På ett mer intuitivt plan har ekonomer som studerat andra världskriget argumenterat för att central planering förbättrade koordineringen , t.ex. genom att påskynda och styra investeringsbeslut , genom att stimulera substitution till mindre knappa råvaror eller produkter , genom att styra resurser från civil till militär produktion och genom att omlokalisera fabriker från sårbara till mer skyddade positioner .