Denna förskjutning går över tre mer eller mindre tydliga positioner i termer av läraren som instrument för kunskapsförmedling ( cirka 1969–1985 ) , som präglad av sin könstillhörighet med därtill hörande erfarenheter och undervisningsförmåga ( cirka 1980–1995 ) , samt som delaktig i lärande själv och som en aktiv del i förändringsprocesser ( cirka 1990–2009 ) .