, בתנאים הקבועים בתיקון ניתנה עדיפות להסרת התוכן המפר באתר על פני חסימת האתר. עוד יצוין כי  כל אדם רשאי לבקש מבית המשפט להצטרף כצד להליך הבקשה לצו כאמור, וכן לבקשה לביטול הצו או לשינוי תנאיו.
3. חשיפת זהותו של עושה פעולה בתוכן ברשת תקשורת אלקטרונית – התיקון לחוק קובע כי אדם הטוען להפרת זכות יוצרים שלו ברשת תקשורת אלקטרונית כהגדרתה בחוק, וזהותו של עושה הפעולה אינה ידועה לו, רשאי לבקש מבית המשפט המחוזי שיורה לאדם מסוים  (להלן – המשיב) לחשוף בפני בית המשפט פרטי מידע אודות עושה הפעולה המפרה, לשם נקיטת הליכים משפטיים נגדו. על המשיב למסור, בשלב ראשוני, לבית המשפט בלבד, רק פרטים שיביאו לזיהוי עושה הפעולה. הוראות הפרק מתוות את שיקול דעתו של בית המשפט בבואו לתת את הצו, וכן נקבע שבית המשפט יורה על מתן הצו רק אם הבקשה מגלה עילה ולא נראית טורדנית או קנטרנית. בית המשפט רשאי לשקול אם לבקש מהמשיב פרטים נוספים הידועים לו או לגלות זהות של אדם נוסף שיכול לחשוף את זהות עושה הפעולה וכן למנות מומחה לשם המשך בירור הזהות. כמו כן, בית המשפט רשאי להעביר לעושה הפעולה שנחשף בפניו את הבקשה לחשיפתו ולקבל את תגובתו, כל זאת לפני שזהותו תיחשף למבקש. עוד נקבע, כי מי שהגיע אליו מידע על עושה פעולה לפי הוראות הפרק, לא יעשה בו שימוש אלא לשם בירור זהותו של עושה הפעולה במטרה לנקוט בהליכים משפטיים נגדו.
4. יצירות שבעל זכות היוצרים בהן אינו ידוע או לא אותר – התיקון לחוק קובע כי שימוש ביצירה שבעל זכות היוצרים בה אינו ידוע או לא אותר מותר בתנאים הבאים: המשתמש פעל בשקידה סבירה לגילוי או לאיתור בעל זכות היוצרים, לפני השימוש; המשתמש ציין באופן ברור בדרך שבה הוא עשה שימוש ביצירה, את פרטי יצירת הקשר עמו וכי לבעל זכות היוצרים הזכות לבקש שהמשתמש יחדל מהשימוש ביצירה; לאחר שקיבל הודעה מבעל זכות היוצרים, המשתמש הפסיק את השימוש ביצירה או קיבל רישיון לשימוש עתידי.
בשימוש מסחרי ביצירה, נוסף על התנאים המפורטים לעיל, על המשתמש לפרסם הודעה באינטרנט או בעיתון יומי זמן סביר לפני השימוש, ולשלם לבעל זכות היוצרים תמלוג ראוי בעד התקופה שתחילתה במועד תחילת השימוש ביצירה.
5. סייגים לתחולה לעניין פיצויים בלא הוכחת נזק – סעיף 56 לחוק קובע כי בית המשפט רשאי לפסוק לאדם שזכות היוצרים או הזכות המוסרית שלו הופרו, לבקשתו, פיצויים בלא הוכחת נזק בסכום של עד 100,000 ₪ על כל הפרה. בסעיף 56א לחוק שהוסף בתיקון, נקבעו שני סייגים לתחולת סעיף 56 האמור. הסייג הראשון חל במקרה שבו העמיד אדם לרשות הציבור ברשת האינטרנט יצירה אומנותית שהועמדה קודם לכן לרשות הציבור, ובלבד שהוא חדל מההפרה בתוך זמן סביר לאחר שקיבל הודעה מבעל הזכות על ההפרה, שהיצירה לא הועתקה מקטלוג שמטרתו להציע יצירות למכירה ובנוסף, מתקיים אחד מאלה: ההפרה לא הייתה למטרה מסחרית או נעשתה על ידי גוף שפועל למען הציבור (כמפורט בתיקון) ושמחזור הכספים שלו אינו עולה על 1,200,000 ₪. מתנאי זה הוחרגה המדינה ומוסדותיה, רשות מקומית, חברה וחברה בת ממשלתיות ותאגיד סטטוטורי. הסייג השני שנקבע בסעיף 56א חל על מוסדות חינוך, ספריות, ארכיונים, מוזיאונים וגופים נוספים שקבע שר המשפטים, בהתייעצות עם השר הממונה על אותם גופים, ובאישור ועדת הכלכלה של הכנסת, ובלבד שהשימוש שעשו גופים אלה ביצירה נעשה במסגרת פעילותם הרגילה, לשם מימוש מטרותיהם ולא למטרה מסחרית.
6. תיקונים לסעיף 61 (עבירות) ולסעיף 62 (עונשין) – התיקון קובע עבירות נוספות על הפרת זכות יוצרים בשידור או בהעמדה לרשות הציבור ברשת האינטרנט.
תחילתו של התיקון ביום פרסומו ברשומות, למעט הפרק שעניינו "חשיפת זהותו של עושה פעולה בתוכן ברשת תקשורת אלקטרונית", שתחילתו תשעה חודשים מיום הפרסום ברשומות, והוא יחול גם על תכנים שניתן להם פומבי באינטרנט לפני תחילת הפרק כאמור.