C:1977:197 ) – att förordningens artikel om minimiförmåner syftar till att komma till rätta med fall där en person under en relativt kort period har omfattats av lagstiftningarna i de stater där han eller hon har arbetat , vilket inneburit att det sammanlagda förmånsbeloppet från dessa stater inte gjort det möjligt för honom eller henne att uppnå en skälig levnadsnivå – talar för att det kan finnas ett krav på att det minimiförmånsbelopp som fastställs i bosättningsstatens lagstiftning måste vara en viss storlek , nämligen så högt att det garanterar en skälig levnadsnivå .