Lagstiftaren har , som nämnts ovan , ansett att det i viss utsträckning ska bero på en prövning av förhållandena i det särskilda fallet , om de svenska myndigheterna ska använda sig av de möjligheter till lagföring som ges i bestämmelserna i 2 kap. 1–3 § § BrB. Det kan i vissa fall finnas många goda skäl för att den svenska straffrättskipningen inte bör ingripa i så stor utsträckning som jurisdiktionsbestämmelserna tillåter .