Den svenska narkotikadefinitionen har element från flera definitionstyper , dels den aristoteliska med ett överordnat begrepp ( i detta fall ” läkemedel eller hälsofarliga varor ” ) , dels den operationella ( genom beskrivningen ” beroendeframkallande egenskaper eller euforiserande effekter ” ) , dels den stipulativa med angivande att någon ( en internationell överenskommelse eller regeringen ) ska ange att ämnet ska räknas som narkotika .