Om medlemsstaten , som alltså enligt EU-rätten inte är skyldig att utge förmåner , vid sådana förhållanden ändå medger att en förmån i den angivna situationen får betalas ut får medlemsstaten inte åberopa en nationell regel som helt förbjuder utgivande av förmåner om personen uppbär en motsvarande förmån i ett annat land utan en sådan bestämmelse ska tillämpas så att förmånens storlek sätts ned med det förmånsbelopp som uppbärs i den andra medlemsstaten .