I Högsta domstolen anförde föredraganden i sitt betänkande att främmande staters immunitetsskydd inom såväl svensk som utländsk folkrättslig doktrin ansågs vara begränsat bl.a. på det sätt att talan rörande fast egendom – oavsett att dess innehavare åtnjuter immunitet – kan prövas av domstol i det land i vilket den fasta egendomen är belägen .