Enligt EU-domstolen ska reglerna om fri rörlighet för arbetstagare , och följaktligen förordning 1612/68 , tillämpas på varje arbetstagare som utövar en faktisk och verklig verksamhet i värdlandet , med undantag för de som utövar en verksamhet i så liten omfattning att den förefaller vara av rent marginell och underordnad betydelse .