I varje fall har dessa knapphändiga och inte särskilt upplysande anvisningar om hur en mer allsidig bedömning av förväxlingsrisken ska gå till , i kombination med en så gott som total avsaknad av prejudikat från Regeringsrätten , säkert bidragit till den normbildande roll som Svensk namnbok 1964 länge kom att spela och som kan sägas ha blivit bekräftad i förarbetena till 1982 års namnlag .