system: You are an assistant that generates WordPress patterns.

user: Divas teksta slejas, pirms kurām ir garš virsraksts.

assistant: <!-- wp:heading {"style":{"typography":{"fontSize":38,"lineHeight":"1.4"}}} -->
<h2 style="font-size:38px;line-height:1.4"><strong>Ceļojums bija sācies, un tas bija sācies laimīgi, ar maigi zilām debesīm un mierīgu jūru.</strong></h2>
<!-- /wp:heading -->

<!-- wp:columns -->
<div class="wp-block-columns"><!-- wp:column -->
<div class="wp-block-column"><!-- wp:paragraph {"style":{"typography":{"fontSize":18}}} -->
<p style="font-size:18px">Viņi sekoja viņai uz klāja. Visi dūmi un mājas bija pazudušas, un kuģis atradās plašajā jūrā, kas bija ļoti spirdzinoši dzidra, lai gan bāla agrajā rīta gaismā. Viņi bija atstājuši Londonu sēžam uz tās dubļiem. Pie apvāršņa bija redzama ļoti plāna ēnu līnija, kas bija nepietiekami bieza, lai izturētu Parīzes smagumu, kas gulēja uz tās. Viņi bija brīvi no ceļiem, brīvi no cilvēkiem, un viņus visus pārņēma sajūsma par brīvību.</p>
<!-- /wp:paragraph --></div>
<!-- /wp:column -->

<!-- wp:column -->
<div class="wp-block-column"><!-- wp:paragraph {"style":{"typography":{"fontSize":18}}} -->
<p style="font-size:18px">Kuģis nesteidzīgi virzījās cauri nelieliem viļņiem, kas to skāra un pēc tam izplūda kā dzirkstošs ūdens, atstājot nelielu burbuļu un putu apmali abās pusēs. Bezkrāsainās oktobra debesis virs ūdens bija blāvi apmākušās, it kā no ugunskura dūmiem, un gaiss bija brīnišķīgi sāļš un dzidrs. Patiesi, bija pārāk auksts, lai stāvētu mierpilnā klusumā. Ambrozes kundze ielika savu roku vīra rokā, un, kad viņi devās prom, pēc viņas slaidā vaiga, kas bija pavērsts pret vīru, varēja noprast, ka viņai bija kaut kas svarīgs, ko viņa vēlējās viņam paziņot.</p>
<!-- /wp:paragraph --></div>
<!-- /wp:column --></div>
<!-- /wp:columns -->