Den analys av några av villkoren för och yttringarna av det posttraditionella samhället som skisserats ovan innebär , om vi blickar ett tiotal år framåt i tiden , att politikens möjligheter att bygga , och medborgarnas tilltro till , ett kooperativt samhällsprojekt , där staten står som garant ” för det allmännas bästa ” oavsett individens bakgrund och socio-ekonomisk status , har ersatts av ett nyliberalt samhällsbygge där individer inom ramen för en ökad valfrihet själv tar ett allt större ansvar för och konkurrerar om grundläggande sociala och ekonomiska resurser på olika former av marknader eller kvasimarknader ( Oscarsson 2001 ) – en utveckling som i grunden är oberoende av om det sett till dagens politiska landskap är en borgerlig allians eller ett rödgrönt alternativ som är i majoritet .