När boendesekreteraren överger rollen som klienternas ” advokat ” och i likhet med hyresvärden antar rollen som ” gränskontrollant ” ( Sahlin 1996 ) och då de dessutom delar uppfattning om vilka de ” felaktiga ” hyresgästerna är – bedömningar som inte enbart har sin grund i rättsliga regleringar utan snarare i bostadsföretagens ekonomiska riskbedömningar i kombination med deras egna privata värderingar om moral och ansvar – så exkluderas dessa från bostadsmarknaden för en mycket lång tid framöver .