Domstolen erinrar bland annat om att studiemedel som en medlemsstat beviljar till en arbetstagare utgör en social förmån i den mening som avses i artikel 7.2 i förordning 1612/68 för en migrerande arbetstagare , om denne fortfarande svarar för barnets underhåll , samt att principen om lika behandling , vilken följer av såväl artikel 45 FEUF som artikel 7 i förordning 1612/68 , inte bara förbjuder öppen diskriminering på grund av nationalitet , utan all dold diskriminering som , genom tillämpning av andra särskiljningskriterier , i praktiken leder till samma resultat .