Domen förefaller ge stöd för den tolkning som har gjorts i Sverige , eftersom domstolen uttryckligen när den besvarar den ställda frågan anger att ” när en medlemsstats behöriga institution beräknar en sådan minimiförmån som den i det nationella målet aktuella garantipensionen , ska den inte tillämpa vare sig artikel 46.2 eller artikel 47.1 d i förordningen ” och att en ” sådan förmån ska beräknas enligt bestämmelserna i artikel 50 i förordning nr 1408/71 , jämförda med bestämmelserna i nationell lagstiftning ” .