Definitionen av förare som är egenföretagare i artikel 3 e första stycket i vägarbetstidsdirektivet , dvs. en person vars huvudsakliga yrkesverksamhet består i att utföra person- eller varutransporter på väg mot ersättning , innehåller kriterierna att verksamheten skall bedrivas i enlighet med ett gemenskapstillstånd eller annan yrkesmässig behörighet att utföra sådana transporter , att han eller hon har rätt att arbeta för egen räkning och inte är knuten till en arbetsgivare genom ett anställningsavtal eller någon annan form av hierarkiskt arbetsförhållande , att han eller hon är fri att organisera den aktuella verksamheten , att hans eller hennes inkomster är direkt beroende av den förtjänst som görs och att han eller hon är fri att , självständigt eller i samarbete med andra egenföretagare , ha affärsförbindelser med flera kunder .