Vad Strahl här är inne på är alltså återigen det förhållandet att det inte finns någon automatisk koppling mellan en persons underlåtenhet att fullgöra sin – icke straffrättsliga , i detta fall avtalsenliga – plikt att bistå en nödställd och möjligheten att döma vederbörande till ansvar enligt någon av bestämmelserna i 3 kap. BrB.