Detta kan vara fallet för kontrakt på både försvars- och säkerhetsområdet , som kräver att det ställs så extremt höga krav beträffande försörjningstrygghet eller som är så hemliga och eller viktiga för den nationella suveräniteten att inte ens de särskilda bestämmelserna i detta direktiv är tillräckliga för att garantera medlemsstaternas väsentliga säkerhetsintressen , varvid endast medlemsstaterna själva har behörighet avgöra när sådana föreligger .