"Per Albin Hansson snavar på sin snåriga boksvenska , den som han lärt sig i ungdomsklubben , på folkhögskolan , under agitations- och organisationsresorna , på de krampaktiga försöken att vara på en gång didaktisk och icke-demagogisk , därför obegriplig och grönköpingsmässig ( ” utan äger landets befolkning på ett överväldigande folkflertals oförgripligt uttalade önskan uttala skiljda meningar ;