Public procurement notice: Voluntary Ex Ante Transparency Notice
Published: 2016-03-25
Buyer: Kungliga Tekniska högskolan
Country: SE
Region: Stockholms län
Contract type: Supplies
Procedure: Negotiated without a prior call for competition
CPV classification: 33111000: X-ray equipment | 33111400
Award criteria: Tekniska egenskaper, Kompabilitet, Pris

Technical requirements: Tekniska egenskaper
Kompabilitet
Pris
Avd. f. Biomedicinsk Fysik bedriver forskning inom nya metoder för högupplösande laboratorie-baserad röntgenavbildning, dels med faskontrast och dels med röntgenfluorescens. Båda projekten kräver en kompakt mikrofokus-röntgenkälla med högsta möjliga brillians, d.v.s. hög röntgenljusstyrka från en liten yta. För faskontrast-försöken är det nödvändigt att den emitterande ytan är liten, dels för att få hög spatial upplösning men också för att erhålla nödvändig stark kontrast som inte finns i normal absorptions-kontrast-röntgen. Här söker vi avbilda mycket små strukturer som mikroskopiska blodkärl, muskel fibrer etc. (storleksordning någon cell) i hela organ eller försöksdjur (se t.ex. Vågberg et al Sci Rep. 5, 16625 (2015)). Därtill måste ljusstyrkan vara hög för att exponeringstiderna skall bli acceptabla. I röntgenflourescens experimenten krävs hög brillians vid en speciell röntgenenergi (24.2 kV) för att vi skall kunna fokusera så hög intensitet som möjligt av denna till en så liten fläck som möjligt, även här med målet att ha hög spatial upplösning och kort exponeringstid. Detta experiment syftar till utveckling av s.k. molekylär avbildning med mycket hög upplösning (Hertz et al, Opt. Lett. 39,2790 (2014)). För dessa försök behöver vi nu en ny röntgenkälla, vilken skall ersätta en existerande röntgenkälla, vilken p.g.a. ålder inte längre fungerar tillfredsställande.
C1. Vi bygger själva in det kompletta nya röntgenröret i experimentuppställningar för faskontrast och röntgenfluorescens, vilka innehåller en mängd ytterligare utrustning.
C2. Röntgenenergin avgör hur tjocka objekt som kan studeras. För att kunna studera objekt av olika tjocklekar behöver vi kunna köra källan på 30-40 kV för studier av tunnare objekt (t.ex. zebrafisk, ca 1 mm), 50-70 kV för halvtjocka objekt (t. ex. organ eller unga möss, ca 5-10 mm) och 120-130 kV för tjocka objekt som mus (ca 20-30 mm tjocklek) och för röntgenfluorescens. 160 kV är satt som högsta värde eftersom det är en standard spänning som därtill skulle ge oss möjlighet att testa lite högre spänningar än de vi i nuläget tror är de optimala (dvs. 120-130) för 20-30 mm objekten. Mycket högre än 160 kV vill vi inte ha p.g.a. strålskyddsskäl.
C3. Vi behöver högt röntgenflöde för att erhålla acceptabla exponeringstider. Detta kopplar direkt till att elektronkanonens effekt måste överstiga 200 W. Korta exponeringstider är utomordentligt väsentligt i smådjursexperiment av flera olika djurhållningsskäl, t.ex. måste tiden för anestesi hållas kort. Även vid avbildning av icke-levande biologiskt material måste exponeringstiden vara kort för att undvika att objektet ändras under exponeringen.
C4. Vi är i vissa experiment vid låga spänningar i behov av att göra en mycket liten röntgenfläck för att erhålla mycket hög faskontrast vilket kräver att elektronstrålens optik har tillräckliga prestanda för att fokuseras till under 6 um.
C5. Eftersom röntgenspottens storlek och utseende starkt påverkar faskontrastbilden vill vi ha möjlighet att justera denna beroende på vilket experiment som utförs.
C6. Dessa specifikationer sammanfattar vad som borde vara möjligt i dagsläget vad avser kombinationer av hög effekt och liten spot. Om alltför hög effekt fokuseras på alltför liten spot blir den termiska lasten för stor och röntgenkällan slutar fungera.
C7. Om spotten rör sig under en exponering betyder det att den effektiva spot-storleken blir större och då förlorar vi faskontrast. Vi måste alltså ha ett starkt krav på spatial stabilitet.
C8. Indium emitterar vid 24.2 keV vilket direkt matchar absorptionsbandet i de molybdenpartiklar som vi nyttjar för fluorescensexperimenten och reflektionsmaximum på befintliga röntgenspeglar.
C9. Genom att öka indium koncentrationen kan vi erhålla kortare exponeringstider i flourescensexperimenten. Exponeringstid är en mycket väsentlig parameter (jfr. ovan).
C10. Vi avser bygga in källan i två fasta experimentuppställningar, för faskontrast och röntgenflourescens. Uppställningarna (några meter långa) går åt motsatta håll från källan, från varsin port.
C11. Manuell linjering av avancerade röntgenkällor är mycket tidskrävande (och ibland omöjlig) varför vi kräver att tillverkaren har automatiserat detta.