Det som talar för att nämnden bör pröva alla misstankar och att de statliga universiteten och högskolorna därmed bör ha en skyldighet att överlämna alla sådana ärenden är att rättstillämpningen skulle bli mer enhetlig än i dag , att ett centralt organ som utreder flera ärenden skulle komma att få högre kompetens i frågan än respektive lärosäte som bara utreder enstaka fall , och att ett lärosäte inte skulle behöva utreda sig själv vid misstankar om oredlighet i forskning i organisationen .