Medan alla de klassiska folkrörelserna – arbetar- , nykterhets- och väckelserörelsen – hade uppstått som reaktioner mot orättvisor i samhället och i opposition mot staten hade idrottsrörelsen tvärtom nästan omgående etablerat ett intimt samröre med den politiska makten , konkretiserat i både ett omfattande statligt stöd och statlig representation i rörelsens centrala ledning .