För att efterleva ” principen att invandrare så långt som möjligt bör kunna behålla sitt ursprungslands kultur , vanor och språk ” ansåg regeringen i 1982 års lagstiftningsärende att det borde införas en uttrycklig bestämmelse om att ändring av utländska efternamns genusform inte ska betraktas som byte av efternamn , utan att en sådan ändring , när den görs i enlighet med namnskicket i ursprungslandet , ska kunna ske kostnadsfritt genom en enkel anmälan ( prop .