Den gemensamma utgångspunkten , när det gäller diplomatiska företrädare och utsända konsuler , är att de har kvar en så stark anknytning till sina hemländer att de i folkrättslig mening inte ska anses stadigvarande bosatta i beskickningslandet , trots att de i en mer allmän bemärkelse faktiskt bor där och kan göra det i flera år .