Det måste därmed vara möjligt att , inom den ram som lagstiftningen anger , förändra förvaltningen av våra stora rovdjur efter ny kunskap kring t.ex. gynnsam bevarandestatus , förändringar i genetisk variation , förändrade internationella krav , förändrat klimat , fluktuationer hos bytesdjuren , förändrade rovdjurspopulationer i grannländer , invandring av nya arter , förändrad markanvändning ( t.ex. skog och jordbruk ) samt förändrade ekonomiska , sociala , kulturella och regionala behov m.m.