Enligt direktivet får medlemsstaterna kräva bevis för att den person som bor i en medlemsstat , den s.k. anknytningspersonen , har en bostad som anses normal för en familj av jämförbar storlek i samma område och som uppfyller medlemsstatens gällande allmänna bestämmelser om säkerhet och sanitära förhållanden , en sjukförsäkring avseende alla risker som de egna medborgarna i den berörda medlemsstaten normalt omfattas av , och som omfattar anknytningspersonen och hans eller hennes familjemedlemmar , samt stabila och regelbundna försörjningsmedel som är tillräckliga för att försörja anknytningspersonen och hans eller hennes familjemedlemmar utan hjälp från systemet för socialt bistånd i den berörda medlemsstaten .