Ser man saken från det arbetande folkets perspektiv kan man säga att den egna organiseringen är den viktigaste vägen till social och ekonomisk trygghet , och till kulturell identitet och individuellt bemyndigande under perioden från 1870 till kanske så långt fram som 1960 ( allt det som i dåtida retorik kallas ekonomisk , social och kulturell ” frigörelse ” ) .