Medlemsstaterna i Europarådet och de övriga stater som har undertecknat denna konvention , som beaktar att Europarådets syfte är att skapa en fastare enhet mellan dess medlemmar , som erkänner värdet av att främja samarbete med de övriga stater som är parter i denna konvention , som är övertygade om nödvändigheten av att , som en prioriterad fråga , driva en gemensam straffrättslig politik som syftar till att skydda samhället mot IT-relaterad brottslighet , bl.a. genom att anta lämplig lagstiftning och främja internationellt samarbete , som är medvetna om de djupgående förändringar som har föranletts av digitalisering , konvergens och fortgående globalisering av datornät , som är oroade över faran för att datornät och elektroniska uppgifter också kan användas för att begå brott och att bevisning om sådana brott kan lagras och överföras genom dessa datornät , som erkänner behovet av samarbete mellan staterna och det privata näringslivet i att bekämpa IT-relaterad brottslighet och behovet av att skydda rättmätiga intressen beträffande användning och utveckling av informationsteknologier , som anser att en effektiv kamp mot IT-relaterad brottslighet fordrar ett utvidgat , snabbt och väl fungerande internationellt samarbete i straffrättsliga frågor , som är övertygade om att denna konvention behövs för att avskräcka från gärningar som riktar sig mot datorsystemens , datornätens och de datorbehandlingsbara uppgifternas förtrolighet , integritet och tillgänglighet , liksom från missbruk av dessa system , nät och uppgifter genom att föreskriva att sådana gärningar kriminaliseras så som det beskrivs i konventionen , och att befogenheter som är tillräckliga för att effektivt bekämpa dessa brott införs , genom att underlätta upptäckt , utredning och lagföring av dem , både på det nationella och det internationella planet och genom att sörja för system för ett snabbt och pålitligt internationellt samarbete , som är medvetna om behovet av att säkerställa en lämplig avvägning mellan intresset av att lag och ordning upprätthålls och respekten för de grundläggande mänskliga rättigheterna så som de garanteras i 1950 års Europarådskonvention om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna , 1966 års FN-konvention om medborgerliga och politiska rättigheter och andra tillämpliga internationella fördrag om mänskliga rättigheter , som bekräftar allas rätt att utan inblandning hysa åsikter liksom rätten till yttrandefrihet , innefattande frihet att söka , ta emot och sprida information och idéer av alla slag , oberoende av gränser , samt rätten till respekt för privatlivet , som också är medvetna om rätten till skydd för personuppgifter , såsom denna rätt tillgodoses exempelvis i 1981 års Europarådskonvention om skydd för enskilda vid automatisk databehandling av personuppgifter , som beaktar 1989 års FN-konvention om barnets rättigheter och 1999 års ILO-konvention mot de värsta formerna av barnarbete , som beaktar de Europarådskonventioner som finns om samarbete på det straffrättsliga området liksom liknande fördrag mellan Europarådets medlemsstater och andra stater och som understryker att den nu aktuella konventionen är avsedd att komplettera dessa konventioner för att effektivisera brottsutredningar och rättegångar om brott relaterade till datorsystem och datorbehandlingsbara uppgifter samt möjliggöra insamling av bevis i elektronisk form om brott , som välkomnar den senaste utvecklingen som ytterligare främjar internationell förståelse och internationellt samarbete i att bekämpa IT-relaterad brottslighet , innefattande åtgärder vidtagna av Förenta nationerna , OECD , Europeiska unionen och G8 , som erinrar om ministerkommitténs rekommendationer nr R ( 85)10 om praktisk tillämpning av Europeiska konventionen om inbördes rättshjälp i brottmål avseende bevisinsamling vid avlyssning av teleförbindelser , nr R ( 88)2 om piratverksamhet avseende upphovsrätt och närstående rättigheter , nr R ( 87)15 , som reglerar användningen av personuppgifter i polisiär verksamhet , nr R ( 95)4 om skydd för personuppgifter inom telekommunikationstjänster med särskild hänvisning till telefoni samt nr R ( 89)9 om datorrelaterade brott , som ger riktlinjer för nationella lagstiftande församlingar om definition av vissa datorbrott och nr R ( 95)13 om problem inom straffprocessrätten som hör samman med informationsteknologi , som beaktar resolution nr 1 , antagen av de europeiska justitieministrarna vid deras tjugoförsta konferens i Prag den 10–11 juni 1997 , vilken rekommenderar ministerkommittén att stödja det arbete om IT-brottslighet som utförs av Europarådets kommitté för brottsfrågor för att tillnärma olika länders nationella straffrättsliga bestämmelser och möjliggöra användning av effektiva utredningsmetoder i fråga om sådana brott , liksom resolution nr 3 , antagen vid de europeiska justitieministrarnas tjugotredje konferens i London den 8–9 juni 2000 , vilken uppmanar de förhandlande parterna att fortsätta sina ansträngningar med sikte på att finna lämpliga lösningar för att göra det möjligt för största möjliga antal stater att bli parter i konventionen och erkänner behovet av ett snabbt och effektivt system för internationellt samarbete , vari vederbörligen beaktas de särskilda krav som ställs i kampen mot IT-relaterad brottslighet , som även beaktar den handlingsplan som antogs av Europarådets stats- och regeringschefer vid deras andra toppmöte i Strasbourg den 10–11 oktober 1997 för att söka gemensamma svar på utvecklingen av nya informationsteknologier , som grundar sig på Europarådets normer och värderingar , har kommit överens om följande .